Рішення адміністративного суду від 2022-01-20 00:00:00+02

[PERSON] (надалі також [PERSON] , позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (надалі також ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач), в якому просив суд: - визнати протиправними та скасувати рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 20.05.2020 року № 1300-0318-8/33702 про відмову у здійсненні перерахунку розміру пенсії [PERSON] , пенсіонера органів прокуратури з 09 листопада 2001 року, відповідно до статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 № 1789-XII «Про прокуратуру» (надалі також Закон №1789-ХІІ) в редакції, що діяла на момент призначення пенсії, на підставі довідки прокуратури Тернопільської області від 12.03.2020 року № 18-69-20 про заробітну плату (грошового забезпечення) з розрахунку 90% від суми заробітної плати (грошового забезпечення) і зобов`язати відповідача здійснити з 13.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії позивачу, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Тернопільської області від 12.03. 2020 року № 13-69-20 про заробітну плату (грошового забезпечення) без обмеження граничного розміру з урахуванням раніше проведених виплат; - враховуючи вину Кабінету Міністрів України, органів Пенсійного фонду України у навмисному затягуванні перерахунку, грубій незаконній відмові, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією, здійснити разово та однією сумою, без застосування постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №\~ 649, якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду; - відповідно до статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) встановити судовий контроль за виконанням рішення. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 20.05.2020 року № 1300-0318-8/33702 про відмову у здійсненні перерахунку розміру пенсії [PERSON] відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-XII на підставі довідки прокуратури Тернопільської області від 12.03.2020 року № 18-69-20 про заробітну плату (грошового забезпечення) з розрахунку 90% від суми заробітної плати (грошового забезпечення). Зобов`язано відповідача здійснити з 13.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії позивачу, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Тернопільської області від 12.03. 2020 року № 13-69-20 про заробітну плату (грошового забезпечення) без обмеження граничного розміру з урахуванням раніше проведених виплат. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що судом першої інстанції не враховано правових висновків Верховного Суду, викладених в рішенні від 14.09.2020 у справі 560/2120/20. Вказує, що Рішення Конституційного Суду України №7-р(II)/2019 не може вплинути на спірні правовідносини, оскільки такі виникли до прийняття вказаного рішення. Також, ГУ ПФУ у Львівській області звертає увагу, що вимога позивача про здійснення перерахунку пенсії без обмеження граничного розміру є передчасною. Позивач скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін. Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону № 1789-XII. Основний розмір пенсії становив 90 % від суми заробітної плати. 12 березня 2020 року прокуратурою Тернопільської області позивачу видано довідку №18-69-20 про розмір грошового забезпечення. 19 травня 2020 року позивач подав заяву про перерахунок пенсії у Золочівське відділення обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, до якої додав довідку від 12.03.2020 №18-69-20. 20 травня 2020 року позивач отримав рішення відділу з питань перерахунків пенсії №16 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №1300-038-8/33702, в якому відповідач відмовив у задоволенні заяви позивача про перерахунок пенсії на підставі довідки. Позивач, вважаючи таку відмову відповідача протиправною, звернувся до суду з даним позовом. Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру пенсії за вислугу років позивача з 90% до 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати при здійсненні її перерахунку за заявою від 20.05.2020 року, починаючи з 13.12.2019 року. Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, обставинам справи та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (частина перша статті 50-1 №1789-ХІІ). Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина дванадцята статті 50-1 №1789-ХІІ). Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина сімнадцята статті 50-1 №1789-ХІІ). До статті 50-1 Закону №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (надалі також Закон №3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ з 01.10.2011 стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним. 14 жовтня 2014 року для визначення правових засад організації і діяльності прокуратури України, статусу прокурорів, порядку здійснення прокурорського самоврядування, а також системи прокуратури України прийнято новий Закон №1697-VІІ. Частина двадцята статті 86 Закону №1697-VІІ (в первинній редакції) мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки». Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01.10.2011 - вісімнадцята) статті 50-1 Закону №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури. 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (надалі також Закон № 76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни: частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015) викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»; частину двадцяту статті 86 Закону №1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015) викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України». Таким чином, починаючи з 01.01.2015 в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону №1789-ХІІ, законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Уряду. Водночас, впродовж 2015-2019 років Кабінет Міністрів України не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури. 13 грудня 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив Рішення №7-р(II)/2019 та вирішив визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Згідно з частиною другою статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Конституційний Суд України встановив, що частина двадцята статті 86 Закону №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення цього Рішення, а застосуванню підлягає частина двадцята статті 86 Закону №1697-VII в первинній редакції. Зазначене Рішення №7-р(II)/2019 КСУ стало підставою для звернення позивача, який отримує пенсію відповідно до Закону №1789-XII, за отриманням актуальних довідок про заробітну плату та згодом до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії. Проте, апелянт вказує, що Рішення Конституційного Суду України №7-р(II)/2019 не може вплинути на спірні правовідносини, оскільки такі виникли до прийняття вказаного рішення. Такі доводи пенсійного органу не приймаються до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки з 13 грудня 2019 року Закон № 1697-VII не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України. Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зумовлювала неможливість проведення органами ПФУ перерахунку зазначених пенсій, у тому числі, пенсії позивача. Таким чином, реалізація права позивача була забезпечена саме Рішенням Конституційного Суду України №7-р(II)/2019. Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо неврахування судом першої інстанції правових висновків Верховного Суду, викладених в рішенні від 14.09.2020 у справі 560/2120/20. Питання щодо обмеження пенсії максимальним розміром та питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок. Як видно з оскаржуваного рішення відділу з питань перерахунків пенсії №16 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №1300-038-8/33702, відповідач у відповідь на заяву позивача відмовив йому у перерахунку пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. Відтак спору щодо обмеження пенсії максимальним розміром і щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало. Крім того, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії на виконання цього судового рішення, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних. У цій справі позивач просив суд здійснити перерахунок його пенсії з 13.12.2019 на підставі статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії та визначала умовою перерахунку пенсії за вислугу років працівника прокуратури збільшення заробітної плати за посадою, з якої ця особа звільнялася на пенсію). Проте така вимога не підлягає задоволенню, оскільки зазначена норма (частина вісімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ), ще з 01.01.2015 є не чинною. У таких випадках необхідно керуватись діючим законодавством, зокрема статтею 86 Закону №1697-VII. Відтак, враховуючи вище наведене, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги щодо здійснення перерахунку пенсій без обмеження їх граничного розміру та вимоги щодо відсотку заробітної плати, з якого відбувається перерахунок пенсії задоволенню не підлягають як передчасні (заявлені на майбутнє). З огляду на викладене, заявлений позов необхідно задовольнити частково, шляхом визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 20.05.2020 року № 1300-0318-8/33702 про відмову в проведенні перерахунку пенсії за вислугою років, зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону №1697-VII на підставі довідки прокуратури Тернопільської області від 12.03.2020 року № 18-69-20 про заробітну плату (грошового забезпечення) з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Вказані висновки, апеляційного суду щодо вирішення розглядуваного позову та порядку застосування зазначених вище правових норм, узгоджується із висновками Верховного Суду у зразковій справі про перерахунок пенсій прокурорів відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(II)/2019, що наведені у рішенні від 14 вересня 2020 року №560/2120/20 (провадження №Пз/9901/9/20). Згідно з пунктами 21, 22 КАС України типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги; зразкова адміністративна справа - типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення; Вказана справа відповідає ознаками цієї типової справи є, оскільки позивачем є особа, яка отримує пенсію, призначену відповідно до Закону №1789-ХІІ; відповідачем територіальний орган ПФУ; предмет спору вимога зобов`язати відповідача перерахувати пенсію відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ; звернення до територіального органу ПФУ за перерахунком пенсії після 13.12.2019. Частиною п`ятою статті 291 КАС України передбачено, що рішення суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду типової справи може бути оскаржено в касаційному порядку виключно з таких підстав: 1) суд першої та (або) апеляційної інстанції при вирішенні типової справи не визнав її типовою справою та (або) не врахував правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи; 2) справа, в якій судом першої та (або) апеляційної інстанції ухвалено рішення з урахуванням правових висновків, викладених у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, не відповідає ознакам типової справи. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З огляду на зазначене, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права (неправильне тлумачення), що призвело до безпідставного задоволення позовних вимог у спосіб, що заявлений позивачем, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Результат розгляду: partial