Рішення адміністративного суду від 2022-01-20 00:00:00+02

Короткий зміст позовних вимог У березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати неправомірною відмову відповідача щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах; визнати незаконним рішення відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення про призначення пенсії, як такому, що працював з 16.07.1978 по 08.10.1979 на посаді газозварювальника 4-го розряду в радгоспі «Росія», яке перейменоване в ПрАТ «Будівельник», з 13.11.1981 по 23.06.1997 - на посаді електрогазозварювальника та газоелектрозварювальника в Золотоніському ПМК-2 «Черкасагроспецмонтаж», яке перейменовано у ПрАТ «Газмонтажсервіс», з 24.06.1997 по 24.08.1999 - газоелектрозварювальником 6 розряду на МП «Канів», з 25.08.1999 по 26.05.2000 - на посаді газоелектрозварювальника 6 розряду ТОВ «Інтербуд», з 29.05.2000 по 30.06.2009 - газоелектрозварювальником 6 розряду у ВАТ «Канівський маслосирзавод», з 08.07.2009 по 24.07.2012 - на посаді газоелектрозварювальника 6 розряду на ПП «Канівгефест», з 01.08.2012 по теперішній час - на посаді газоелектрозварювальника 5 розряду Канівського управління по експлуатації газового господарства, яке перейменоване на Канівське управління по експлуатації газового господарства - філія ВАТ по газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно записів трудової книжки позивача серії [NUMBER] від 29.07.1978 позивач у період з 16.07.1978 по 23.06.1997 почав працювати електрогазозварювальником 4 розряду у пересувній механізованій колоні об`єднання «Черкассільбуд», з 24.06.1997 по 24.08.1999 працював на посаді газоелектрозварювальника 6 розряду на МП «Канів», з 25.08.1999 року по 26.05.2000 - на посаді газоелектрозварювальника 6 розряду ТОВ «Інбуд -Ю.ПіАй», з 29.05.2000 по 30.06.2009 - на посаді газоелектрозварювальника 6 розряду ВАТ «Канівський маслосирзавод», з 08.07.2009 по 24.07.2012 працював на посаді газоелектрозварювальника 6 розряду ПП «Канівгефест», з 01.08.2012 по теперішній час працює електрогазозварювальником 5 розряду Канівського УЕГГ. (а.с. 41 - 44) Відповідно до довідки ПАТ «Газмонтажсервіс» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що міститься в матеріалах справи позивач працював повний робочий день на Золотоніській ПМК-2 тресту «Черкасагроспецмонтаж», яка була перейменована в СПМК та має назву ПрАТ «Газмонтажсервіс», і за періоди з 13.11.1981 по 23.06.1997 виконував роботи, пов`язані з застосуванням електро та газозварки металів, працював повний робочий день, до інших робіт не залучався, за посадою електрогазозварник, що передбачена Списком №2 розділ ХХХІІІ підрозділ 23200000-1990 код КП 27.07.1995р. №257 підстава постанова Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994. За період з 13.11.1981 по 23.06.1997 стаж роботи складає 15 років 7 місяців 10 днів. Підставою для видачі довідки стали накази відомості форми ІІІ-2 за 1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 1986, 1987, 1988, 1989, 1990, 1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997 роки. (а.с. 29) Згідно наказу ПАТ «Газмонтажсервіс» від 26.12.1997 №73 на підприємстві проведено атестацію посад електрозварювальника та газозварювальника. (а.с. 30) 02.08.2016 позивач, [INFO] , після досягнення 55-річного віку звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Листом від 25.11.2016 №7395/02 відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії за пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з неможливістю підтвердити весь пільговий стаж його роботи у період з 13.11.1981 по 23.06.1997 в ПАТ «Газмонтажсервіс». При цьому позивача повідомлено про неможливість провести перевірку достовірності видачі довідки за період роботи позивача з 13.11.1981 по 23.06.1997 в ПАТ «Газмонтажсервіс». (а.с. 45 - 46) Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на день звернення за пенсією йому виповнилося 55 років, а тому враховуючи наявність у нього загального стажу роботи більше 30 років, з яких 12 років 6 місяців - стаж роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, він мав право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Вважає, що відповідач протиправно відмовив йому у призначенні пенсії та необґрунтовано не зарахував деякі періоди роботи до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.09.2017, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017, позов задоволено частково. Визнано неправомірною відмову відповідача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачу. Визнано незаконним рішення відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачу. Зобов`язано відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення про призначення пенсії, а саме з 26.08.2016, зарахувавши йому період роботи з 13.11.1981 по 23.06.1997 на посаді електрозварювальника в Золотоніській ПМК-2 тресту «Черкасспецсільхозмонтаж», перейменоване з Золотоніську СПМК 2 тресту «Черкасагроспецмонтаж», яке в подальшому реорганізовано у ВАТ «Газмонтажсервіс» до пільгового стажу за Списком №2, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що наявними у справі матеріалами підтверджується право позивача на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». При цьому суди критично оцінили доводи відповідача щодо необґрунтованості видачі позивачу спірної довідки у зв`язку з неможливістю провести перевірку достовірності її видачі, оскільки відповідачем не надано доказів неправомірності видачі довідки, а матеріалами справи підтверджено те, що дане підприємство перебуває у стані припинення. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу та інших учасників справи В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на те, що пільговий період роботи позивача не підтверджено належними документами. Трудова книжка позивача не містить записів про те, що в спірний період він працював повний робочий день на роботах зі шкідливими умовами праці, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Провести перевірку достовірності видачі пільгової довідки за період з 13.11.1981 по 23.06.1997 в Золотоніському ПМК-2 «Черкасагроспецмонтаж» (ПрАТ «Газмонтажсервіс»), оскільки за місцезнаходженням зазначеної організації знаходиться інше підприємство, а до архівного відділу Золотоніської міської ради первинні документи по вказаному підприємству не надходили. Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило. Висновки Верховного Суду Так, відповідно до пунктів 2, 16 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення». 3) особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Згідно пункту «б» частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Згідно частини 5 статті 13 цього Закону порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 цього Закону. Статтею 100 цього Закону передбачено, що Особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством. Відповідно до статті 62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92. Згідно пункту 8 Порядку №383 При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються «Список №1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах» і «Список №2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах», затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 №1173. Пунктом 4.4 Порядку №383 передбачено, що якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Відповідно до зазначеного Списку №2 від 22.08.1956 №1173, який був чинний на період роботи позивача, посада, яку займав позивач, передбачена розділом ХХХІІ та у Списках №2 від 26.01.1991 №10 та від 11.03.1994 №162 - у розділі ХХХІІІ (позиція 23200000-19906). В ході розгляду справи судами встановлено, що протягом спірних періодів позивач працював на посадах зі шкідливими та важкими умовами праці, робота на яких дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а тому суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано дійшли висновку про зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача та прийняли рішення про задоволення позову. Покликання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на те, що пільговий період роботи позивача не підтверджено належними документами, а його трудова книжка не містить записів про те, що в спірний період він працював повний робочий день на роботах зі шкідливими умовами праці, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, є безпідставними, оскільки спірний період роботи, окрім записів трудової книжки, підтверджується довідкою ПАТ «Газмонтажсервіс» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (а.с. 29), в якій зазначено про повний робочий день позивача та віднесення його посади до Списку №2, а також підтверджується наказом про проведення атестації посади позивача від 26.12.1997 №73. Безпідставними також є посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість зарахування спірного стажу позивача до пільгового стажу через відсутність можливості проведення перевірки достовірності видачі пільгової довідки за період з 13.11.1981 по 23.06.1997 в Золотоніському ПМК-2 «Черкасагроспецмонтаж» (ПрАТ «Газмонтажсервіс»), оскільки відповідачем не доведено, що зазначена довідка містить в собі неправдиву інформацію або видана неналежним органом, натомість її дані співпадають із записами трудової книжки позивача про його роботу в цей період на посадах газоелектрозварника. Крім того, реалізація соціальних прав пенсіонера, зокрема, на призначення та отримання належної пільгової пенсії, не може ставитись у залежність від можливості чи неможливості проведення органом пенсійного фонду перевірки достовірності видачі тої чи іншої довідки. Як визначено частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Враховуючи встановлені у справі обставини та наявні в матеріалах справи докази, суд доходить висновку, що відповідач не довів правомірності своїх дій щодо не зарахування спірного періоду роботи позивача до пільгового та не призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.

Результат розгляду: denied