Рішення адміністративного суду від 2022-10-12 00:00:00+03

У \~серпні 2021 року [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі \~- відповідач, ГУ ПФУ в Харківській обл.), в якому просив суд: - визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Харківській обл. про відмову у призначені йому пенсії за віком від 10.06.2021 за №204450009744; - зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській обл. призначити та виплачувати йому пенсію за віком на підставі заяви про призначення пенсії від 30.05.2021. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2021 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Харківській обл. про відмову [PERSON] у призначені пенсії за віком від 10.06.2021 за №204450009744. Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській обл. призначити та виплачувати [PERSON] пенсію за віком на підставі заяви про призначення пенсії від 30.05.2021. Стягнуто на користь [PERSON] за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській обл. судовий збір у розмірі 908 грн. Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2021 скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована твердженнями про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі по тексту - Закон \~№1058-IV), з огляду на неможливість розрахування загального страхового стажу, оскільки позивачем до заяви не додано трудової книжки. У зв`язку з чим, стверджує, що згідно наданих позивачем документів можливо визначати страховий стаж - 18 років 08 місяців 11 днів. Позивач не скористався своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу. Відповідно до положень ч. 1 ст. 308 , п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) розгляд справи проведено в порядку письмового провадження за наявними у ній доказами та в межах \~доводів та вимог апеляційної скарги. Колегія суддів вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог \~апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається у скарзі, дійшла висновку, що \~апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом \~встановлено обставини, які не оспорено сторонами. 30.05.2021 [PERSON] звернувся із заявою до ГУ ПФУ в Харківській обл. про призначення пенсії за віком. 10.06.2021 рішенням №204450009744 ГУ ПФУ в Харківській обл. відмовило [PERSON] в призначенні пенсії за віком. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Не погодившись з даним рішенням пенсійного органу позивач звернувся до суду. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для визнання протиправним і скасування рішення ГУ ПФУ в Харківській обл. №201450009744 від 10.06.2021 про відмову в призначенні [PERSON] пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV, оскільки визнав необґрунтованим висновок відповідача про неможливість встановлення стажу роботи позивача з огляду на наявність в трудовій книжці позивача, яка є належним та допустимим доказом підтвердження трудового стажу, всіх необхідних записів про роботу за спірний період. Судова колегія частково погоджується з таким висновком суду з урахуванням наступного. Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом №1058-IV. Відповідно до статті 1 Закону \~№1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Положеннями ч.1 ст. 24 Закону \~№1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Згідно з абз. 1 ч.2 ст. 24 Закону \~№1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Положеннями частини першої статті 26 Закону України №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років. Зі змісту наведених норм слідує, що умовою для призначення пенсії за віком для осіб, які в 2020 році досягли 60 років є наявність страхового стажу не менше 27 років. Як вбачається з оскаржуваного рішення пенсійного органу, підставою для \~відмови в призначенні пенсії за віком \~ [PERSON] стало відсутність страхового стажу. За доданими документами до заяви до \~страхового \~стажу \~ [PERSON] зараховані всі періоди та стаж складає 18 р. 8 м. 11 дн. Перевіряючи оскаржуване рішення \~ГУ ПФУ в Харківській обл. на відповідність вимогам ч.2 ст. 2 КАС України колегія суддів зазначає. Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Під час судового розгляду встановлено, що \~ [PERSON] до заяви про призначення пенсії за віком були додані, згідно розписки-повідомлення, \~ідентифікаційний код, \~паспорт, військовий квиток, диплом про навчання, довідка із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення, пам`ятка. До позовної заяви [PERSON] додав \~копію трудової книжки серії [NUMBER] . Трудова книжка містить записи про \~місця \~роботи позивача, а саме: - 09.01.1978 прийнятий на роботу в якості робочого III розряду; - 13.10.1978 звільнений від роботи у зв`язку з відходом в Радянську Армію (служба Радянської Армії з 14.11.1978 по 01.11.1980; - 03.12.1980 прийнятий на роботу в якості фрезерувальника IV розряду; - 21.05.1981 звільнений з праці у зв`язку з відходом на навчання (Єреванський Політехнічний інститут імені К. Маркса (зарахований з 23.08.1981 та з 08.07.1986 звільнений з інституту в зв`язку з закінченням); - 21.11.1986 прийнятий в Донецьке СУ Тресту "Укрметаллурремонт" на посаду майстра будівельних робіт; - 10.08.1987 звільнений за власним бажанням; - 01.03.1988 прийнятий робітником на період будівництва тепличного господарства; - 27.06.1988 переведений старшим майстром на будівництво ТО; - 01.12.1988 звільнений від роботи і в порядку переведення направлений в розпорядження коперетива "Котел"; - 02.12.1988 прийнятий на роботу в КП "Котел" в якості виконроба будівельних робіт; - 28.04.1989 звільнений за власним бажанням; - 05.05.1989 прийнятий на роботу в СПМК-3 об`єднання Узахурян Агробуд на посаду виконроба; - 13.11.1989 звільнений за власним бажанням; - 05.03.1990 прийнятий на роботу в СМП-14 ТСО «Красноярскстрой» на посаду виконроба; - 01.01.1991 переведений на посаду старшого виконроба уч. №3; - 10.06.1992 звільнений за власним бажанням; - 11.06.1992 прийнятий на роботу в МП «Заранедутюн» на посаду директора; - 20.08.1993 звільнений за власним бажанням; - 25.08.1993 прийнятий на роботу в ВКФ «Регіон» на посаду замдиректора; - 24.04.2004 звільнений за власним бажанням; - 01.02.2005 прийнятий на роботу в ПП «Пронто» на посаду виконроба; - 30.09.2005 звільнений за згодою сторін; - 16.01.2006 прийнятий на роботу в СПИ «Скло» (ТОВ) майстром ремонтно-будівельної дільниці; - 18.01.20006 звільнений за згодою сторін; - з 31.01.2006 по 28.06.2006 перебував на обліку в Харківському районному центру зайнятості; - 07.04.2006 прийнятий на роботу у Вищий навчальний заклад Учбовий науково- виробничий центр «Укртехпрогрес» на посаду начальника дільниці №2 будівельно-монтажного управління; - 31.01.2007 звільнений з роботи з переведення до ТОВ «Будівельна компанія «Укртехносфера»; - 01.02.2007 прийнятий на роботу в ТОВ "БК "УКРТЕХНОСФЕРА" на посаду начальника будівельної дільниці №2 будівельно-монтажного управління за переведенням з ВНЗ «Учбовий науково-виробничий центр» «Укртехпрогрес»; - 26.06.2007 переведений на посаду начальника будівельно-монтажного управління №1; - 12.01.2009 звільнений за власним бажанням; - 28.09.2011 прийнятий на роботу в ТОВ «ЛАГУНА-С» на посаду головного інженера; - 28.02.2015 звільнений з посади головного інженера за згодою сторін; - 01.04.2015 прийнятий на роботу в ТОВ «Старсен» на посаду головного інженера; - 13.08.2015 звільнений з посади головного інженера за згодою сторін; - 14.08.2015 прийнятий на роботу ТОВ «Благоспец Буд+» на посаду головного інженера; - 12.09.2017 звільнений з посади головного інженера за згодою сторін; - 12.09.2017 прийнятий на роботу в ТОВ "ПІВДЕНБУДСЕРВІС-18" на посаду головного інженера; - 21.05.2018 звільнений з посади головного інженера за згодою сторін; - 24.05.2018 прийнятий на роботу в ТОВ «БУДСЕРВІС -16» на посаду головного інженера; - 29.11.2018 звільнений з посади головного інженера за згодою сторін; - 04.06.2019 прийнятий на роботу в ТОВ "ПІВДЕНБУДСЕРВІС-18" на посаду головного інженера; - 03.02.2020 звільнений з роботи за посадою головного інженера за згодою сторін. З 21.10.2020 та \~по день звернення із заявою до органу пенсійного фонду, позивач працює в ТОВ "ПІВДЕНБУДСЕРВІС-18" на посаді головного інженера. Відповідно до розділів \~ІІІ, ІУ Порядку №22-1, відповідач наділений повноваженнями самостійно отримувати необхідні документи, що відповідає принципу належного урядування і націлено на забезпечення органами Пенсійного фонду \~України реалізації \~громадянами \~їх конституційного права на пенсійне забезпечення. У випадку недостатності поданих особою документів для призначення пенсії, відповідач мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформацію щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. Враховуючи те, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного \~рішення не було враховано всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, колегія суддів вважає правомірними висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для визнання протиправними та скасування рішення ГУ ПФУ в Харківській обл. від 10.06.2021 \~№204450009744. Посилання апелянта на законність прийнятого рішення про відмову в призначенні пенсії за віком [PERSON] колегія суддів вважає необґрунтованими з урахуванням вище зазначеного. Щодо позовних вимог в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській обл. призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058- IV, починаючи з 30.05.2021, колегія суддів зазначає наступне. ГУ ПФУ в Харківській обл. є територіальним органом Пенсійного фонду України та діє на підставі Положення про головні управління пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2 ( далі Положення №28-2) та у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до конституції та законів України, постановами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Пенсійного фонду України. Відповідно до Положення №28-2 призначення і виплата пенсій покладено на органи Пенсійного фонду. Зважаючи на те, що відповідачем не \~було \~прийнято до уваги \~записи в трудовій книжці позивача та не надано їм оцінку, колегія суддів вважає \~передчасними \~висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській обл. \~призначити та виплачувати [PERSON] пенсію за віком на підставі заяви про призначення пенсії від 30.05.2021. Як наслідок, наявні підстави для часткового задоволення вимог апеляційної скарги щодо скасування рішення суду першої інстанції в частині призначення та виплати позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058- IV, починаючи з 30.05.2021. В даній частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву [PERSON] про призначення пенсії за віком. Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень. Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний \~з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 \~Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення. Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. За приписами п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Результат розгляду: partial