Рішення адміністративного суду від 2022-01-31 00:00:00+02

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 жовтня 2021 року заяву акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" про забезпечення позову задоволено повністю. Зупинено дію Додатку 1 та Додатку 2 до Правил управління обмеженнями, розділу III, пункту 4.1.7 глави 4.1 та глав 4.2 - 4.11 розділу IV, розділу V, розділу VI, глави 7.1, пункту 7.2.3 глави 7.2 та глави 7.3 розділу VII, пунктів 8.4.3 та 8.4.4 глави 8.4 розділу VIII, розділів IX та X Порядку розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів, затверджених постановою НКРЕКП від 03.04.2020 року № 763 "Про затвердження Правил управління обмеженнями та Порядку розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів", з урахуванням змін внесених постановами НКРЕКП від 30.09.2020 року № 1780, від 06.09.2021 року № 1501, від 29.09.2021 року № 1663. Зупинено дію постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.04.2020 року № 763 "Про затвердження Правил управління обмеженнями та Порядку розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів", з урахуванням змін, внесених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2020 року № 1780, від 06.09.2021 року № 1501, від 29.09.2021 року № 1663, в частині втрати чинності розділу XII Порядку розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів, в частині їх застосування у правовідносинах за участю АТ "ДТЕК Західенерго". Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 жовтня 2021 року виправлено описку в ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.10.2021 року шляхом виключення з пункту 3 резолютивної частини словосполучення "в частині їх застосування у правовідносинах за участю АТ "ДТЕК Західенерго". Необхідно вважати належною редакцію пункту 3 резолютивної частини ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.10.2021 року у справі 640/29395/21 наступний зміст: "Зупинити дію постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.04.2020 року № 763 "Про затвердження Правил управління обмеженнями та Порядку розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів", з урахуванням змін, внесених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2020 року № 1780, від 06.09.2021 року № 1501, від 29.09.2021 року № 1663, в частині втрати чинності розділу XII Порядку розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів.". 25 жовтня 2021 року на адресу Окружного адміністративного суду м. Києва надійшло клопотання від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про скасування заходів забезпечення адміністративного позову. 26 жовтня 2021 року на адресу Окружного адміністративного суду м. Києва надійшло клопотання від ТОВ "Ле Трейдінг Україна" про залучення до участі у справі № 640/29395/21 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року задоволено заяву ТОВ "Ле Трейдінг Україна", залучено до участі у справі № 640/29395/21 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору товариство з обмеженою відповідальністю "Ле Трейдінг Україна". Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 жовтня 2021 року задоволено клопотання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про скасування заходів забезпечення адміністративного позову, скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 жовтня 2021 року у справі № 640/29395/21. 25 жовтня 2021 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 жовтня 2021 року у справі № 640/29395/21 (з урахуванням ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 жовтня 2021 року) за підписом заступника директора департаменту -начальника відділу координації правової роботи та співпраці із правоохоронними і контролюючими органами Юридичного департаменту НКРЕКП Усачової А. (вх. № 25744). Також 25 жовтня 2021 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про відкликання апеляційної скарги за підписом Голови НКРЕКП - Тарасюка В. 01 листопада 2021 року вх. № 43534 на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" про закриття апеляційного провадження у справі № 640/29395/21, у зв`язку з постановленням Окружного адміністративного суду м. Києва 29 жовтня 2021 року ухвали про скасування заходів забезпечення адміністративного позову. 01 листопада 2021 року вх. № 43538 на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла аналогічна заява акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" про закриття апеляційного провадження у справі № 640/29395/21, яка сформована в системі "Електронний суд" 29.10.2021 року. 01 листопада 2021 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про відкликання заяви НКРЕКП про відкликання апеляційної скарги від 25 жовтня 2021 року № 2563/15-21 за підписом Голови НКРЕКП Тарасюка В. Також 01 листопада 2021 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 жовтня 2021 року у справі № 640/29395/21 (з урахуванням ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 жовтня 2021 року) за підписом заступника начальника відділу представництва в судах Юридичного департаменту НКРЕКП Смикалова В.Р. (вх. № 43964) Ухвалою судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року витребувано з Окружного адміністративного суду м. Києва матеріали справи № 640/29395/21 за адміністративним позовом акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови № 763 від 03.04.2020 року в частині. 11 листопада 2021 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли матеріали справи № 640/29395/21 (отримані суддею-доповідачем 26 листопада 2021 року) за адміністративним позовом акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови № 763 від 03.04.2020 року в частині. Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції про забезпечення адміністративного позову, Національна комісія, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг звернулась з апеляційними скаргами, в яких просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного судового рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми процесуального права. Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, заслухавши осіб, що з`явились в судове засідання, суддю-доповідача, колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Системний аналіз наведених норм дає підстави для однозначного висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Відповідно до статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Крім того, у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Згідно з Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта. Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами. При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 25.04.2019 року у справі № 826/10936/18, від 30.09.2019 року у справі № 826/10936/18, від 22.11.2019 року у справі № 640/18007/18. В той же час, Верховний Суд у постанові від 17.04.2019 року (справа №705/4587/17) сформулював правову позицію, згідно з якою в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними. Колегія суддів апеляційної інстанції акцентує, що підстави, з яких може бути вжито заходів забезпечення позову, є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти. Для забезпечення позову суд повинен на підставі доказів та з огляду на обставини справи, поведінку учасників переконатися, що загроза правам, свободам та інтересам особи має реальний характер. Загроза повинна бути прямо пов`язана з об`єктом спору та мають бути обґрунтовані підстави вважати, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову настануть обставини, встановлені в пункту 1 частини другої статті 150 КАС України. Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів, повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення. В матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність обгрунтованих підстав для задоволення заяви про забезпечення адміністративного позову. Крім того, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2022 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» залишено без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2021 року про скасування заходів забезпечення адміністративного позову - без змін. Дана постанова набрала законної сили з дати її підписання, тобто 12 січня 2022 року. Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Результат розгляду: denied