Рішення адміністративного суду від 2022-09-21 00:00:00+03

І. РУХ СПРАВИ 1. 14.12.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - ГУ ПФУ), у якому просив: визнати протиправним і скасувати рішення ГУ ПФУ від 26.10.2020 №971010199301 про проведення перерахунку пенсії позивачу відповідно до частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII) із застосуванням обмеження її граничним розміром; зобов`язати відповідача здійснити з 01.10.2020 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 60% заробітної плати відповідно до статті 86 Закону № 1697-VII на підставі довідки Черкаської обласної прокуратури від 06.10.2020 №21-569 вих20 без обмеження граничного розміру; зобов`язати відповідача здійснити разово та однією сумою виплату позивачу різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за період з 01.10.2020 до моменту здійснення перерахунку пенсії і переказати її на його особистий рахунок. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що відповідач протиправно перерахував його пенсію на підставі довідки Черкаської обласної прокуратури від 06.10.2020 №21-569 вих20 з обмеженням її граничного розміру, оскільки застосування нових положень законодавства про пенсійне забезпечення прокурорів до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить приписам частини першої статті 58 Конституції України. 2. Черкаський окружний адміністративний суд рішенням від 02.04.2021 у відмовив у задоволенні позовних вимог. 3. Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 06.09.2021 скасував рішення суду першої інстанції, ухвалив нове, яким частково задовольнив позовні вимоги: визнав протиправним та скасував рішення від 26.10.2020 №971010199301 про проведення перерахунку пенсії позивачу відповідно до частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII із застосуванням обмеження її граничним розміром; зобов`язав ГУ ПФУ здійснити з 01.10.2020 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 60% заробітної плати відповідно до статті 86 Закону № 1697-VII на підставі довідки Черкаської обласної прокуратури від 06.10.2020 №21-569 вих20 без обмеження граничного розміру; рішення суду в частині виплати перерахованих сум пенсії допустив до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць; в задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовив. 4. 05.10.2021 ГУ ПФУ звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права, просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2021, ухвалити нове рішення - про відмову у задоволенні позовних вимог. 5. Верховний Суд ухвалою від 26.10.2021 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції. ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ 6. У справі, яка розглядається суди встановили, що [PERSON] з травня 2015 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію по інвалідності, яку йому було призначено за нормами статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 № 1789-XII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1789-XII). 06.10.2020 Черкаська обласна прокуратура видала позивачу довідку №21-569вих20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, за нормами, чинними на 11.09.2020, за відповідною (прирівняною) посадою начальника управління прокуратури області, у яке увійшли: посадовий оклад - 46 538,00 грн, надбавка за вислугу років (20%) - 9307,60 грн, матеріальні допомоги для оздоровлення (1/12) - 4653,80 грн та матеріальні допомоги для вирішення соціально-побутових питань (1/12) - 4653,80 грн, усього - 65 153,20 грн. Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії додавши вказану довідку від 06.10.2020 № 21-569 вих20. 26.10.2020 відповідач прийняв рішення №971010199301 про перерахунок пенсії позивачу, відповідно до якого загальний процент розрахунку пенсії від заробітку 60 %; максимальний розмір пенсії - 17 120, 00 грн. 09.11.2020 позивач звернувся до відповідача з інформаційним запитом, у якому просив надати рішення про перерахунок пенсії від 26.10.2020 №971010199301 відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р/2020. ГУ ПФУ листом від 11.11.2020 №2300-0205-8/56836 повідомив позивача, що згідно із частиною другою статті 86 Закону № 1697-VII пенсія прокурорам призначається в розмірі 60% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої був сплачений внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 86 вказаного Закону № 1697-VII максимальний розмір пенсії з урахуванням надбавок не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. З 01.10.2020 позивачу здійснено перерахунок пенсії на підставі вказаної вище довідки та її розмір після перерахунку становить: 65 153, 20 грн х 60% = 17 120,00 грн (1712, 00 грн - прожитковий мінімум х 10). Не погоджуючись з обмеженням максимальним розміром пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом. ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ 7. Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив із відсутності у відповідача законних підстав для здійснення перерахунку та виплати нарахованої пенсії без обмеження граничного розміру, оскільки положення норм законодавства, якими обмежувався максимальний розмір пенсії, не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню. 8. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив із того, що [PERSON] перебуває на обліку у відповідача з 2015 року та отримує пенсію по інвалідності, відтак, обмеження, встановлені дією положень Законом України від 24.12.2015 № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 911-VIII), не поширюються на позивача, оскільки пенсія йому призначена до набрання ним чинності. Крім того, суд апеляційної інстанції вказав на те, що положення вказаного вище Закону про обмеження пенсії максимальним розміром (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, в цілому визнано неконституційними відповідно до рішення Конституційного суду України від 13.12.2019 №7-р(11)2019. IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ 9. Касаційна скарга відповідача мотивована, зокрема тим, що на момент звернення позивача за перерахунком пенсії положеннями статті 86 Закону № 1697-VII були встановлені обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнавались, є чинними та обов`язковими до застосування органами Пенсійного фонду України. V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ 10. Спірними у цій справі є питання застосування при перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури відповідно до Закону № 1789-XII обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. 11. Так за змістом статті 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (який набрав чинності 01.10.2011; далі - Закон № 3668-VI) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону № 1789-XII, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. 12. Цим Законом було внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції. 13. При цьому абзацом першим пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. 14. Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом. 15. На думку колегії суддів, положення пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону № 3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень. 16. Закон № 1789-ХІІ утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом № 1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. 17. Ураховуючи наведене, з моменту набрання чинності Законом № 1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром. 18. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.12.2021 у справі № 580/5962/20 відступив від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі № 589/3997/16-а у подібних правовідносинах та сформував правовий висновок, відповідно до якого пункт 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом № 3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII. 19. У справі, яка розглядається суди встановили, що внаслідок перерахунку пенсії позивача її розмір перевищив максимальний. 20. З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. 21. Отже, позовні вимоги [PERSON] щодо здійснення перерахунку його пенсії без обмеження її максимальним розміром є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, а відтак постанова суду апеляційної інстанції не ґрунтуються на правильному правозастосуванні у зв`язку із чим підлягає скасуванню. 22. Окрім того, аналізуючи питання правомірності встановлення таких обмежень, необхідно зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював позицію щодо можливості встановлення обмежень розміру соціальних виплат. 23. Так, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 26.12.2011 N 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави. 24. Окрім того, аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що, неодноразово висловлюючи правову позицію щодо можливості обмеження розміру соціальних виплат, ЄСПЛ, не заперечуючи право держав зменшувати такий розмір, не сформулював правової позиції щодо достатнього розміру таких соціальних виплат, підкреслюючи водночас необхідність забезпечення прозорості, недискримінаційного характеру відповідних змін, не покладення надмірного тягаря на заявників внаслідок такого втручання держави. Така практика свідчить про достатньо широке поле для розсуду, яке ЄСПЛ залишає державам у питаннях соціального забезпечення. 25. Наведене свідчить про те, що ЄСПЛ визнає можливість того, що виплати соціального страхування можуть бути зменшені або припинені, однак, розглядаючи питання відповідності таких дій, у кожній конкретній справі ураховує всі відповідні обставини справи і з`ясовує: чи було законним таке втручання, чи переслідувало легітимну мету таке втручання та чи не поклало таке втручання надмірний тягар на особу, якої це стосується. 26. За аналогічних обставин ЄСПЛ не констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції (справа Valkovv. Bulgaria (заява № 2033/04); справа Khoniakina v. Georgia (заява № 17767/08)). 27. Хоча виплати соціального страхування є майном у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, однак обмеження максимальним розміром пенсій працівникам прокуратури не може вважатися порушенням їх права володіння цим майном, оскільки такі здійснені державою шляхом введення нових законодавчих положень з метою регулювання політики соціального забезпечення. Встановлені обмеження не є непропорційними та не призводять до порушення сутності пенсійних прав. 28. Водночас розмір пенсії працівників прокуратури, з урахуванням встановлених обмежень максимальною сумою, залишається вищим середньомісячного розміру пенсії в Україні. Тобто, встановлення максимального розміру пенсії для працівників прокуратури не поставило їх у невигідне становище, оскільки їх право на соціальне забезпечення було за ними збережене, вони не були позбавлені своїх засобів для існування і не були піддані ризикові недостатності таких засобів для життя. Тому встановлення максимального розміру пенсії не можна вважати таким, що поклало на працівників прокуратури надмірний чи непропорційний тягар, чи порушило їх право на мирне володіння своїм майном. 29. При цьому таке обмеження не є дискримінаційним, оскільки стосується не лише працівників прокуратури, а й інших категорій пенсіонерів, зокрема поширюється на пенсії, призначені відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення». 30. З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що в спірних правовідносинах відповідач, прийнявши рішення від 26.10.2020 971010199301 про перерахунок пенсії, яким здійснив перерахунок пенсії позивача на підставі вказаної вище довідки із застосуванням загального проценту розрахунку пенсії від заробітку 60 (65 153, 20 х 60 %) із застосуванням обмеження її максимальним розміром 17 120, 00 грн (десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність Законом України від 14.11.2019 №294-IX «Про державний бюджет України на 2020 рік» у розмірі 1712, 00 грн), не допустив порушення чинних норм законодавства та діяв з дотриманням меж, порядку і способу, передбачених Конституцією України та законами України. Отже, оскаржуване рішення відповідача є правомірним та не підлягає скасуванню, а відтак заявлені [PERSON] позовні вимоги не підлягають задоволенню, про що вірно вказано судом першої інстанції. 31. Відповідно до частини першої статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону. 32. З урахуванням наведеного, оскільки суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, що призвело до скасування рішення суду першої інстанції, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02.04.2021.

Результат розгляду: partial