Рішення адміністративного суду від 2022-03-24 00:00:00+02

05.05.2021 позивач звернувся в суд першої інстанції із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому позивач просив: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити [PERSON] з 13.12.2019 перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років, відповідно до вимог статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-Х1І (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії) та частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, зазначених у довідці прокуратури Львівської області від 17.03.2020 №18-987вих-20, та виплачувати її без обмеження максимального розміру пенсії з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії. Позов обґрунтовує тим, що при перерахунку пенсії пенсіонерам органів прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Оскільки перерахунок пенсії пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної пенсії, то при визначенні розміру не може поширюватись законодавство, яке прийняте після призначення пенсії, крім випадків покращення становища позивача. Відтак відповідач повинен здійснити з 13.12.2019 перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, зазначених у довідці від 17.03.2020 №18-987вих-20, та виплачувати її без обмеження максимального розміру пенсії з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо проведення [PERSON] з 13.12.2019 перерахунку та виплати пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Львівської області від 17.03.2020 №18-987 вих-20, з обмеженням максимальним розміром пенсії. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату [PERSON] пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Львівської області від 17.03.2020 №18-987 вих-20, без обмеження максимальним розміром пенсії. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що Законом України № 1166-VII внесено зміни до статті 50-1 Закону України №1789 де змінено відсоток з 80 на 70, а Законом України №76-VIII змінено відсоток з 70 на 60. Відтак, позивач безпідставно посилається на здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90% сум грошового забезпечення. Крім цього, вказує, що редакція частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України № 1697 передбачає, що максимальний розмір пенсії прокурорських працівників не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Таким чином, пенсія позивача при перерахунку підлягає обмеженню максимальним розміром. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились. Водночас, відсутність сторін у справі, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до норми ст.313 цього Кодексу. Згідно ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави. Судом встановлені наступні обставини. Позивач з 26.11.2007 призначено пенсію за вислугою років у розмірі 90% від посадового окладу на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ. З 07.11.2016 позивача звільнено зі служби в органах прокуратури з посади першого заступника прокурора Львівської області. 17.03.2020 прокуратура Львівської області видала позивачу довідку № 18-987вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, про те, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р/2020 та постанови Кабінету Міністрів України Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури від 30.08.2017 №657 розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за нормами, чинними станом на 06.09.2017 за відповідною (прирівняною) посадою першого заступника прокурора Львівської області становить 53937,52 грн. У зв`язку з цим, позивач звернувся із заявою до відповідача про перерахунок пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Львівської області від 17.03.2020 № 18-987вих-20. За наслідками розгляду поданої позивачем заяви, відповідач 13.10.2020 прийняв рішення № 9 про відмову у перерахунку пенсії, у зв`язку з відсутністю нормативно-правового акта після 13.12.2019. Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся з позовом до Львівського окружного адміністративного суду. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 у справі №380/11110/20 позов [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та зобов`язання вчинити дії задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову [PERSON] у перерахунку пенсії від 13.10.2020 № 9; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області із 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату [PERSON] пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України Про прокуратуру №1697-VII на підставі довідки прокуратури Львівської області від 17.03.2020 року № 18-987вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії. У задоволенні позовних вимог зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати та виплачувати пенсію за вислугу років в розмірі 90% та без обмеження граничного розміру відмовлено. На виконання вказаного рішення відповідач провів з 13.12.2019 перерахунок пенсії, виходячи з 60% сум грошового забезпечення з урахуванням обмеження максимального розміру пенсії відповідно до абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України №1697. Виходячи з наявності підстав для зобов`язання відповідача здійснити з 13.12.2019 перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, зазначених у довідці прокуратури Львівської області від 17.03.2020 №18-987вих-20, та виплачувати її без обмеження максимального розміру пенсії з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, позивач звернувся з відповідним позовом до суду. Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини на яких ґрунтуються його заперечення. Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне. Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Згідно зі статтею 46 Конституції України громадянам гарантується право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15.07.2015 визначалися Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (Закон України №1789-ХІІ). Відповідно до статті 50-1 Закону України №1789-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Частиною дванадцятою статті 50-1 Закону України №1789-ХІІ передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Відповідно до частини сімнадцятої статті 50-1 Закону України №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. 01.01.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014 (Закон України №76-VIII), яким частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України №1789-ХІІ викладено у такій редакції: Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. З 15.07.2015 набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII, відповідно до якого підпункту 1 пункту 3 розділу ХІІ Прикінцеві положення якого визнано таким, що втратив чинність Закон України №1789-ХІІ, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15.12.2015. Отже, на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії положення статті 50-1 Закону України №1789-ХІІ, що регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність. Колегія суддів вказує, що оскільки зазначена норма з 01.01.2015 є нечинною, то у таких випадках слід керуватись саме діючим законодавством, зокрема статтею 86 Закону України №1697-VII. Відповідно до двадцятої статті 86 Закону України №1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 положення двадцятої статті 86 Закону України №1697-VII визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). У вказаному рішенні Конституційним Судом України встановлено такий порядок виконання цього рішення: частина двадцята статті 86 Закону України №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; частина двадцята статті 86 Закону України №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки. Таким чином, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р (ІІ)/2019 повернуто працівникам прокуратури право на перерахунок пенсій за Законом України №1697-VІІ. Апеляційний суд зазначає, що частина друга статті 86 Закону України № 1697-VII визначає, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що розмір пенсії у відсотках стосується порядку призначення пенсії, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. В свою чергу, частина двадцята статті 86 Закону України № 1697-VII, яка регулює порядок перерахунку пенсії, не містить жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку. Таким чином суд першої інстанції вірно зазначив, що при перерахунку пенсії позивача відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України № 1697-VII відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 86 Закону України № 1697-VII, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Колегія суддів вказує, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках, у редакції, що діяла на момент призначення пенсії, тобто у цьому випадку з розрахунку 90% складових заробітної плати, оскільки при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Щодо доводів апелянта в частині правомірного застосування відповідачем обмеження максимального розміру пенсії, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. Відповідно до абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України №1697-VII (у редакції Законів України від 24.12.2015 № 911-VІІІ та від 06.12.2016 №1774-VIII), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. Положення про встановлення тимчасового обмеження на періоди з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року та з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року максимального розміру пенсії у розмірі 10740 грн визначено Законом України від 24.12.2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та Законом України від 06.12.2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» . Однак, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до пунктів 1 та 2 Прикінцевих положень Закону України від 24.12.2015 №911-VІІІ, вказаний Закон набирає чинності з 01.01.2016 та дія положень вказаного Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016. Крім того, згідно з пунктом 1 Прикінцевих Положень Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII вказаний Закон набирає чинності з 01.01.2017. Наведене дає підстави для висновку, що законодавець чітко визначив коло суб`єктів, на яких поширюється дія даної норми, до якого позивач не входить, так як у даних правовідносинах має місце перерахунок раніше призначеної пенсії вже непрацюючому в органах прокурату пенсіонеру, а не призначення пенсії вперше. Таким чином, враховуючи те, що позивач є пенсіонером і пенсія йому призначена до 01.01.2016, а саме 26.11.2007, коли положення Закону України №1789-ХІІ не передбачали обмеження розміру пенсії, то колегія суддів вважає, що застосування відповідачем до розміру пенсії останнього обмеження максимального розміру пенсії, визначеного абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України №1697-VII суперечить положенням статей 22, 64 Конституції України, а відтак є протиправним. Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції не оскаржується апелянтом в частині відмовлених позовних вимог, відтак, у відповідності до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає оскаржуване рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову, а тому апеляційну скаргу слід відхилити. Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін. Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied