Рішення адміністративного суду від 2022-01-13 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Калинівської міської ради, у якій просив суд: - визнати протиправним рішення Калинівської міської ради від 27.08.2021 №2243 в частині відмови [PERSON] в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Павлівського старостинського округу. - зобов`язати Калинівську міську раду надати [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Павлівського старостинського округу. Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 15.11.2021 вказану позовну заяву повернуто особі яка її подала, на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України, адже позивач не виконав вимог ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 18.10.2021 та не подав доказів сплати судового збору за подання позовної заяви. Не погоджуючись із ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 15.11.2021, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, безпідставного повернення позовної заяви. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що подання даного позову є захистом порушення прав учасника бойових дій, що відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" є підставою для звільнення від сплати судового збору. Відповідач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2021, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків. Відповідно до частини 3 статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України "Про судовий збір". Згідно положень частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру сума судового збору становитиме 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2021 становить 2270 грн. Згідно зі змістом заявлених позовних вимог, позивач звернувся до суду з двома вимогами немайнового характеру, одна з яких є похідною. Таким чином, позивачу за звернення до суду з даним позовом слід сплатити судовий збір в сумі 908,00 грн. Разом з цим, позивач не додав до позовної заяви доказів сплати судового збору та зазначив, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" як учасник бойових дій. Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 18.10.2021 позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано п`ятиденний строк, з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання документу про сплату судового збору або зазначити інші підстави для звільнення від сплати судового збору. 08.11.2021 на виконання вимог ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 18.10.2021 представником позивача подано заяву про виправлення недоліків позовної заяви, у якій зазначено, що подання даного позову є захистом порушення прав учасника бойових дій, що відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" є підставою для звільнення від сплати судового збору. Суд першої інстанції відхилив вказані доводи позивача та з огляду на неподання позивачем доказів сплати судового збору повернув позовну заяву на підставі спірної ухвали від 15.11.2021. Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне. Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Статус, права, пільги учасників бойових дій встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Відповідно до частини другої статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Аналіз п.13 ч.1 ст.5 Закону «Про судовий збір» в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу. Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів. Аналогічні висновки щодо застосування вказаних норм права висловлені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 9901/311/19, від 12.02.2020 у справі №545/1149/17, постанові Верховного Суду від 19.10.2020 у справі №240/934/20. Згідно із пунктом 14 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом. Отже, пункт 14 частини 1 статті 12 Закону № 3551-XII надає учасникам бойових дій пільги щодо першочергового відведення земельних ділянок лише для двох видів землекористування, а саме для індивідуального житлового будівництва, а також для садівництва і городництва. Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Отже, відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність є окремим видом землекористування, право на яке мають всі громадяни за загальною процедурою приватизації. Встановлено, що підставою для звернення до адміністративного суду слугувала відмова відповідача у наданні [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Павлівського старостинського округу. Таким чином, заявлені вимоги позивача не пов`язані з порушенням його права на соціальний захист, саме, як учасника бойових дій. Тому судовий збір має бути сплачений на загальних підставах. На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив спірну ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України, справляється судовий збір. Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарг на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду сплачується судовий збір в сумі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір"). Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2021 визначений у розмірі 2270 грн. Отже, за подання апеляційної скарги належить сплатити судовий збір у сумі 2270 грн. Разом з цим, позивачем не надано суду належних доказів сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги у встановленому законом порядку та розмірі, у зв`язку із чим судовий збір в розмірі 2270 грн необхідно стягнути з [PERSON] .

Результат розгляду: granted