Рішення адміністративного суду від 2022-08-18 00:00:00+03

У провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебувала справа за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Темп» (далі - ТОВ) на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року. 24 лютого 2022 року за результатами апеляційного розгляду справи апеляційну скаргу ТОВ задоволено. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року скасовано та прийнято постанову, якою позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 5 травня 2021 року № UA204000/2021/000043/2. Судом апеляційної інстанції зареєстровано заяву про винесення додаткового судового рішення, яка мотивована тим, що скаржником, як при поданні позову, так і при поданні апеляційної скарги заявлялись клопотання про здійснення розподілу судових витрат, однак судом при вирішенні справи по суті не було вирішено питання про судові витрати. Заперечень відповідача на заяву про ухвалення додаткового судового рішення до суду апеляційної інстанції не надходило. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Позивач/заявник просив проводити розгляд справи у відсутності його представника. Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції, вважає за необхідне задовольнити заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення. Згідно з пунктом 3 частини першої та частини третьої статті 252 КАС суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Відповідно до пункту частини першої статті 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз. Згідно частини третьої статті 137 КАС спеціаліст, перекладач, експерт отримують винагороду за виконані роботи (надані послуги), пов`язані із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята-восьма статті 137 КАС). За положеннями частини першої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Приписами частини сьомої статті 139 КАС розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. З матеріалів справи видно, що позивачем заявлено вимогу про стягнення в свою користь з відповідача судові витрати пов`язані із послугами з перекладу, судового збору за подання позову та апеляційної скарги. Так, позивачем долучено до справи Рахунок від 21.05.2021 №21/05/21. Відповідно до якого ним оплачено послуги письмового перекладу на суму 1300 грн. Як підтверджено квитанцією від 26.05.2021 № ПН22045 позивачем за подання позову сплачено судовий збір у розмірі 2270 грн, а за подання апеляційної скарги 3405 грн згідно квитанції від 22.12.2021 № ПН24375, що відповідно підлягає стягненню зі сторони відповідача, як суб`єкта владних повноважень. Відтак, заява позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Результат розгляду: granted