Рішення адміністративного суду від 2022-08-16 00:00:00+03

13 жовтня 2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" (далі - ДП "Криворізька теплоцентраль", скаржник) до Криворізької північної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення від 28.09.2016 № 723/13-02 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2016 адміністративний позов задоволено. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2018 апеляційну скаргу Криворізької північної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2016 у справі №804/6853/16 за позовом Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" до Криворізької північної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення повернуто особі, що подала апеляційну скаргу, без розгляду. Залишаючи апеляційну скаргу без розгляду суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційна скарга була подана з порушенням порядку її подання. Суд апеляційної інстанції вказав, що 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Даним законом були внесені зміни, зокрема, до Кодексу адміністративного судочинства України. В даному випадку скарга подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції всупереч приписам пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якими визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. Криворізька північна об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДВС у Дніпропетровській області оскаржила рішення суду апеляційної інстанції до Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, який ухвалою від 18.10.2018 відкрив касаційне провадження та витребував матеріали справи із суду першої інстанції. Скаржник в касаційній скарзі просить скасувати ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2018 та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник посилається на те, що судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а постанова суду першої інстанції надійшла на адресу скаржника 22.06.2018, що майже через півроку з дня набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів України». Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 15.08.2022 закінчив підготовку справи до касаційного розгляду, визнав за можливе проведення касаційного розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у спарві матеріалами та призначив спарву до касаційного розгляду за наявними у спарві матеріалами з 16.08.2022. Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права. Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи скаржника, та враховуючи межі касаційної скарги дійшов до наступних висновків. Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону, що діяв на час прийняття рішення судом апеляційної інстанції) було встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Водночас, підпункт 15.5 пункту 15 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлював, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. В підпункті 15.16 пункту 15 частини першої Розділу VII Перехідних положень кодексу зазначено що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: суд видає виконавчі документи в паперовій формі. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Нормами частини першої статті 186 Кодекс адміністративного судочинства України (у редакції до 15 грудня 2017 року) було встановлено, що апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Щодо застосування статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України та підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону, що діяв на час прийняття рішення судом апеляційної інстанції), Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду зазначає, що виходячи з принципу пропорційності при здійсненні судочинства, особа, яка подає апеляційну скаргу, вправі очікувати застосування норм процесуального законодавства, зокрема статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України, які надають їй право як безпосереднього подання апеляційної скарги до апеляційного суду, так і подання апеляційної скарги через місцевий суд. Застосування принципу пропорційності при здійсненні судочинства вимагає такого тлумачення підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону, що діяв на час прийняття рішення судом апеляційної інстанції), яке б гарантувало особі право на безпосереднє звернення із апеляційною скаргою до апеляційного суду відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2018 апеляційну скаргу Криворізької північної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області повернуто заявнику без розгляду на підставі підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону, що діяв на момент прийняття рішення судом апеляційної інстанції) у зв`язку з порушенням позивачем порядку звернення до суду з апеляційною скаргою. Колегія суддів погоджується з доводами скаржника щодо наявності у нього права, встановленого статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, безпосередньо звертатися з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (рішення у справах «Каньєте де Хоньї проти Іспанії», «Гору проти Греції», «Михолапа проти Латвії»). У справах «Щокін проти України» (Shchokin v. Ukraine), заяви № 23759/03 та 37943/06, рішення від 14 жовтня 2010 року та «Серков проти України» (Serkov v. Ukraine), заява № 39766/05, рішення від 07 липня 2011 року Європейський суд з прав людини дійшов висновку що, по-перше, національне законодавство не було чітким та узгодженим та не відповідало вимозі «якості» закону і не забезпечувало адекватного захисту осіб від свавільного втручання у права заявника; по-друге, національними органами не було дотримано вимоги законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника, коли в його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування. З огляду на викладене суд апеляційної інстанції виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права скаржника на апеляційний перегляд судового рішення. У зв`язку з цим, висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для повернення апеляційної скарги без розгляду є помилковим. Аналогічна правова позиці викладена в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у справі №2040/8090/18 від 22 листопада 2019 року. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду. Підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. Враховуючи той факт, що ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2018 перешкоджає подальшому провадженні у справі, тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Результат розгляду: partial