Рішення адміністративного суду від 2024-04-16 00:00:00+03

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі відповідач), в якому просив: - визнати протиправними дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача на підставі довідки [INFO] про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року від 17 травня 2021 року № 9/1/2376/фп62038 за період з 01 січня 2018 року по 31 березня 2019 року; - зобов`язати відповідача перерахунок та виплату пенсії позивача на підставі довідки [INFO] про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року від 17 травня 2021 року № 9/1/2376/фп62038 за період з 01 січня 2018 року по 31 березня 2019 року із врахуванням фактично виплачених сум. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з урахуванням правових висновків Верховного Суду у справі № 160/8324/19 [INFO] сформована нова довідка про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05 березня 2019 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, на підставі якої здійснено перерахунок пенсії позивача з 01 квітня 2019 року. Разом із цим позивач вважає, що така довідка, за наслідками скасування у судовому порядку пунктів 1, 2 Постанови № 103, є достатньою та належною підставою для перерахунку його пенсії також за період з 01 січня 2018 року по 31 березня 2019 року. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.12.2023 відмовлено у задоволенні позову. Позивач не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не відповідність висновків суду обставинам справи, просив суд апеляційної інстанції його скасувати, та прийняти по справі нове судове рішення, яким задовольнити позов. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку, затвердженого Постановою №45, внесені Постановою №103 щодо складових грошового забезпечення для перерахунку пенсій, звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод, з огляду на те, що скасовують надбавки, доплати, підвищення і премії, які отримував військовий пенсіонер під час служби, та які враховувались при попередніх перерахунках пенсій. Зазначає, що скасовані пункти Постанови №103, всупереч вимогам статей 13, 43, частини четвертої статті 63 та частини третьої статті 1-1 Закону №2262-ХІІ, змінювали умови і норми пенсійного забезпечення військовослужбовців, у тому числі позивача. Вказує, що перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки необхідно здійснити з 01.01.2018, а не з моменту набрання 05.03.2019 законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18. Наголошує, що позиція відповідача про те, що у нього виник обов`язок провести перерахунок пенсії з 01.04.2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії), є помилковою. Вважає, що дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії за спірний період порушили право позивача на отримання пенсії в належному розмірі. Посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 11.08.2023 року у справі №380/103/22. Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, пояснень, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що [PERSON] перебуває на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". [INFO] складено оновлену довідку про грошове забезпечення [PERSON] №9/1/2376/фп62038 від 17.05.2021 станом на 05.03.2019, яка направлена до пенсійного органу (а.с.8) Представник позивача звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести з 01.01.2018 по 01.04.2019 року перерахунок та виплату основного розміру пенсії заявника відповідно до нової довідки про розмір грошового забезпечення з основним розміром пенсії відповідно до вислуги років заявника та виплатити заборгованість. (а.с.9) Відповідач у листі від 12.10.2023 повідомив, що на виконання рішення суду [PERSON] проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки від 17.05.2021 №9/1/2376/фп62038 виданої [INFO] , станом на 05.03.2019. Зобов`язання щодо перерахунку пенсії з 01.01.2018 на підставі вказаної довідки, відсутні. Враховуючи зазначене підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні. (а.с.10) Не погоджуючись із відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що довідка про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 року є підставою для перерахунку його пенсії з 01.04.2019 року та не зумовлює підстав для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 року. Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України. Конституційний Суд України зазначив, що Основний Закон України закріплює основоположні засади права громадян на соціальний захист і відносить до законодавчого регулювання механізм реалізації цього права (абзац сьомий пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 20 червня 2001 року № 10-рп/2001). Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України \~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є, зокрема, Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ), визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Частина 18 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку. Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-XII, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок №3-1. За правилами пункту 23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок №3-1), перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-XII. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії. Відповідно до пункту 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно з статтею 63 Закону № 2262-XII уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії. Тобто, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган Пенсійного фонду України. Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що [INFO] складена оновлена довідка про розмір грошового забезпечення позивача з урахуванням додаткових складових станом на 05 березня 2019 року, яка надіслана до ГУПФ для перерахунку пенсії. (а.с.8) У спірних правовідносинах пенсійний орган жодних заперечень з приводу змісту отриманої довідки станом на 05.03.2019 року, не висловив. Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що оновлена довідка видана станом на 05.03.2019 не є підставою для перерахунку пенсії з 01.01.2018. Проте такі висновки суду зроблені без врахування правової позиції Верховного Суду від 11.08.2023 року у справі №380/103/22. Так, \~Верховний Суд в постанові від 11.08.2023 року у справі №380/103/22, дійшов висновку про виникнення у пенсійного органу обов`язку здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, станом на 05.03.2019 року, з 01.01.2018 року. Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на приписи ч.5 ст.242 КАС України, а також враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі №755/10947/17, відповідно до якої під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, врахуванню в межах даної справи підлягає наведена вище судом апеляційної інстанції правова позиція Верховного Суду. Судом встановлено, що не зважаючи на надходження вказаної довідки від [INFO] та заяву позивача, ГУ ПФУ в Полтавській області \~не здійснило перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2018 року. Враховуючи вищенаведене та наявність у позивача права на перерахунок його пенсії у зв`язку зі зміною (підвищенням) розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців, зважаючи на те, що перерахунок пенсії позивача у 2018 році здійснено без усіх складових грошового забезпечення, що підлягають врахуванню під час перерахунку пенсії, \~ГУ ПФУ в Полтавській області після надходження нової довідки на підставі ч.ч. 1, 2 ст.63 Закону №2262 було зобов`язане перерахувати пенсію \~за період з 01.01.2018 року по 31.03.2019 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення. Отже позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити. Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів виходить з положень ст. 139 далі - КАС України. Відповідно до ст. 139 КАС України При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1). Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 6). Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до квитанції від 01.11.2023 позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції в розмірі 1073,60 грн., відповідно до квитанції від 15.01.2024 позивачем сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1610,40 грн. За вказаних обставин, зважаючи на скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, про задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 2684,00 грн.

Результат розгляду: granted