Рішення адміністративного суду від 2023-03-17 00:00:00+02

У серпні 2022 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі ГУНП) якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення з 01.12.2019 раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-XII) з 79% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, при проведенні перерахунку пенсії; зобов`язати здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії в розмірі 79% відповідних сум грошового забезпечення згідно довідки складеної Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області» від 17.06.2021 №985 про розмір грошового забезпечення (далі Довідка, ДУ відповідно), з урахуванням проведених раніше виплат. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 8 грудня 2022 року у задоволені позову відмовлено. Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нове, яким позов задовольнити. В апеляційній скарзі вказує, що при перерахунку пенсії позивача з 01.12.2019 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії (79%), яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на судове рішення, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами. Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що застосувавши при перерахунку пенсії позивача норми статей 13, 43, 63 Закону №2262-ХІІ в системному зв`язку, територіальним органом пенсійного фонду дотримано принцип верховенства права, оскільки забезпечено однаковий підхід для обрахунку розміру пенсії для однієї і тієї ж категорії осіб за однакових умов (від розміру грошового забезпечення діючого поліцейського за прирівняною посадою). Такі висновки суду першої інстанції, не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з не правильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, з таких міркувань. Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції, встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що [PERSON] з грудня 2004 року призначена пенсія за вислугу років за Законом №2262-ХІІ при вислузі 28 років (календарних - 27 років). Згідно з протоколом за пенсійною справою 00-7638 (МВС) від 31.12.2015, пенсія позивача обраховувалась в основному розмірі 79% грошового забезпечення із врахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення (а.с.15). З 01.01.2016 ГУПФ згідно постанови Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова №103) здійснено перерахунок пенсії позивача, виходячи з 70% грошового забезпечення за прирівняною посадою, яку позивач займав на день звільнення. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 січня 2022 року у справі №300/7889/21, яке набрало законної сили 01.03.2022 (далі Рішення суду), серед іншого, зобов`язано ГУПФ здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії [PERSON] із врахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на листопад 2019 відповідно до Довідки наданої, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням проведених платежів. На виконання Рішення суду ГУПФ здійснено перерахунок позивачу пенсії за вислугу років із врахуванням таких сум грошового забезпечення: посадовий оклад 2700 грн, оклад за військовим званням 2200 грн, надбавка за вислугу років 50% - 2450 грн, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення 11352,53 грн. Всього 18702,53 грн. Основний розмір пенсії виходячи із 70% грошового забезпечення визначений в сумі 13091,77 грн та із врахуванням індексації (1832,85 грн) становить 14924,62 грн (а.с.20). 20.04.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок з 01.12.2019 пенсії з урахуванням 79% грошового забезпечення (а.с.11). Відповідач листом від 11.05.2022 за №1714-1532/М-02/8-0900/22 повідомив позивача про те, що на виконання Рішення суду пенсійним органом проведено перерахунок пенсії [PERSON] у розмірі 70% грошового забезпечення, внаслідок якого розмір його пенсійної виплати становить 14924,61 грн. Зазначено, що у пенсійного органу відсутні підстави для проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу, оскільки вказані судові рішення виконанні ГУПФ в межах покладених зобов`язань (а.с.12). Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених КМУ. Стаття 13 Закону №2262-XII (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт «б» статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); в) особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів. Позивачу, як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, пенсія призначена, виходячи із 79% сум грошового забезпечення з грудня 2004. У статтю 13 Закону №2262-XII вносились зміни Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України» від 01.04.2014 (далі - Закон №1166- VII), внаслідок яких максимальний розмір пенсії при її призначенні обмежено до 70%. З аналізу викладених норм слідує, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців та особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-XII, має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом №1166-VIІ зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Крім того, апеляційної інстанції враховує, що 16 жовтня 2019 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила рішення у зразковій справі № 240/5401/18 (провадження № 11-198заі19), в якому дійшла висновку, що відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону №2262-XII на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються КМУ. Як убачається із наведених норм, такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами КМУ. Разом з тим, відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону №2262-XII, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії. Незважаючи на те, як змінилися розміри складових грошового забезпечення позивача, в тому числі і з урахуванням нової довідки відсоткове співвідношення уже призначеної пенсії є сталим та не залежить від зміни розміру грошового забезпечення та не може бути зміненим при перерахунку пенсії. Крім того, апеляційний суд наголошує на тому, що відповідач зобов`язаний виплачувати суми пенсії, визначені у судовому рішенні, до того часу, поки не зміниться відповідне законодавство, на підставі якого суд прийняв своє рішення. Вказані висновки суду, викладені у постанові Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №308/2897/18. Отже, апеляційний суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача при перерахунку пенсії позивача в частині зміни відсоткової складової грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсії з 79% на 70% з 01.12.2019. Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову скаржника. В підсумку, такі обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про задоволення позову, з наведених вище підстав. Наведені вище висновки суду першої інстанції свідчать про переоцінку ним фактичних обставин справи, довільне, і неправильне трактування норм матеріального права. Відтак, позов [PERSON] слід задовольнити шляхом: визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення при проведенні перерахунку пенсії з 01.12.2019 раніше призначеної позивачу пенсії відповідно до Закону №2262-XII з 79% до 70% відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язання ГУПФ здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.12.2019 в розмірі 79% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням складових грошового забезпечення, що наведені в Довідці, зважаючи на раніше проведені виплати. Відповідно до частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З огляду на вищевикладене та перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає такі суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення позову, з вищевикладених мотивів.

Результат розгляду: granted