Рішення адміністративного суду від 2022-02-10 00:00:00+02

[PERSON] \~звернулась до суду з позовом до Головного управління \~Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просила: - визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (Вознесенівський відділ обслуговування громадян м. Запоріжжя, Управління обслуговування громадян, сервісний центр), викладене у формі повідомлення № 0800-0202-8/9008 від 12.03.2020 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 \~ [PERSON] ; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплачувати [PERSON] пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з дати звернення про її призначення - з 28.02.2020. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.09.2020 року адміністративний позов [PERSON] було задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (Вознесенівський відділ обслуговування громадян м. Запоріжжя, Управління обслуговування громадян, сервісний центр), викладене у формі повідомлення № 0800-0202-8/9008 від 12.03.2020 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 \~ [PERSON] . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в. Запорізькій області призначити та виплатити [PERSON] пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 28.02.2020. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління \~Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову \~відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що з набранням чинності з 11.10.2017 року змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо положень ст. 114, пенсії \~за віком на пільгових умовах призначають за нормами наведеної статті. Позивачем було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, остання просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, на підставі ст. 311 КАС України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом першої інстанції, [PERSON] , [INFO] звернулась до ГУПФУ в Запорізькій області із заявою від 28.02.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Повідомленням від 12.03.2020 № 0800-0202-8/9008 позивача сповіщено про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з посиланням на те, що [PERSON] не набула віку 49 років 6 місяців після досягнення якого можливо призначити пенсію на пільгових умовах по Списку № 1 при наявності страхового стажу не менше 20 років, з них не менше 7 років 6 місяців на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1. \~ Не погодившись з вказаними доводами відповідача, позивач звернулась \~до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів. Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності рішення відповідача та, як наслідок, зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах за Списком № 1. Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне. Згідно з пунктом\~ \~а\~ \~статті 13 Закону України\~ \~Про пенсійне забезпечення\~ \~№1788-XII від 05.11.1991 року (далі\~ \~Закон №1788-XIІ), у редакції чинній до прийняття\~ \~Закону України\~ \~«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення»\~ \~№213-VIII від 02.03.2015 року на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 (36-2003-п) виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Законом України\~ \~Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення\~ \~від 02.03.2015 року №213-VIII, який набув чинності з 01.04.2015 року, віковий ценз для жінок збільшено до 50 років із одночасним запровадженням правила поетапного збільшення показника вікового цензу. Так, до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 45 років - по 31 березня 1970 року включно; 45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року; 46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року; 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року; 47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року; 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року; 48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року; 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року; 49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року; 49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року; 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок. Законом України\~ \~«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій»\~ \~№2148-VIII від 03.10.2017 року, текст\~ \~Закону №1058-IV\~ \~доповнений, зокрема, статтею 114, згідно із п.1 ч.2 якої на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші. Вказана норма набула чинності з 01.10.2017 року. Натомість, Рішенням Конституційного Суду України \~\~\~№ 1-р/2020\~ \~\~від 23.01.2020 року, визнано такими, що не відповідають\~ \~Конституції України\~ \~(є неконституційними),\~ \~статтю 13,\~ \~частину другу\~ \~статті 14,\~ \~пункти „б-„г\~ \~статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року\~ \~№ 213-VIII.(п. 1 рішення). Згідно з п. 2 Рішення № 1-р/2020, стаття 13,\~ \~частина друга\~ \~статті 14,\~ \~пункти „б-„г\~ \~статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року\~ \~№ 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Відповідно до п. 3 Рішення № 1-р/2020, \~застосуванню підлягають\~ \~стаття 13,\~ \~частина друга\~ \~статті 14,\~ \~пункти „б-„г\~ \~статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року\~ \~№ 213-VIII\~ \~для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: „На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за\~ \~списком № 1\~ \~виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами\~ \~Закону № 1788-ХІІ\~ \~з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та\~ \~Законом № 1058-ІV\~ \~- з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 45 років, тоді як другий - у 50 років. Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному.\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таке регулювання порушує вимогу «якості\~ \~закону», передбачену\~ \~Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод\~ \~від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі\~ \~\~\~\~№ 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи. Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми\~ \~Закону № 1788-ХІІ\~ \~з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не\~ \~Закону № 1058-ІV. Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від03.11.2021 року в справі № 360/3611/20, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України. Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник не з підстав невизнання пенсійним органом набутого позивачем страхового та спеціального пільгового стажу, а у зв`язку з невизнанням відповідачем права позивача на призначення їй пенсії за списком №1 після досягнення 45 років. Таким чином, з огляду на вказані правові приписи, відмова управління ПФУ в призначенні позивачу, яка на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла 45 років, мала необхідний страховий стаж роботи, у тому числі на роботах за списком № 1 - 13 років 25 днів, пенсії на пільгових умовах за віком з посиланням на недосягнення нею 50-річного пенсійного віку, визначеного ч. 1\~ \~статті 114 Закону № 1058-ІV- є протиправною. Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи. Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied