Рішення адміністративного суду від 2022-01-18 00:00:00+02

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Дочірнє підприємство «Поліграфічний комбінат «Зоря» із заявою про забезпечення позову, у якій просило суд вжити заходи забезпечення позову шляхом: 1) заборони Державному підприємству «Національні інформаційні системи» до набрання законної сили рішенням суду у цій справі здійснювати дії на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 року № 1130 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 5 серпня 2009 р. № 812», а саме: - 1.1. Укладати договори з державним підприємством, яке належить до сфери управління Мінекономіки та спеціалізується на виготовленні бланків документів, що потребують використання спеціальних елементів захисту, щодо виготовлення та передачі спеціальних бланків нотаріальних документів, окрім як за результатами відкритих торгів відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі». - 1.2. Здійснювати замовлення бланків у державного підприємства, яке належить до сфери управління Мінекономіки та спеціалізується на виготовленні бланків документів, що потребують використання спеціальних елементів захисту, окрім як за договором, що укладений за результатами відкритих торгів відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі». - 1.3. Отримувати спеціальні бланки нотаріальних документів від державного підприємства, яке належить до сфери управління Мінекономіки та спеціалізується на виготовленні бланків документів, що потребують використання спеціальних елементів захисту, окрім як за договором, що укладений за результатами відкритих торгів відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі». - 1.4. Скасовувати (відміняти) відкриті торги на закупівлю спеціальних бланків нотаріальних документів (ідентифікатор закупівель UA-2021-10-08-005812-b, посилання prozorro.gov.ua/tender/UA-2021 -10-08-005812-b). 2) заборони Міністерству юстиції України до набрання законної сили рішенням суду у цій справі здійснювати дії на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 року № 1130 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 5 серпня 2009 р. № 812», а саме: вносити зміни до наказу від 4 листопада 2009 року № 2053/5, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 9 листопада 2009 року за № 1043/17059 та інших нормативних актів Міністерства юстиції України в частині виготовлення та передачі державному підприємству, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України, спеціальних бланків нотаріальних документів та здійснення їх замовлення. Обґрунтовуючи вищевказану заяву, Дочірнє підприємство «Поліграфічний комбінат «Зоря» зазначило, що наявні очевидні ознаки протиправності постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 №1130 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 5 серпня 2009 р. №812», що полягають у грубому порушенні положень чинного законодавства України при їх прийнятті - наявні грубі порушення процедури прийняття оскаржуваної постанови, а за своїм змістом оскаржувана постанова порушує правила конкуренції, встановлює привілейоване становище конкретного суб`єкта господарювання державної форми власності та сприяє монополізації, а отже не відповідає вимогам Закону. Крім того, заявник вказав, що оскаржувана постанова Кабінету Міністрів України має безпосередній вплив на права позивача та їх реалізацію, оскільки оскаржуваною постановою вносяться зміни, які впливають на право (позбавляє права) позивача здійснювати виготовлення та постачання відповідних бланків, у тому числі шляхом участі та визначення його переможцем у конкурентних процедурах, відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі». Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 листопада 2021 року заяву Дочірнього підприємства «Поліграфічний комбінат «Зоря» про вжиття заходів забезпечення позову задоволено повністю. Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Державним підприємством «Національні інформаційні системи», Кабінетом Міністрів України, Міністерством юстиції України та Державним підприємством «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів подано апеляційні скарги, в яких скаржники просять суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу про забезпечення позову та відмовити в задоволенні заяви Дочірнього підприємства «Поліграфічний комбінат «Зоря» про забезпечення позову. Апелянти мотивують свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права. Заслухавши суддю-доповідача, доводи представників сторін, які з`явилися в призначене судове засідання, дослідивши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Задовольняючи заяву Дочірнього підприємства «Поліграфічний комбінат «Зоря» про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірною постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 2021 року № 1130 прийнято зміни, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 5 серпня 2009 р. № 812, а саме: 1. Порядок витрачання, зберігання, обігу спеціальних бланків нотаріальних документів і звітності про їх використання, затверджений зазначеною постановою, доповнити пунктом 2і такого змісту: « 2 і. Виготовлення бланків та їх передача державному підприємству, яке належить до сфери управління Мін`юсту, здійснюється державним підприємством, яке належить до сфери управління Мінекономіки та спеціалізується на виготовленні бланків документів, що потребують використання спеціальних елементів захисту, на підставі договорів, укладених між зазначеними підприємствами. Замовлення бланків у державного підприємства, яке належить до сфери управління Мінекономіки та спеціалізується на виготовленні бланків документів, що потребують використання спеціальних елементів захисту, їх постачання державним нотаріальним конторам, державним нотаріальним архівам, приватним нотаріусам, первинний облік постачання, знищення дефектних бланків здійснюються державним підприємством, яке належить до сфери управління Мін`юсту (далі - постачальник)». 2. Абзац перший пункту 1 опису і зразка спеціального бланка нотаріального документа, затверджених зазначеною постановою, після слова «виготовлений» доповнити словами «з використанням спеціальних елементів захисту». Так, постанова Кабінету Міністрів України від 5 серпня 2009 року № 812 затвердила Порядок витрачання, зберігання, обігу спеціальних бланків нотаріальних документів і звітності про їх використання. Згідно з пунктом 2 наведеного Порядку до прийняття спірної постанови було передбачено, що організаційні заходи з виготовлення, постачання, зберігання, обігу бланків і звітності про їх використання здійснює Мін`юст. На виконання пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 05.08.2009 № 812 «Про затвердження Порядку витрачання, зберігання, обігу спеціальних бланків нотаріальних документів і звітності про їх використання та опису і зразка такого бланка», відповідно до пункту 2 цього Порядку та Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2006 N 1577, наказом від 14.11.2009 року № 2053/5 Мін`юст затвердив Порядок ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів (далі - Порядок). Вказаним Порядком Мін`юст виконання функцій з організації виготовлення, постачання державним нотаріальним конторам, державним нотаріальним архівам, приватним нотаріусам, первинного обліку постачання, знищення зіпсованих, анульованих та дефектних спеціальних бланків нотаріальних документів поклав на Державне підприємство «Національні інформаційні системи». Тобто, відбулись зміни в організаційному процесі виготовлення та постачання спеціальних бланків нотаріальних документів, що безпосередньо впливає на підприємство позивача. Так, Дочірнє підприємство «Поліграфічний комбінат «Зоря» на час звернення до суду здійснює виготовлення, доставку та передачу Державному підприємству «Національні інформаційні системи» друкованої продукції з елементами захисту, код ДК 016:2010 - 22450000-9, а саме: спеціальних бланків нотаріальних документів (згідно з договором № КІ-32068913/161528 від 13.07.2020, копія якого долучена до позовної заяви). Судом першої інстанції досліджено зміст укладеного договору № КІ-32068913/161528 від 13.07.2020 року, надано оцінку яке саме в даному випадку заявник - Дочірнє підприємство «Поліграфічний комбінат «Зоря» має становище, яким чином порушуються права останнього, з урахуванням вказаного досліджено доводи та надано оцінку мотивам заяви про забезпечення позову та зазначено, що Державне підприємство «Національні інформаційні системи» не вірно трактує норму частини шостої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України. Тобто, за висновком суду першої інстанції, незастосування заходів забезпечення позову у межах спірних правовідносин створює очевидну небезпеку та ускладнення ефективного захисту (поновлення) оспорюваних прав та інтересів Дочірнього підприємства «Поліграфічний комбінат «Зоря», за захистом яких він звернувся до суду, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з частин першої - другої ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Насамперед, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача. У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову. За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача. Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи заявника на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову. Колегія суддів звертає увагу на те, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дій та/або бездіяльності може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності. Також, під час вирішення питання про забезпечення позову, слід врахувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками вжиття заходів забезпечення позову для інших заінтересованих осіб. Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 19.06.2018 року в справі 826/9263/17, ці підстави є оціночними. Тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти. Суд у кожному випадку повинен встановити чи є захід забезпечення позову, про який клопоче позивач, таким, що відповідає меті і завданням правового інституту забезпечення позову. Також, суд має вказати мотиви, які слугували причиною постановленню ухвали про забезпечення позову, зокрема, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Так, предметом розгляду даної справи є законність та чинність постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 року № 1130 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 5 серпня 2009 р. № 812». Відтак, фактично метою звернення скаржника до суду із відповідною заявою є зупинення дії вказаної постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 року № 1130 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 5 серпня 2009 р. № 812». У свою чергу, правомірність постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 року № 1130 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 5 серпня 2009 р. № 812» має переглядатися судом за результатами окремого судового розгляду. З огляду на вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про необґрунтованість заяви Дочірнього підприємства «Поліграфічний комбінат «Зоря» про забезпечення позову та як наслідок, відсутності правових підстав для її задоволення. Аналіз наведених правових положень та обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції для висновку, що судом першої інстанції надано неправильну правову оцінку підставам застосування заходів забезпечення адміністративного позову, заявленим у заяві про забезпечення позову, та відповідність їх вимогам частини 2 статті 150 КАС України, а тому оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм процесуального права. Наведене свідчить про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, у зв`язку з чим, апеляційні скарги підлягають задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Результат розгляду: denied