Рішення адміністративного суду від 2022-09-22 00:00:00+03

І. Суть спору 1. [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора (далі - відповідач) з вимогами: 1.1. визнати протиправним та скасувати рішення першої кадрової комісії Генеральної прокуратури від 29.10.2019 №84 про неуспішне проходження атестації; 1.2. визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора від 13.11.2019 №1460ц про звільнення [PERSON] з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення управління нагляду за додержанням законів у місцях попереднього ув`язнення, а також при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення та інших заходів примусового характеру Департаменту нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, інших заходів примусового характеру у місцях несвободи, а також пробації Генеральної прокуратури України на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 18.11.2019; 1.3. поновити позивача з дати незаконного звільнення, а саме з 18.11.2019 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення управління нагляду за додержанням законів у місцях попереднього ув`язнення, а також при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення та інших заходів примусового характеру Департаменту нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, інших заходів примусового характеру у місцях несвободи, а також пробації Офісу Генерального прокурора; 1.4. стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.11.2019 і до моменту прийняття судом рішення про поновлення на роботі. 2. На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на відсутність в оскаржуваному наказі зазначення конкретних правових підстав для його звільнення, передбачених пунктом 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру», що не відповідає загальному принципу правової визначеності. Позивач наголошує, що на момент його звільнення не відбулася ліквідація чи реорганізація Генеральної прокуратури України, жодних розпорядчих рішень про скорочення кількості прокурорів Генеральної прокуратури України не приймалося. Cтворення Офісу Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратур, на думку позивача, є нічим іншим як зміною найменування державних органів, тобто зміною назви. ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи 3. [PERSON] з 1997 року працював в органах прокуратури, з 21.10.2019 - на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення Управління нагляду за додержанням законів у місцях попереднього ув`язнення, а також при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення та інших заходів примусового характеру Департаменту нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, інших заходів примусового характеру у місцях несвободи, а також пробації Генеральної прокуратури України. 4. 07 жовтня 2019 року позивачем подано Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора і намір пройти атестацію. 5.

Результат розгляду: denied