Рішення адміністративного суду від 2022-02-09 00:00:00+02

[PERSON] 26.08.2021 звернувся в суд з позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Перегінської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області в якому просить скасувати постанову відповідача № 14 від 05.08.2021 по справі про адміністративне правопорушення за ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) у відношенні до нього [PERSON] , а справу - закрити за відсутністю складу правопорушення, стягнути на користь позивача [PERSON] суму сплаченого судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 908 грн., витребувати із адміністративної комісії при виконавчому комітеті Перегінської селищної ради матеріали по справі про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП у відношенні до нього [PERSON] , викликати в якості свідка [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , викликати в якості свідка [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , викликати в якості свідка старосту с. Ясень Перегінської селищної ради [PERSON] , яка працює в Перегінській селищній раді, що розташована за адресою: вул. Сагайдачного, 26, в смт. Перегінське, Калуського району, Івано-Франківської області, викликати в якості свідка начальника відділу юридичної та кадрової роботи Перегінської селищної ради [PERSON] , яка працює в Перегінській селищній раді, що розташована за адресою: вул. Сагайдачного, 26, в смт. Перегінське, Калуського району Івано-Франківської області,. Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2021 року рішення суб`єкта власних повноважень - адміністративної комісії виконавчого комітету Перегінської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області, оформленого постановою № 14 від 05 серпня 2021 року про накладення адміністративного стягнення на [PERSON] за статтею 152 КУпАП - залишено без змін, а позовну заяву [PERSON] - залишено без задоволення. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції [PERSON] подав апеляційну скаргу. В якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, вважає рішення суду першої інстанції незаконним і необґрунтованим. Вказує серед іншого, що судом допущено до участі у справі представників відповідача Марко М.Я. та Пайша А.І., які є неналежними представниками відповідача. Судом не було належно оцінено докази, а саме відповіді Перегінської селищної ради №К-15151 від 01.07.2021. Зазначає, що судом було упереджене ставлення до нього, адже письмове клопотання про залучення одного із свідків [PERSON] , подане його представником розглянуто, однак відмовлено в його задоволенні, а натомість в подальшому аналогічне подане усно представником відповідача [PERSON] задоволено. Також, суд взяв до уваги акт від 06.05.2021 та заяву [PERSON] від 06.05.2021, які стосуються іншого факту, іншого місця (по цій же вулиці, однак на іншій земельній ділянці) та інших обставин. Оцінюючи докази, а саме акт та заяву від 06.05.2021 суд помилково у рішенні зазначив, що цими доказами «зафіксовано, що позивач утримує металеву сітку, а також посадив зелені насадження, які є перешкодою для жителів села Ясень в користуванні дорогою, яка проходить паралельно з домоволодінням позивача». Слід зазначити, що в акті від 26.05.2021 вказано про порушення, пов`язані із сіткою та деревами, стосуються не лише його, а й щодо іншої особи, яка проживає по сусідству, а тому висновки суду щодо наявності складу адміністративного правопорушення у його діях є неправильними, а акт від 26.05.2021 є недопустимим доказом, оскільки він містить неправдиву інформацію. Також, комісія згідно змісту акту здійснювала виїзд 06.05.2021 по іншій заяві (заява [PERSON] від 06.05.2021, яка взагалі стосується іншого місця та інших обставин). Судом належним чином не надано оцінку показанням свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також зазначає, що незручності щодо проходу та проїзду дорогою зумовлені тим, що ширина дороги не відповідає державним стандартам (фактично у найвужчому місці має 2,56 м), а згідно чинного Генерального плану с. Ясень повинна становити 8 м., на підтвердження даних обставин було надано відповідь селищної ради (щодо ширини дороги згідно Генерального плану) та судом долучено до справи рішення у цивільній справі № 350/1731/19, відповідно до додатку до чинних Типових правил благоустрою території населеного пункту (пункт 2 таблиці) територією благоустрою є 20 м від межі земельної ділянки та до проїжджої частини вулиці, а межа земельної ділянки проходить по паркану сітці, якщо металева сітка чи дерева якимось чином і перешкоджають громадянам у користуванні дорогою - то за це передбачена відповідальність згідно вимог статтею 139 КУпАП, а не за статтею 152 КУпАП. Крім того, судом не надано оцінку тому факту, що у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності зазначені різні назви «правил благоустрою», які взагалі не відповідають реальній (правильній) назві цих правил, тобто, він порушив неіснуючі нормативно-правові акти, а у протоколі про адміністративне правопорушення та й у постанові відсутні: суть адміністративного правопорушення, дата вчинення. У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим, просить у зв`язку зі значною віддаленістю Восьмого апеляційного адміністративного суду враховуючи напружену епідеміологічну ситуацію, здійснити розгляд даної справи у відсутності представника відповідача, враховуючи зміст даного відзиву при винесенні даного рішення. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2022 заяву представника позивача Семко Василя Богдановича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 350/1484/21 задоволено, ухвалено забезпечити участь представника позивача Семко Василя Богдановича в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» - 09.02.2022 о 09 год. 30 хв. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2022 заяву [PERSON] про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 350/1484/21 задоволено, ухвалено забезпечити участь [PERSON] в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» - 09.02.2022 о 09 год. 30 хв. Відповідно до частини 5 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву. Згідно протоколу судового засідання секретарем судового засідання викликалися засобами програмного забезпечення «EasyCon» представник позивача Семко В.Б. та позивач [PERSON] для участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, однак у зв`язку із неможливістю коректної роботи технічних засобів представника позивача і позивача у режимі відеоконференції, що надійшла в телефонному режимі через технічні проблеми відеоконференція поза межами приміщення суду не відбулася. Відповідно сторони в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку, визначеному статтею 268 КАС України. Згідно з частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В порядку статті 230 КАС України секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 06.07.2021 старостою с.Ясень [PERSON] складено протокол відносно [PERSON] , відповідно до змісту якого [PERSON] не виконав зобов`язання покладені на нього актом комісії Перегінської селищної ради від 26.05.2021 у встановлений строк до 30.06.2021, чим порушив Правила благоустрою території Перегінської селищної ради та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 152 КУпАП. В протоколі в графі пояснення і зауваження щодо змісту протоколу [PERSON] зроблено запис про те, що він надасть пояснення окремо, зауважень до протоколу не вбачалося можливим встановити яким документом керувалася староста при проведенні перевірки. Цим же протоколом підтверджено, що [PERSON] ознайомлено з правам та обов`язками, передбаченими ст.268 КУпАП, а також, що від підпису [PERSON] відмовився, однак другий екземпляр протоколу про адміністративне правопорушення отримав, про що свідчить його підпис (аркуш справи 12). До протоколу додано копію акту від 26.05.2021, яким підтверджено, що комісія Перегінської селищної ради (в склад якої не входила староста с.Ясень [PERSON] ), виявила насадження дерев та наявність металічної сітки, яка належним чином не закріплена та які створюють громадянам перешкоди у користуванні дорогою. Комісія зобов`язала [PERSON] усунути перешкоди у користуванні громадянами вулицею шляхом демонтування металічної сітки зі старої огорожі та забрати висаджені дерева до 30 червня 2021 року, та попередила про адміністративну відповідальність за невиконання цих зобов`язань (аркуш справи 13). Зазначені обставини підтверджені фотографіями місця вчинення правопорушення, що надані відповідачем, а також фотоматеріалами , які надав суду позивач (аркуші справи 78-79, 152-154). Скаргою жителів с.Ясень до Голови Перегінської ОТГ від 06.05.2021 підтверджено, що [PERSON] висадив вздовж дороги дерева, які ускладнюють можливість користуватися дорогою (аркуш справи 14). 05.08.2021 адміністративною комісією виконавчого комітету Перегінської селищної ради було винесено постанову № 14 по справі про адміністративне правопорушення, якою визнанно [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 гривень за те, що він не виконав зобов`язань покладених на нього актом комісії Перегінської селищної ради від 26.05.2021 р. у встановлений строк до 30.06.2021 р., чим порушив Правила благоустрою Перегінської селищної ради, затверджені рішенням № 103-5/2021 від 29.01.2021 р. Перегінської селищної ради (аркуш справи 11). Не погодившись із даними постановами про адміністративне правопорушення позивач звернувся до суду щодо його скасування. Залишаючи рішення суб`єкта власних повноважень адміністративної комісії виконавчого комітету Перегінської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області, оформленого постановою № 14 від 05 серпня 2021 року про накладення адміністративного стягнення на [PERSON] за статтею 152 КУпАП - без змін, а позовну заяву без задоволення суд першої інстанції дійшов висновку, що вина позивача у вчиненні правопорушення передбаченого статтею 152 КУпАП, була доведена в повному обсязі. Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого. За змістом частини 1 статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. За правилами підпункту 7 пункту «а» частини 1 статті 30 зазначеного Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, організація благоустрою населених пунктів. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 №2807- IV (далі - Закон №2807-IV) благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля; територія - сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об`єктів, об`єктів промисловості, комунально-складських та інших об`єктів у межах населеного пункту; утримання в належному стані території - використання її за призначенням відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також санітарне очищення території, її озеленення, збереження та відновлення об`єктів благоустрою; заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об`єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання. Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 10 Закону №2807-IV до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів. Відповідно до частини 1 статті 13 Закону №2807-IV до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: території загального користування: а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; б) пам`ятки культурної та історичної спадщини; в) майдани, площі, бульвари, проспекти; г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; ґ) пляжі; д) кладовища; е) інші території загального користування; прибудинкові території. Частиною 2 статті 17 Закону №2807-IV передбачено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані: 1) утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію; 2) дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; 3) не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів; 4) відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів; 5) допускати на об`єкти благоустрою, що перебувають у їх власності або користуванні, аварійно-рятувальні та інші служби для здійснення заходів щодо запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до статті 20 Закону №2807-IV організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають. Відповідно до частини 1 статті 34 Закону №2807-IV правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила. Відповідно до статті 42 Закону №2807-IV до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні у порушенні встановлених норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів. Рішенням Перегінської селищної ради № 103-5/2021 від 29.01.2021 п`ятої сесії восьмого скликання Перегінської селищної ради затверджено Правила благоустрою території Перегінської селищної ради територіальної громади (далі-Правила) (аркуші справи 26 - 29). Відповідно до пункту 1.1. Правил - ці Правила є нормативно-правовим актом, який встановлює порядок благоустрою та утримання території сел.Перегінське, с.Закерничне, с.Слобода-Небилівська, с.Красне, с.Сливки, с.Ясень, с.Кузьминець, с.Осмолода об`єктів благоустрою та території селища та відповідних населених пунктів, регулювання прав та обов`язків учасників правовідносин у сфері благоустрою, визначається комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку на території селища та відповідних населених пунктів. Згідно пункту 2.1.2 Правил органи місцевого самоврядування та громадяни відносяться до суб`єктів благоустрою. Відповідно до змісту підпунктів «а», «б» пункту 2.1.3 Правил об`єкти благоустрою є територія Перегінської ТГ, територія загального користування: парки, сквери, рекреаційні зони, майданчики (дитячі, спортивні), памятники культурної та історичної спадщини, площі, вулиці, дороги, провулки, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки, кладовища, та інші території загального користування; прибудинкові території (території навколо будинку, визначені актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначені для обслуговування будинку). Пункт 2.1.8 Правил вказує, що прилегла територія це територія тротуару чи зеленої зони вздовж огорожі до проїжджої частини вулиці (при наявності з права або з ліва), в разі відсутності проїжджої частини на відстані 7-10 метрів. Пунктом 3.2 Правил передбачено, що громадяни у сфері благоустрою зобов`язані утримувати у належному стані закріплені за ними у встановленому порядку території, дотримуватись Правил благоустрою території селища та відповідних населених пунктів, не порушувати права та законні інтереси інших суб`єктів у сфері благоустрою. Згідно пункту 6.2 Правил до прилеглої території відноситься територія від паркану домоволодіння до краю проїзної частини дороги, територія тротуару чи земельної зони вздовж огорожі до проїжджої частини вулиці (при наявності справа або зліва). Як передбачає пункт 7.3 Правил за невиконання або неналежне виконання порядку здійснення благоустрою та утримання прилеглої до приватних будівель території власник або користувач земельної ділянки несе відповідальність передбачену Кодексом України про адміністративні правопорушення іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до статті 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до частини 2 статті 5 КУпАП сільські, селищні, міські ради встановлюють відповідно до законодавства правила, за порушення яких адміністративну відповідальність передбачено статтями 152, 159 і 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 6 КУпАП органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, забезпечуючи відповідно до Конституції України додержання законів, охорону державного і громадського порядку, прав громадян, координують на своїй території роботу всіх державних і громадських органів по запобіганню адміністративним правопорушенням, керують діяльністю, адміністративних комісій та інших підзвітних їм органів, покликаних вести боротьбу з адміністративними правопорушеннями. Згідно із статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Справи про адміністративні правопорушення відповідно до пункту 1 частини 1 статті 213 КУпАП розглядаються адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад. Частина 1 статті 218 КУпАП передбачає, що адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема статтею 152 цього Кодексу. Отже, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі щодо накладення адміністративного стягнення за порушення правил благоустрою територій населених пунктів. Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Стаття 254 КУпАП передбачає, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Згідно статті 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: посадові особи, уповноважені на те, виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад. Рішенням виконавчого комітету Перегінської селищної ради № 33 від 23 березня 2021 року «Про уповноваження посадових осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення та затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» згідно Додатку 1 уповноважено складати протоколи за статтею 152 КУпАП начальники відділу будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури, старости сіл, начальник ЖКП Перегніської селищної ради. Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення від 06 липня 2021 року складено старостою с.Ясень [PERSON] , тобто уповноваженою особою, відповідно до змісту якого [PERSON] не виконав зобов`язання покладені на нього актом комісії Перегінської селищної ради від 26.05.2021 у встановлений строк до 30.06.2021, чим порушив Правила благоустрою території Перегінської селищної ради та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 152 КУпАП. В протоколі в графі пояснення і зауваження щодо змісту протоколу [PERSON] зроблено запис про те, що він надасть пояснення окремо, зауважень до протоколу не вбачалося можливим встановити яким документом керувалася староста при проведенні перевірки. Цим же протоколом підтверджено, що [PERSON] ознайомлено з правам та обов`язками, передбаченими ст.268 КУпАП, а також, що від підпису [PERSON] відмовився, однак другий екземпляр протоколу про адміністративне правопорушення отримав, про що свідчить його підпис. Цим же протоколом підтверджено, що [PERSON] погодився на розгляд справи про адміністративне правопорушення 05.08.2021 о 14 год. (аркуш справи 12), до протоколу додано копію акту від 26.05.2021, яким підтверджено, що комісія Перегінської селищної ради (в склад якої не входила староста с.Ясень [PERSON] ), виявила насадження дерев та наявність металічної сітки, яка належним чином не закріплена та які створюють громадянам перешкоди у користуванні дорогою. Комісія зобов`язала [PERSON] усунути перешкоди у користуванні громадянами вулицею шляхом демонтування металічної сітки зі старої огорожі та забрати висаджені дерева до 30 червня 2021 року, та попередила про адміністративну відповідальність за невиконання цих зобов`язань (аркуш справи 13). Зазначені обставини підтверджені фотографіями місця вчинення правопорушення, що надані відповідачем, а також фотоматеріалами , які надав суду позивач (аркуші справи 78-79, 152-154). Скаргою жителів с.Ясень до Голови Перегінської ОТГ від 06.05.2021 підтверджено, що [PERSON] висадив вздовж дороги дерева, які ускладнюють можливість користуватися дорогою (аркуш справи 14). Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 74 КАС України). Відповідно до статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: denied