Рішення адміністративного суду від 2022-05-31 00:00:00+03

26 липня 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Фермерського господарства «Чернігівське» до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій областів якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №245 від 25.06.2021 про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів в розмірі 1306,88 грн., та застосованих до позивача фінансових санкцій, а саме штрафу в сумі 653,44 грн., який визначений у розмірі 50% коштів вій суми неправомірно витрачених коштів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що висновки відповідача в частині неправомірного використання позивачем страхових коштів, в частині виплати громадянину [PERSON] (голові фермерського господарства) допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду є необґрунтованими. Позивач зазначає, що висновки відповідача про те, що кошти виплачені незастрахованій особі є безпідставними, оскільки [PERSON] , відповідно до статутних документів є лише засновником та головою ФГ «Чернігівське», а не членом ФГ, та приступив до своїх обов`язків відповідно до наказу про прийняття на роботу від 03.04.2017 №4-П за сумісництвом, а отже є найманим працівником. Позивач зазначає, що [PERSON] , як найманий працівник ФГ «Чернігівське» є застрахованою особою, за яку фермерським господарством своєчасно та в повному обсязі сплачується єдиний внесок із суми нарахованої заробітної плати, а тому позивач вважає, що підстави для повернення коштів відсутні. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09.11.2021 року позовну заяву задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду №245 від 25.06.2021 року. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що співробітниками Веселівського відділення Управління проведено перевірку дотримання порядку використання страхувальником страхових коштів Фонду соціального страхування України, за результатами якої складено Акт №22 від 10.06.2021. Відповідно до висновків перевірки встановлено неправомірне використання ФГ «Чернігівське» коштів Фонду у сумі 1306,88 грн. (серпень 2019 року), які виплачені незастрахованій особі [PERSON] (голові фермерського господарства). 25.06.2021 Управлінням прийнято рішення про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду №245, відповідно до якого позивача зобов`язано повернути кошти в розмірі 1306,88 грн. та сплатити фінансову санкцію в розмірі 653,44 грн. Позивач, не погодившись з прийнятим рішенням, звернувся з позовом до суду. Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачка, сплачуючи єдиний соціальний внесок як фізична особа-підприємець, має право на компенсацію втрати доходу від підприємницької діяльності за період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом статті 18 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1105 (далі - Закон № 1105) вбачається, що страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на інших підставах. Відповідно до частини 1 статті 19 Закону № 1105 право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом. З наведеного можна дійти висновку, що страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають одночасно особи, які працюють, як на умовах трудового договору (контракту) (наймані працівники), так і фізичні особи - підприємці та мають право на отримання допомоги, як з настанням страхового випадку в період роботи, так і під час зайняття підприємницькою діяльністю. Відповідно до ч.3 ст.19 Закону №1105, члени особистого селянського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню відповідно до цього Закону, мають право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги відповідно до цього Закону, за умови сплати страхових внесків до Фонду згідно із законом Встановлено, що ФГ «Чернігівське» у встановленому порядку сплачувало єдиний внесок за [PERSON] , як за найманого працівника, відповідач протягом тривалого часу отримував кошти, як єдиний внесок за [PERSON] . Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про наявність підстав для скасування спірного рішення та задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Результат розгляду: denied