Рішення адміністративного суду від 2023-08-08 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з \~адміністративним позовом \~до Головного \~управління Національної поліції в Полтавській області, в якому просив: \~скасувати постанову серії БАД № 655177 від 10.02.2023 р. \~про накладення \~адміністративного \~стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення \~безпеки \~дорожнього \~руху, зафіксоване не \~в автоматичному режимі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в подальшому КУпАП), ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення \~адміністративного стягнення \~у вигляді штрафу \~в розмірі 3400 грн.; закрити провадження у справі про притягнення \~позивача \~до адміністративної відповідальності \~за ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 27.04.2023 р. \~у задоволенні позовних вимог відмовлено. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач \~подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 27.04.2023 р. \~\~та прийняти постанову, якою позов задовольнити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме, вимог:\~ \~КУпАП, Кодексу адміністративного судочинства України, та на не відповідність висновків суду обставинам справи. У судове засідання апелянт \~не з`явився, свого представника не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін. Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги \~підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 10.02.2023 р. поліцейським СРПП ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Царенко І.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 655177, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності \~за те, що він 10.02.2023 р. об 11:43 год. в Кременчуцькому районі, м. Глобине по вул. Бубнарівській, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2114012020, реєстраційний номер [NUMBER] , не ввімкнув світловий показчик повороту при повороті праворуч, чим порушив п. 9.2 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р. (в подальшому Правила) та керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії на право керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 «а» Правил, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені \~ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст.\~ 126 КУпАП., у зв`язку з чим, відповідно до \~ст. 36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. Не погоджуючись із вищевказаною постановою у справі про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду із цим позовом. Відмовляючи у задоволенні \~позовних вимог, суд першої інстанції \~виходив з того, що оскаржувана \~постанова обґрунтована, у зв`язку з чим \~не підлягає скасуванню, оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивач \~скоїв \~адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена \~ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст.\~ 126 КУпАП. Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно із ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2\~ \~ст. 122 КУпАП, порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно \~із \~п. 9.2 «а»\~ Правил, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою. Відповідно до \~п. 9.2 «б» Правил, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом. Згідно із ч. 2 \~ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно \~до \~п. 21 «а» Правил, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно із ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених\~ статтею 78\~ цього Кодексу. Відповідно до\~ ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України,\~ \~суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. \~Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно зі ст. 31 Закону України Про «Національну поліцію», полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, зокрема, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. Частиною 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України\~ встановлено, що\~ електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до\~ Закону України\~ "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу (ч. 2\~ ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Судовим розглядом встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 10.02.2023 р. об 11:43 год. в Кременчуцькому районі, м. Глобине по вул. Бубнарівській, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2114012020, реєстраційний номер [NUMBER] , не ввімкнув світловий показчик повороту при повороті праворуч та керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії на право керування таким транспортним засобом. На підтвердження вищевказаних обставин, відповідачем до суду подано диск з відеозаписом подій (файл \~VID _20230316_180303_607), проте, на вищевказаному\~ відеозаписі відсутній цифровий підпис автора та особи, уповноваженої на виготовленої данної копії. Таким чином, вищевказаний відеозапис не є допустимим доказом, відповідно до вимог\~ ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України. Крім того, \~відповідачем ні до суду першої інстанції, ні до суду \~апеляційної інстанції не подано \~доказів відсутності \~\~у позивача прав відповідної категорії. Згідно із ч. 2 \~ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, \~в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Із врахуванням вищевикладеного, оцінюючи в сукупності наявні в справі докази, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова, винесена поліцейським СРПП ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Царенко І.В. про накладення на \~позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 655177 від 10.02.2023 р., якоюґ. відповідно ч. 2\~ ст. 122 КУпАП, ч. 2 ст. 126 КУпАП, на \~позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн., не обґрунтована, у зв`язку з \~чим підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, ч. 2 ст. 126 КУпАП. Відповідно \~до \~п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 \~ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право \~скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у \~відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного \~застосування норм \~матеріального права. Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 27.04.2023 р. та прийняти постанову, якою \~позов [PERSON] \~задовольнити, визнати \~\~протиправною та скасувати постанову серії БАД № 655177 від 10.02.2023 р. та \~закрити справу про адміністративне правопорушення за \~ч. 2\~ ст. 122 КУпАП, ч. 2 ст. 126 КУпАП відносно позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, \~судові витрати \~за подання адміністративного позову в розмірі 536,80 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 805,20 грн., а всього 1342 грн. підлягають стягненню на користь [PERSON] за рахунок бюджетних асигнувань Головного \~управління Національної поліції в Полтавській області.

Результат розгляду: granted