Рішення адміністративного суду від 2022-06-24 00:00:00+03

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії [PERSON] та виплату (у разі їх наявності) недоотриманих коштів. Відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року позов задоволено: - визнано протиправними дії відповідача про відмову позивачу у перерахунку пенсії з урахуванням архівних довідок виданих Муніципальною казенною установою «Адміністративно-технічного управління міського поселення Щолкіно» Республіки Крим, від 02.03.2021 № К-5 - про заробітну плату [PERSON] за період роботи з червня 1987 року по травень 1990 року, з жовтня 1992 по березень 1993, з березня 1993 року по травень 1997 року; - зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням архівних довідок виданих Муніципальною казенною установою «Адміністративно-технічного управління міського поселення Щолкіно» Республіки Крим, від 02.03.2021 № К-5 - про заробітну плату [PERSON] за період роботи з червня 1987 року по травень 1990 року, з жовтня 1992 по березень 1993, з березня 1993 року по травень 1997 року. Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного. Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, розмір якої обчислено відповідно до Закону № 1058-ІV. За документами пенсійної справи страховий стаж позивача становить 41 рік 4 місяці 15 днів (враховано по 30.11.2009), коефіцієнт страхового стажу - 0,41333. Розмір пенсії обчислено із врахуванням заробітної плати за періоди роботи з 01.07.1982 по 30.06.1987 (згідно довідки про заробітну плату) та з 01.07.2000 по 31.12.2008 (згідно даних персоніфікованого обліку), індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітку становить 3,06662. Сам розмір пенсії позивача станом на 01.02.2021 становить 6479,76 грн. 04.02.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та надав довідки, видані Муніципальною казенною установою «Адміністративно-технічного управління міського поселення Щолкіно» Республіки Крим, від 02.03.2021 № К-5 - про заробітну плату за період роботи з червня 1987 року по травень 1990 року, з жовтня 1992 по березень 1993, з березня 1993 року по травень 1997 року та реорганізацію державного підприємства «Кримські генеруючі системи». Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області позивачу надано відповідь про відсутність підстав для врахування при обчисленні пенсії довідок виданих Муніципальною казенною установою «Адміністративно-технічного управління міського поселення Щолкіно» Республіки Крим Російської Федерації, від 02.03.2021 № К-5 - про заробітну плату, стаж роботи та реорганізацію підприємства, тобто органом, який знаходиться на тимчасово окупованій території, яка не підконтрольна українській владі. Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі по тексту - Порядок №22-1). Згідно підпункту «в» пункту 7 Порядку заробітна плата для призначення пенсії за період роботи до 1 липня 2000 року підтверджується довідкою підприємства, установи, організації (форма і зміст довідки визначено в додатку 1 Порядку). Така довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 17 Порядку). Обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено. Матеріалами справи встановлено, що до 01 липня 2000 року позивач мав наступний стаж роботи, що підтверджується копією трудової книжки позивача та подання від 18.01.2005 року, а саме: - з 15 червня 1987 року по 04 травня 1990 року в ДП "Восточно-Крымская энергетическая компания" ГАЭК "Крымэнерго"; - з 01 жовтня 1992 року по 15 березня 1993 року в Крымское монтажное управление треста "Донбассатомэнергомонтаж"; - з 18 березня 1993 року по 10 червня 1997 року в Структурному подразделении "Восточно-Крымская ветровая электростанция" Государственного Предприятия "Крымские генерирующие системы". На підтвердження розміру заробітної плати для перерахунку пенсії за період роботи до 1 липня 2000 року, позивачем були надані архівні довідки видані Муніципальною казенною установою «Адміністративно-технічного управління міського поселення Щолкіно» Республіки Крим, від 02.03.2021 № К-5 - про заробітну плату за період роботи з червня 1987 року по травень 1990 року, з жовтня 1992 по березень 1993, з березня 1993 року по травень 1997 року та реорганізацію державного підприємства «Кримські генеруючі системи». У відповідності до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України від 15 квітня 2014 року №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначено сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Згідно статті 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Правовий статус органів та посадових осіб, які діють на території України та створені і проводять свою діяльність не у відповідності із законодавством України, визначено, зокрема, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». В силу частин першої - третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Водночас, слід зазначити, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Разом з тим, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Такої позиції також дотримується Верховний суд у своїй постанові від 31 січня 2019 року справа №233/1181/17 (адміністративне провадження №К/9901/44448/18). З матеріалів справи встановлено, що архівні довідки видані Муніципальною казенною установою «Адміністративно-технічного управління міського поселення Щолкіно» Республіки Крим, від 02.03.2021 № К-5 - про заробітну плату за період роботи з червня 1987 року по травень 1990 року, з жовтня 1992 по березень 1993, з березня 1993 року по травень 1997 року та реорганізацію державного підприємства «Кримські генеруючі системи», дійсно видані установою, що знаходиться та здійснює свою діяльність на окупованій території. При цьому, визнання таких довідок відповідачем, необхідне для захисту прав позивача, який на даний час позбавлений у будь - який спосіб можливості отримати такі довідки від належної установи. Також, періоди роботи, зазначені в довідках, відповідають відомостям, зазначеним у трудовій книжці позивача. Те, що документи залишились на окупованій території в даному випадку, та неможливість пенсійного органу здійснити їх перевірку, не може бути підставою для позбавлення права позивача на перерахунок та виплату пенсії. Отже, відповідач відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії з урахуванням архівних довідок виданих Муніципальною казенною установою «Адміністративно-технічного управління міського поселення Щолкіно» Республіки Крим, від 02.03.2021 № К-5 - про заробітну плату [PERSON] за період роботи з червня 1987 року по травень 1990 року, з жовтня 1992 по березень 1993, з березня 1993 року по травень 1997 року діяв поза межами повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, необґрунтовано, упереджено, недобросовісно, не розсудливо, без дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації. Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Результат розгляду: denied