Рішення адміністративного суду від 2022-03-31 00:00:00+03

Короткий зміст позовних вимог. [PERSON] звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №092523 від 03.10.2020 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив про відсутність з його боку порушень ПДР України, оскільки він не керував транспортним засобом. На момент складення оскаржуваної постанови його автомобіль знаходився на узбіччі з вимкнутим двигуном, однак, не зважаючи на його неодноразові заперечення, посадова особа відповідача винесла оскаржувану постанову за відсутності факту вчинення адміністративного правопорушення. Короткий зміст рішення суду першої інстанції. Рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 07 вересня 2021 року у задоволенні позову відмовлено. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що наявними в матеріалах справи доказами повною мірою підтверджено факт керування позивачем транспортного засобу та порушення ним вимог ПДР. Крім того, дослідженими доказами підтверджено дотримання посадовими особами УПП процедури притягнення до адміністративної відповідальності позивача. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень). Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалене у справі рішення та постановити нове про задоволення позовних вимог. В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення. Крім того, судом першої інстанції залишено поза увагою його доводи щодо порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності. Стосовно суті здійсненого правопорушення, а саме повороту ліворуч з вул. Покровська на вул. Українська в смт. Горностаївка без подання світлового сигналу, апелянт зазначає, що доказом вчинення вказаного правопорушення судом визнано пояснення свідків, які є працівниками поліції. Апелянт визначає, що пояснення працівників поліції не можуть бути визнані належними доказами, оскільки вказані особи прямо зацікавлені в результаті розгляду даної справи. Також апелянт зазначає, що наданий відповідачем відеозапис подій також не є належним доказом, оскільки відомості про нього не внесені до оскаржуваної постанови. Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Фактичні обставини справи. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 03 жовтня 2020 року інспектор СРПП Горностаївського ВП Каховського ВП ГУНП в Херсонській області Гончаров М.М. виніс постанову серії БАА № 092523, якою притягнув [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та наклав на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. (а.с. 6). Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 03 жовтня 2020 року близько 18.30 годин в смт. Горностаївка Херсонської області [PERSON] , керуючи автомобілем Opel Vectra, державний номерний знак [NUMBER] , при повороті ліворуч з вулиці Покровської на вулицю Українську не подав світлового сигналу повороту, чим порушив вимоги п.9.2 (б) Правил дорожнього руху. Законність вказаної постанови є предметом розгляду у справі, що розглядається. Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції. Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне. Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Статтею 16 зазначеного Закону встановлені основні права та обов`язки водія транспортного засобу, якими, зокрема, вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Пунктом 9.2 б. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР України) передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом. За приписами ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Положеннями ч.2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність зокрема за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку та тягне за собою накладання штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень. Ретельно дослідивши зміст оскаржуваної постанови та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції достеменно встановив, що, [PERSON] , керуючи автомобілем Opel Vectra, державний номерний знак [NUMBER] , при повороті ліворуч з вулиці Покровської на вулицю Українську у смт. Горностаївка не подав світлового сигналу повороту. Матеріали справи містять письмові пояснення поліцейських Кліщевого Р.О. та Гончарова М.М. , відповідно яких 03.10.2020 року під час чергування у складі наряду ними візуально помічено транспортний засіб Opel Vectra, державний номерний знак [NUMBER] , який при повороті ліворуч з вулиці Покровської на вулицю Українську у смт Горностаївка не подав світлового сигналу повороту. Поліцейським Гончаровим М.М. вчинено спробу зупинити вказаний транспортний засіб, однак водій продовжив рух (а.с. 43, 44). Надані пояснення підтверджуються оглянутим судовою колегією відеозаписом DSJ_2000000_000000 з нагрудної відеокамери поліцейського. З відеозапису вбачається, що 03 жовтня 2020 року близько 18.30 годин в смт. Горностаївка Херсонської області [PERSON] , керуючи автомобілем Opel Vectra, державний номерний знак [NUMBER] , при повороті ліворуч з вулиці Покровської на вулицю Українську не подав світлового сигналу повороту (а.с. 47). Вказані докази у своїй сукупності свідчать про порушення позивачем вимог п.9.2 (б) Правил дорожнього руху. В свою чергу, всі доводи апелянта зводяться до недопустимості вказаних доказів при встановлені факту порушенням ним Правил дорожнього руху. Судова колегія стосовно доводу апелянта, що пояснення посадових осіб не можуть бути визнані належним доказом зазначає, що відповідні висновки стосуються виключно посадової особи поліції, яка складала оскаржувану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки є певний елемент зацікавленості. В даній справі наявні письмові пояснення поліцейського Кліщевого Р.О., якими підтверджується факт вчинення позивачем протиправної поведінки. Крім того надані пояснення підтверджуються відеозаписом DSJ_2000000_000000 з нагрудної відеокамери поліцейського. Стосовно тверджень скаржника про те, що матеріали відеозапису не можуть бути належним доказом вчинення правопорушення, в зв`язку з тим, що оскаржувана постанова не містить посилань на технічний запис, за допомогою якою здійснювалось фіксування правопорушення, то колегія суддів звертає увагу останнього, що як вказав Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року у справі №536/583/17, відомості про технічний запис зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, а постанова про накладення адміністративного стягнення, винесена у відношенні позивача не передбачає спеціальної графи для внесення відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Окремо судова колегія зазначає, що відеофіксація належно доводить факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та не може бути відхилена судом при посиланні позивача на наявні формальні порушення щодо внесення відомостей про неї до постанови. При цьому судова колегія зазначає, що Верховний Суд у постанові від 14.02.2018 року по справі №735/1246/15-а висловив правову позицію, що посилання позивача на окремі процедурні порушення при притягненні його до адміністративної відповідальності не можуть спростовувати правомірності спірної постанови відповідача, оскільки не доводять відсутності факту порушення. За приписами ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Судова колегія за наслідком перегляду запису притягнення позивача до адміністративної відповідальності вбачає, що процедура притягнення позивача до адміністративної відповідальності здійснена посадовою особою ГУНП у відповідності до вимог чинного законодавства. Стосовно посилань апелянта на не надання йому права скористатись юридичною допомогою колегія суддів зазначає, що реалізація вказаних прав не є абсолютною та напряму залежить від волевиявлення особи. Між тим, матеріали справи не містять будь-яких доказів, що при винесенні оскаржуваної постанови позивач був позбавлений можливості викликати собі адвоката. Доводи ж позивача щодо порушення процедури притягнення його до адміністративної відповідальності спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається, що справу розглянуто за його участі та за наслідком такого розгляду йому надавалась копія оскаржуваної постанови, однак останній постійно відмовлявся її підписувати та отримувати. З огляду на зазначене колегія суддів приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №092523 від 03.10.2020 року винесена у відповідності до вимог чинного законодавства та за наявності обставин, що підтверджують вину особи. Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні. Згідно ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Результат розгляду: denied