Рішення адміністративного суду від 2022-01-20 00:00:00+02

Позивач, [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - відповідач), в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження №65644226; та зобов`язати винести постанову про закінчення виконавчого провадження №65644226. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року позов [PERSON] - задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження №65644226. Зобов`язано Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) винести постанову про закінчення виконавчого провадження №65644226. Стягнуто з Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь [PERSON] сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн. Стягнуто з Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн. На вказане рішення суду Першим Суворовським відділом ДВС міста Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, апелянт просив рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року апеляційну скаргу Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - залишити без задоволення. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року по справі за позовом [PERSON] до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін. 06 жовтня 2021 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив [PERSON] на апеляційну скаргу Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому було заявлено клопотання про стягнення судових витрат, понесених позивачем в суді апеляційної інстанції на правничу допомогу. 04 листопада 2021 року на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява [PERSON] про розподіл судових витрат на правничу допомогу, понесених в П`ятому апеляційному адміністративному суді у розмірі 3000 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру [PERSON] до заяви надано: - договір про надання правничої допомоги від 27 вересня 2021 року; - опис робіт (наданих послуг) керуючим адвокатом бюро «Діамант» адвокатом Устимчиком М.В. по справі № 420/10458/21 у П`ятому апеляційному адміністративному суді (станом на 03.11.2021р.); - копія ордеру від 03 листопада 2021 року. Відповідач, Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), надав до суду заперечення на заяву про стягнення судових витрат на правничу допомогу, в якому посилаючись на необґрунтованість та безпідставність вимог про стягнення таких витрат, просить в задоволенні вказаної заяви відмовити. Учасники справи, належним чином сповіщені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим відповідно до п.2 ч. 1 ст. 311 КАС України, справу розглянуто у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали вказаної справи та наявні в ній докази, колегія суддів приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового судового рішення, з огляду на таке. Так, відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.ч.1,7,9 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. В той же час, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З аналізу положень ст.134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. Як вбачається з матеріалів справи, до заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу, пов`язаних із розглядом у суді апеляційної інстанції у розмірі 3000 грн., [PERSON] надані такі докази: - Договір про надання правничої допомоги від 27 вересня 2021 року; - Опис робіт (наданих послуг) керуючим адвокатом бюро «Діамант» адвокатом Устимчиком М.В. по справі № 420/10458/21 у П`ятому апеляційному адміністративному суді (станом на 03.11.2021р.); - Копія ордеру від 03 листопада 2021 року. Поряд з цим, згідно опису робіт (наданих послуг) керуючим адвокатом бюро «Діамант» адвокатом Устимчиком М.В. по справі № 420/10458/21 у П`ятому апеляційному адміністративному суді (станом на 03.11.2021р.), було надано наступні послуги: 1. Ознайомлення з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року - 0,5 год.; 2. Ознайомлення з апеляційною скаргою Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - 0,5 год.; 3. Складання відзиву на апеляційну скаргу - 2 год. Окрім того, відповідно до п.3.1 Договору про надання правничої допомоги від 27 вересня 2021 року гонорар адвоката при наданні правової допомоги за даним договором встановлюється у фіксованому розмірі та складає 3000( три тисячі) грн. Як передбачено ч. ч. 6, 7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Колегія суддів зауважує, що наведені вище положення законодавства покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З огляду на зазначене, відповідач, у разі заперечення зазначеного позивачем розміру витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами. Таким чином, вирішуючи питання щодо розміру витрат на правничу допомогу, мають бути ураховані заперечення щодо витрат на професійну правничу допомогу. Як правильно зазначено відповідачем у своїх запереченнях, зміст відзиву на апеляційну скаргу дублює обставини викладені в позовній заяві та не містить нових доказів, які б не були зазначені у позовній заяві, що у свою чергу вказує на необґрунтованість заявлених до стягнення витрат. Колегія суддів вважає, що законодавство, яким регулюється спір у справі, документи та доводи позивача на обґрунтування своєї позиції, написання відзиву, свідчить про те, що підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи. Враховуючи викладене, зазначена заявником плата за надані адвокатом послуги, а саме: отримання від клієнта копії судового рішення, ознайомлення з його змістом, вивчення апеляційної скарги, складення відзиву на апеляційну скаргу; на переконання колегії суддів, є завищеною та не відповідає складності даної справи. Відповідач зазначає про безпідставність та необґрунтованість розміру витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим просить суд апеляційної інстанції в задоволенні вимог про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити. Дослідивши матеріали справи та доводи заперечень щодо витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на оплату правничої допомоги адвоката у розмірі 3000 грн. не є співмірною зі складністю справи та можливим об`ємом виконаних фахівцем у галузі права робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт та їх обсягом. Колегія суддів також враховує, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року було стягнуто з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 2500,00 грн. Окрім того, колегія суддів зауважує, що в будь-якому випадку надання правової допомоги в апеляційному порядку не може бути об`єктивно оцінено у більшому розмірі, ніж надання первинної правничої допомоги, необхідної для звернення особи до суду з адміністративним позовом. Первинна більш складна, об`ємна і потребує повного аналізу обставин справи та нормативно-правової бази. У свою чергу процедурні питання є типовими, виконання яких потребує більш технічного підходу та не залежить від ціни позову та/або професійного досвіду виконавця. Аналогічна правова позиція була викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 19 листопада 2020 року (справа №520/7431/19). Таким чином, колегія суддів вважає, що співмірною сумою компенсації витрат на послуги адвоката під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції є 2000,00 грн. При цьому, колегія суддів підкреслює, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг і своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, про що зазначав Верховний Суд у постанові від 05 вересня 2019 року по справі №826/841/17. Відповідно до положень ч.5 ст.143 КАС України, у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу. За змістом статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. З урахуванням викладеного, заява [PERSON] про стягнення витрат на професійну правничу допомогу має бути задоволена частково.

Результат розгляду: partial