Рішення адміністративного суду від 2023-08-07 00:00:00+03

в серпні 2022 року [PERSON] звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до\~Головного управління Національної поліції у Житомирській області, в якому просила суд: - визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо невстановлення, ненарахування, невиплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу за період з 17.11.2015 по 01.04.2016, з 01.01.2017 по 01.07.2020; - зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області встановити, нарахувати та виплатити надбавку за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу за період з 17.11.2015 по 01.04.2016, та з 01.01.2017 по 01.07.2020; - визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Житомирській області, які полягають у здійсненні розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби без урахування індексації; - зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області перерахувати розмір одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням суми індексації та здійснити виплату донарахованих сум даного додаткового виду грошового забезпечення. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року у задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Позивач вважає, що вона протиправно не отримувала надбавку за роботу в умовах режимних обмежень, а також зазначає, що при нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні відповідач безпідставно не врахував у грошове забезпечення [PERSON] , з якого проведений розрахунок, індексацію. Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.\~ \~\~\~ Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач у період з 07.11.2015 по 24.12.2021 проходила службу на посадах Головного управління Національної поліції в Житомирській області. Наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 24.12.2021 №520 о/с позивача звільнено з органів Національної поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліції" (через хворобу). На запит позивача, ГУНП в Житомирській області повідомило листом від 26.05.2022 про те, що з 07.11.2015 по 24.12.2021 наказами Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 17.11.2015 №9 о/с дск, від 01.11.2016 №79 о/с дск та наказом УКР ГУНП в Житомирській області від 05.08.2019 №19 їй надавався доступ до інформації, що має ступені секретності "Цілком таємно" та "Таємно". Наказом УКР ГУНП в Житомирській області від 24.12.2021 № 53 доступ до вищезазначеної інформації позивачу припинено у зв`язку із звільненням зі служби поліції (наказ ГУНП від 24.12.2021 №520 о/с). Відповідно до довідок відповідача позивачу нараховано надбавки до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень лише за період з квітня 2016 року по грудень 2016 року, з червня 2020 року по листопад 2021 року. Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що саме перебування позивача на посадах, що передбачають можливу роботу з документами з грифом секретності "цілком таємно", наявність допуску до роботи з такими документами та відсутність вмотивованих рапортів керівників структурних підрозділів відповідного органу поліції, погоджених з режимно-секретним підрозділом цього органу, не може свідчити про системність роботи особи з розроблення, виготовлення, обліку, зберігання використання документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, та приймання рішень з цих питань або здійснення постійного контролю за станом охорони державної таємниці в розумінні вимог ст. 30 Закону № 3855-XII та п. 5 Положення № 414 та не може свідчити про наявність права на встановлення їй щомісячної надбавки за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу за цей період. Стосовно розрахунку розміру одноразової грошової допомоги без урахування індексації, то судом зазначено, що в розумінні положень постанови КМ України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 № 988 та Порядку №260 індексація грошового забезпечення не входить до складу додаткових видів грошового забезпечення, що підлягають врахуванню при визначенні розміру одноразової грошової допомоги, а тому, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне. Стосовно наявності чи відсутності підстав для нарахування та виплати позивачу надбавки за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15 % від посадового окладу за період з 17.11.2015 по 01.04.2016, з 01.01.2017 по 01.07.2020, суд зазначає наступне. Згідно з абз.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про державну таємницю» державна таємниця (далі також - секретна інформація) - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою. Статтею 30 Закону України «Про державну таємницю» передбачено, що у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень,\~ \~\~\~\~види, розмір та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» обумовлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. Види, розміри і порядок надання компенсації працівникам органів законодавчої, виконавчої та судової влади, органів прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (далі - особи, які працюють в умовах режимних обмежень) визначає Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 р. N 414 (далі Постанова №414). Згідно з пунктом 2 Постанови № 414 особам, які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості" - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 відсотків. Відповідно до п. 5 Постанови № 414 такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці. Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. N 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова № 988) передбачено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Кабінетом Міністрів України постановлено виплачувати надбавку за службу в умовах режимних обмежень у розмірах та порядку, визначених законодавством (п. п. 2 п. 5 Постанови № 988). Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які, зокрема, визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції (далі - Порядок № 260). Відповідно до пункту 11 розділу 1 Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення. Виплата одноразових додаткових видів грошового забезпечення здійснюється, якщо звернення про їх отримання надійшли до закінчення трьох років з дня виникнення права на їх отримання. Згідно з пунктом 7 розділу II Порядку № 260 поліцейським, які проходять службу в умовах режимних обмежень та за своїми функціональними обов`язками постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом охорони державної таємниці (далі - поліцейські, які проходять службу в умовах режимних обмежень)), установлюється надбавка до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 відсотків. Установлення поліцейським надбавки за службу в умовах режимних обмежень здійснюється наказом керівника органу (міжрегіонального органу) поліції на підставі мотивованих рапортів керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, погоджених з режимно-секретним підрозділом цього органу, за умови надання йому допуску та доступу до державної таємниці та постійної роботи з відомостями, що становлять державну таємницю. Таким чином, за роботу в умовах режимних обмежень, зокрема з відомостями та їх носіями, що мають ступінь секретності "Таємно" та "Цілком таємно", поліцейським встановлюється надбавка, у визначеному розмірі. При цьому установлення поліцейським надбавки за службу в умовах режимних обмежень здійснюється наказом керівника органу поліції на підставі мотивованих рапортів керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, погоджених з режимно-секретним підрозділом цього органу, за умови їх призначення на посаду, яку включено до номенклатури посад відповідного органу поліції, перебування на яких потребує оформлення та надання допуску до державної таємниці. Однак, як слідує із матеріалів адміністративної справи та вбачається з наявних доказів, документів, необхідних для призначення позивачеві такої надбавки та включення її до грошового забезпечення останньої ( мотивованого рапорту щодо встановлення надбавки позивачу за роботу в умовах режимних обмежень ) від керівництва структурного підрозділу органу поліції на адресу ГУНП в Житомирській області не надходило.\~ Отже, на підтвердження доводів щодо системної роботи в умовах режимних обмежень позивачем не надано доказів, а саме копії вмотивованих рапортів (подань), наказів про встановлення їй надбавки до посадового окладу в розмірі 15 % за роботу в умовах режимних обмежень за період служби в Головному управління Національної поліції в Житомирській області, оскільки такі, як встановлено під час розгляду справи, не готувались та не подавались до відповідача. Враховуючи те, що до ГУНП в Житомирській області не надходило мотивованого рапорту керівника структурного підрозділу, погодженого з режимно-секретним підрозділом ГУНП в Житомирській області, щодо встановлення надбавки позивачу за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15 % відповідно до пункту 7 розділу II Порядок № 260, то, відповідно, в ГУНП в Житомирській області не було підстав для прийняття наказу про встановлення надбавки за службу в умовах режимних обмежень та її виплати позивачу за роботу з режимними обмеженнями. Аналогічна \~правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 07.08.2019 р. у справі № 820/5122/17. Суд звертає увагу апелянта, що за період проходження служби в поліції на займаних посадах позивачем не здійснено заходів щодо з`ясування питань про встановлення та виплату їй надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, а також не надано доказів оскарження таких дій. При цьому суд зазначає, що позивач помилково ототожнив сам факт допуску до роботи в умовах режимних обмежень із постійною роботою з відомостями (документами), що становлять відповідну державну таємницю. Відсутність фактів такої системної роботи позивача з розроблення, виготовлення, обліку, зберігання використання документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації та приймання рішень з цих питань або здійснення постійного контролю за станом охорони державної таємниці виключає право позивача на такі надбавки до грошового забезпечення. Таким чином, відсутність вмотивованих рапортів керівників структурних підрозділів відповідного органу поліції, погоджених з режимно-секретним підрозділом цього органу не може свідчити про системність роботи особи з розроблення, виготовлення, обліку, зберігання використання документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, в розумінні вимог ст.30 Закону України "Про державну таємницю" та п. 5 Положення N414 та не може свідчити про наявність права на встановлення їй щомісячної надбавки за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу за цей період. При цьому, така ситуація склалась внаслідок не складання мотивованих рапортів керівником структурного або відокремленого підрозділу органу поліції та не погодженні його з режимно-секретним підрозділом цього органу для нарахування та виплати [PERSON] грошового забезпечення - надбавки за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 15 % від посадового окладу, відповідно до пункту 7 розділу ІІ Порядку №260, а тому \~судом першої інстанції правильно зазначено щодо відсутності підстав для виплати позивачу надбавки в умовах режимних обмежень.\~\~\~ Отже, наявність у позивача допуску та доступу до державної таємниці не є безумовною підставою для встановлення надбавки за службу в умовах режимних обмежень та не підтверджує факт постійної роботи із секретною інформацією або її носіями. \~\~ Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 07.08.2019 року у справі №820/5122/17. Тому, враховуючи вищезазначене та відповідно до вимог законодавства у ГУНП в Житомирській області були відсутні підстави для підготовки наказу про встановлення позивачу надбавки за службу в умовах режимних обмежень. Відтак, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Стосовно розрахунку розміру одноразової грошової допомоги без урахування індексації, колегія суддів звертає увагу на наступне. Згідно статті 102 Закону № 580 виплата одноразової грошової допомоги поліцейським після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Як визначено частиною першою статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-ХІІ) особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України «Про Національну поліцію» проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України «Про державну службу», а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Згідно пункту 1 розділу VI Порядку № 260 поліцейським, які звільняються із служби через хворобу (за станом здоров`я), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Відповідно до пункту 6 розділу 6 Порядку № 260 нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні із служби здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, ураховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за стаж служби в поліції, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, установлених наказами на день звільнення. Аналогічні приписи містяться у пункті 1 Постанови № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі Постанова № 988), відповідно до якого грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. На підставі пункту 3 Порядку № 260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Згідно пункту 1 Розділу VI Порядку № 260, поліцейським, які звільняються із служби через хворобу (за станом здоров`я), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні із служби здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, ураховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за стаж служби в поліції, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, установлених наказами на день звільнення. (п. 6 Розділу VI Порядку № 260) Частиною п`ятою статті 94 Закону № 580 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону. Згідно статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Відповідно до статті 2 цього Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення). На підставі статті 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року № 2017-ІІІ законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін. Пунктом 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону № 580-VIII, Закону № 2262-ХІІ та Порядку № 260, якими визначаються види (складові) грошового забезпечення, в тому числі поліцейських, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється в тому числі грошова допомога при звільненні, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема, Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078. Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення поліцейського для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених зі служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 3 квітня 2019 року у справі № 638/9697/17, від 19 березня 2020 року у справі № 820/5286/17. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що індексація має бути врахована у складі грошового забезпечення позивача для розрахунку грошової допомоги при звільненні. Як свідчать матеріали справи індексація грошового забезпечення не була включена до складу грошового забезпечення позивача, з якого нараховувалась та виплачувалась одноразова грошова допомога при звільненні. За таких підстав, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання протиправних дій Головного управління Національної поліції в Житомирській області, які полягають у здійсненні розрахунку [PERSON] розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби без урахування індексації та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Житомирській області перерахувати [PERSON] розмір одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням суми індексації та здійснити виплату донарахованих сум даного додаткового виду грошового забезпечення. Суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині. У силу \~п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право \~скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно зі \~ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Згідно частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Оскільки, за результатом судового розгляду даної справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову, позивачу підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судовий збір в сумі 1984,80 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Результат розгляду: partial