Рішення адміністративного суду від 2022-06-21 00:00:00+03

[PERSON] у жовтні 2021 року звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зменшення відсоткового розміру пенсії за вислугу років 27 років [PERSON] з 71% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії з 01.04.2019, проведеного на підставі довідки Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 966/1 від 10.03.2021 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії [PERSON] станом на 05.03.2019; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перерахувати та виплачувати [PERSON] пенсію за вислугу 27 років, починаючи з 01.04.2019 у розмірі 71% відповідних сум грошового забезпечення. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії [PERSON] з 71% до 70%, при проведенні перерахунку пенсії з 01.04.2019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії [PERSON] , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 71% відповідних сум грошового забезпечення, та здійснити виплату пенсії з урахуванням виплачених сум. Стягнуто на користь [PERSON] судовий збір в сумі 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 у справі № 340/1845/21 визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату [PERSON] пенсії на підставі довідки Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 966/1 від 10.03.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести [PERSON] з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 966/1 від 10.03.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вказане рішення суду набрало законної сили 10.07.2021. На виконання зазначеного рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснено перерахунок пенсії [PERSON] . З матеріалів пенсійної справи встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області проведено перерахунок пенсії [PERSON] з 01.04.2019 із розрахунку 70% від суми грошового забезпечення. Вважаючи протиправними такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, [PERSON] звернувся до суду з відповідним позовом. Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Відповідно до частини 2 статті 13 в редакції, яка діяла на час прийняття вказаного Закону, загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2 - 80 процентів. В подальшому вказана норма неодноразово зазнавала змін. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» від 04.04.2006 № 3591-IV частину 2 статті 13 викладено в такій редакції: «Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів». Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI внесено зміни та замінено цифри « 90» цифрами « 80» у вказаній частині. Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27.03.2014 № 1166-VII у частині 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» цифри « 80» замінено цифрами « 70». Вказана редакція є чинною і підлягає застосуванню. Статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. З наведеного вбачається, що статтею 13 зазначеного Закону врегульовано порядок призначення пенсій, а саме, розмір пенсій, які призначаються за вислугу років, тоді як стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку. Суд апеляційної інстанції зазначає, що відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії. Позивачу пенсія була призначена у червні 2010 року, її розмір складав 71% від грошового забезпечення. Відповідно до частини другої статті 13 указаного Закону в редакції, чинній на час призначення, загальний розмір пенсії був обмежений 90 % відповідних сум грошового забезпечення. У подальшому стаття 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення. Так, на момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Разом з тим, застосування відповідачем цього показника до перерахунку пенсії є протиправним, оскільки останній стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених. Крім цього, колегія зазначає, законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України. Таким чином, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка змін не зазнавала, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Вказаного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 жовтня 2019 року під час розгляду зразкової адміністративної справи № 240/5401/18. Також не є обґрунтованими пояснення апелянта щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, встановленого ст. 122 КАС України, оскільки про порушення прав та законних інтересів останній дізнався після перерахунку пенсії, здійсненого у серпні 2021 року, а тому позивач звернувся до суду у межах строку, встановленого процесуальним законом. Щодо доводів апелянта стосовно безпідставності стягнення судових витрат, суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Оскільки, судом першої інстанції позовні вимоги задоволено в повному обсязі, судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів КАС України. Судом не можуть бути взяті до уваги посилання апелянта на норми Закону України «Про судовий збір» в частині звільнення останнього від сплати судового збору та відсутності бюджетних асигнувань для сплати судових витрат, оскільки вказані норми втратили чинність. З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Результат розгляду: denied