Рішення адміністративного суду від 2023-02-06 00:00:00+02

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ Позивач звернувся із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду \~в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 01.12.2021 №000/11897/09-01 та №000/11898/09-01. ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду \~від 15.08.2022 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 01.12.2021 №000/11898/09-01. У задоволенні \~позовної \~вимоги \~\~про \~визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 01.12.2021 №000/11897/09-01 \~відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] документально підтверджені судові витрати у сумі 992, 40 грн. Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було допущено порушень вимог податкового законодавства в частині вручення копії наказу про проведення фактичної перевірки та направлення на перевірку. Стосовно податкового повідомлення - рішення №000/11898/0901 суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів на підтвердження інформації, відображеної в акті фактичної перевірки щодо коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, та не доведено вчинення позивачем порушення вимог податкового законодавства. Стосовно податкового повідомлення - рішення №000/11897/09-01 суд першої інстанції виходив з того, що належними доказами підтверджується реалізація позивачем 24.04.2021 товару 2204109800 Вино ігристе "Шабо" за ціною 91,40 грн, тоді як мінімальна роздрібна ціна вина ігристого складає: 109 грн за пляшку, а тому податкове повідомлення - рішення є правомірним. ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, сторони подали апеляційні скарги, в яких позивач просить суд скасувати вказане рішення у частині відмови у задоволенні позову та прийняти нове, яким задовольнити позов повністю, а відповідач - скасувати вказане рішення у частині задоволення позову та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю. В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що відомості інформаційної системи не були покладені в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, тому відповідач не мав права обгрунтовувати ними його правомірність під час судового розгляду справи, в суд не мав брати їх до уваги. Інформація реєстраторів розрахункових операцій є первинною, відтак саме їй повинна надаватись перевага, а не похідним відомостям з ІТС "Податковий блок", яка свою чергою має проблемні питання, пов`язані із некоректною роботою. Також вказано, що відповідач не заперечував у відзиві на позов щодо дати за яку було сформовано інформацію у Z-звіті відповідно до якого позивач взагалі не здійснювала реалізацію вина ігристого "Шабо" 24.04.2021, що не було взято судом першої інстанції до уваги. Крім того позивач вказує на недоліки в оформленні акту перевірки, тому такий акт є неналежним доказом вчинення позивачем порушень. Разом з тим позивач вказує на понесені ним судові витрати в розмірі 1362 грн на сплату судового збору та вказано, що за результатами розгляду справи буде ще понесено 7000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач обґрунтування апеляційної скарги вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що починаючи з 19.04.2020 законодавством вимагається зазначення для всіх підакцизних товарів \~у фіскальних чеках коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД. При цьому фактичною перевіркою встановлено, що позивачем проводились розрахункові операції через реєстратор розрахункових операції без використання режиму попереднього програмування найменування товарів із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, що підтверджується фіскальним чеком №163 від 05.05.2021. ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ Правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу сторони не скористався, що в силу вимог ч. 4\~ \~\~\~\~\~ст. 304 КАС України\~ \~\~\~\~\~не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ Ухвалою суду від 14.10.2022 та від 31.10.2022 відкрито апеляційне провадження у справі \~за апеляційними скаргами позивача та відповідача та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження. Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1\~ \~\~\~\~\~ст. 311 КАС України. VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 21.10.2021 посадовими особами Головного управління ДПС у Житомирській області було здійснено фактичну перевірку господарської одиниці - павільйон; розташована за адресою: с. Кодня, Житомирського району, Житомирської області; суб`єкт господарювання - ФОП [PERSON] . За результатом перевірки складено Акт №10991/09-01/ [NUMBER] . Позивачем до суду надано дві копії Акту фактичної перевірки, однак їх якість не дає змогу встановити його зміст. На вимогу суду першої інстанції відповідачем надано копію Акту фактичної перевірки, однак якість наданої копії не є такою, що дає можливість чітко встановлення його змісту. З позовної заяви та відзиву на позовну заяву вбачається, що у Акті фактичної перевірки вказано на такі порушення: - реалізація горілки "Хлібна Сльоза" ємністю 0,5 л. за ціною 99,00 грн, відповідно до фіскального чеку №163 від 05.05.2021 о 19-07 год 46 сек через реєстратор розрахункових операцій з фіскальним номером 300015675 без використання режиму попереднього програмування; - реалізація вина ігристого "Шабо" вартість 91,40 грн., об`ємом 0,75 л через реєстратор розрахункових операцій, тобто реалізована ціна алкогольного напою є меншою за встановлену мінімально роздрібно - відпускну ціну для окремих видів алкогольних напоїв (мінімальна роздрібна ціна на даний алкогольний напій складає не менше 109 грн.). На підставі Акту фактичної перевірки, відповідачем було винесено податкові повідомлення-рішення від 01.12.2021: - №00011897/09-01: на підставі акту перевірки №10991/09-01/221762447 від 01.11.2021, яким встановлено порушення п. 2 Постанови "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва" №957 від 30.10.2008,- застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі в сумі 10 000,00 грн; - №00011898/09-01: на підставі акту перевірки №10991/09-01/ [NUMBER] від 01.11.2021, яким встановлено порушення п. 11 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", застосовано штрафну санкцію за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі у розмірі 5100 гривень. Вважаючи рішення відповідача протиправними, а свої права та інтереси порушеними, позивач звернулась до суду. VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ Апеляційний частково суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стосовно посилань позивача на недоліки в оформленні акту перевірки колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України (далі - ПК України), фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Згідно п. 80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки. Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України встановлено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки. Згідно матеріалів справи, при проведенні фактичної перевірки була присутня [PERSON] , - продавець. Згідно Акту №616 від 21.10.2021 про відмову від підпису у направленнях на перевірку платником податків та/або посадовими (службовими) особами платника податків (його представниками або особами, які фактично проводять розрахункові операції) у якому вказано про відмову [PERSON] підписати направлення на перевірку. При цьому відмова в отримані копій наказу про проведення перевірки та направлення на проведення такої перевірки не є тотожними неврученню їх особі, яка фактично проводять розрахункові операції. Відтак, відповідачем не було допущено порушень вимог податкового законодавства в частині вручення копії наказу про проведення фактичної перевірки та направлення на перевірку. Положенням п. 80.7 ст. 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції. Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Згідно п. 86.5 ст. 86 ПК України визначено, що Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності). З акту перевірки вбачається, що акт фактичної перевірки №10991/09-01/2217624947 підписано лише однією посадовою особою контролюючого органу, який проводив фактичну перевірку. На місці підпису іншої посадової особи міститься запис «лікарняний». При цьому судом першої інстанції вірно враховано висновки Верховного Суду викладені у постанові \~від 11.09.2018 у справі № 826/11623/16, в якій зазначено, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. Отже, зазначені недоліки оформлення акту перевірки не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним оскаржуваних рішень. При розгляді податкових спорів перевага надається змісту документа порівняно з його формою. Згідно п. 86.5 ст. 86 ПК України, підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу. У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції. У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки. Положенням п. 86.6 ст.86 ПК України встановлено, що відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання. Згідно матеріалів справи, у акті фактичної перевірки міститься запис: "для ознайомлення та підписання акта перевірки суб`єкт господарювання не з`явився". При цьому відповідачем надавалися суду першої інстанції докази направлення копії акту фактичної перевірки від 01.12.2021 на адресу позивача. Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не допущено порушень при призначенні та проведенні фактичної перевірки, які б могли слугувати підставою для скасування податкових повідомлень-рішень. Щодо правомірності дій посадових осіб при проведенні фактичної перевірки. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що посадові особи відповідача до початку проведення перевірки не вручили копій наказу про проведення перевірки та направлення на проведення такої перевірки. Окрім того, позивач у позові зазначає, що станом на початок здійснення фактичної перевірки, термін дії направлень на проведення перевірки закінчились. Суд зазначає, що згідно інформації, яка міститься в Акті від 01.11.2022, направлення на перевірку №3700 та №3701 датовано 21.10.2021, дійсні протягом 10 діб. Фактична перевірка проводилась з 21.10.2021 по 29.12.2021. Доказів, які б спростовували вказану в Акті інформацію щодо направлень на перевірку, матеріали адміністративної справи не містять. Отже, фактичну перевірку позивача здійснено на підставі чинних направлень на проведення перевірки ФОП [PERSON] .. Щодо податкового повідомлення - рішення №000/11898/0901 від 01.12.2021, яким на підставі акту перевірки №10991/09-01/221762447 від 01.11.2021, встановлено порушення п. 11 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон №265), до позивача застосовано штрафну санкцію за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі у розмірі 5100 гривень колегія суддів зазначає наступне. Згідно пункту 11 статті 3 Закону №265, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості Положенням ч. 7 ст. 17 Закону №265 встановлено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у розмірі триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості. Отже, відповідальність за наведене правопорушення настає у разі проведення розрахункової операції через РРО без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості. Відповідачем під час фактичної перевірки встановлено, що позивачем 05.05.2021 реалізовано алкогольні напої без кодування кодам УКТ ЗЕД, а саме: горілка "Хлібна сльоза" ємністю 0,5л ціною 99,00 грн, відповідно до фіскального чеку №163 від 05.05.2021 через РРО з фіскальним номером 300015675. Проте, позивачем долучено до позову копію Z-звіту за 05.05.2021 РРО з фіскальним номером 300015675, відповідно до якого перед назвою позиції товару горілка "Хлібна сльоза" наявний 10-значний код згідно УКТ ЗЕД, що вказує на дотримання позивачем законодавства. Тобто копією Z-звіту за 05.05.2021 РРО підтверджується наявність інформації про код УКТ ЗЕД щодо підакцизного товару: горілка "Хлібна сльоза" ємністю 0,5л ціною 99,00 грн (2208601100). Згідно УКТ ЗЕД, за кодом 2208601100 - горiлка з фактичною концентрацiєю спирту 45,4 об. % або менше, у посудинах мiсткiстю: 2 л або менше). При цьому наданий відповідачем витяг з АІС Податковий блок Чеки за 05.05.2021 не містить належних доказів на підтвердження інформації, відображеної в акті фактичної перевірки щодо коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД. Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження викладених в акті фактичної перевірки обставин в частині, що стосується порушень п. 11 ст. 3 Закону №265, а тому податкове повідомлення - рішення №000/11898/0901 від 01.12.2021 є протиправним та підлягає скасуванню. Щодо податкового повідомлення - рішення від 01.11.2021 №000/11897/09-01, яким на підставі акту перевірки №10991/09-01/221762447 від 01.11.2021, встановлено порушення п. 2 Постанови "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва" №957 від 30.10.2008 (далі Постанова №957) та застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі в сумі 10 000,00 грн, колегія суддів зазначає наступне. Статтею 18 Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481) надано Кабінету Міністрів України право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої. Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" №957 від 30.10.2008 установлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком. Так, у додатку до постанови №957 встановлено, що для товару Вина ігристі та вина газовані, зброджені напої, вина (напої) ароматизовані ігристі (газовані), фактична міцність яких вища за 1,2 відсотка об`ємних одиниць етилового спирту, але не вища за 15 відсотків об`ємних одиниць етилового спирту, за умови, що етиловий спирт, який міститься у готовому продукті, має повністю ферментне (ендогенне) походження, які розливаються у пляшки, закорковані спеціальними пробками для таких напоїв типу "гриб", що утримуються на місці за допомогою стяжок або застібок, та/або мають надмірний тиск, спричинений наявністю діоксиду вуглецю у розчині на рівні не менше 1 бар при температурі 20° C у скляній тарі місткістю 0,7 л та 0,75 л мінімальна роздрібна ціна становить 109 гривень. Таким чином, мінімальна роздрібна ціна вина ігристого складає: 109 грн за пляшку. Згідно інформації, що міститься в АІС Податковий блок, РРО 3000015675, 24.04.2021 було реалізовано товар 2204109800 Вино ігристе "Шабо", ціна 91,40 грн. При цьому позивачем, на спростування викладених у Акті фактичної перевірки висновків, надано до суду першої інстанції копію Z-звіту у якому, на переконання позивача, відсутня інформація про реалізацію 24.04.2021 позивачем Вина ігристого "Шабо", ціна 91,40 грн. Однак, судом першої інстанції не враховано надану позивачем копію Z-звіту, так як він не містить дати (чітко видно лише частину дати - 4.04.2021), тобто відсутня інформація щодо предмета доказування, що і стало підставою для відмови у позові в цій частині. Колегія суддів зауважує, що судом першої інстанції в даному випадку не встановлено всіх обставин справи та не витребувано належним чином засвідченої копії чи оригіналу Z-звіту у позивача. В той же час принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази. Разом з тим, до апеляційної скарги позивачем долучено оригінал Z-звіту за 24.04.2021 з фіскальним номером 300015675 у якому відсутні відомості про реалізацію вина ігристого "Шабо" 24.04.2021. Таким чином вказаним Z-звітом за 24.04.2021 підтверджується доводи позивача щодо відсутності факту реалізації вина ігристого "Шабо" 24.04.2021 та відповідно відчутності порушення п. 2 Постанови №957. При цьому слід зазначити, що інформації, що міститься в АІС Податковий блок призначена для інформаційного забезпечення діяльності контролюючого органу й вона не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом. Крім того у матеріалах перевірки відсутні будь які посилання на інформацію, що міститься в АІС Податковий блок, також відсутні будь-які характеристики реалізованого вина ігристого, окрім його назви та ціни, що є недостатнім доказом порушення позивачем відповідних вимог законодавства. Таким чином наданим позивачем оригіналом Z-звіту за 24.04.2021 спростовується факт допущення позивачем порушення п. 2 Постанови №957, а саме реалізація вина ігристого "Шабо" 24.04.2021 за ціною, що нижча мінімальній роздрібній ціні вина. За таких обставин колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та вважає, що податкове повідомлення - рішення від 01.12.2021 №000/11897/09-01 яким встановлено порушення п. 2 Постанови №957 \~та застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі в сумі 10 000,00 грн є протиправним та підлягає скасуванню. На підставі викладеного апеляційна скарга позивача підлягає задоволеною повністю, а апеляційна скарга відповідача залишенню без задоволення. Стосовно розподілу судових витрат колегія суддів зазначає наступне. Частиною 6 ст. 139 КАС України вказано, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При цьому рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 позов задоволено частково та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області на користь ФОП [PERSON] судові витрати у сумі 992,40 грн. Згідно матеріалів справи позивачем сплачено за подання позову 908 грн (квитанція від 28.12.2021 №11892), за подання апеляційної скарги 1362 грн (квитанція від 08.09.2022 №4553-2043-5655-4857). За таких обставин на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню 2270 грн. судового збору. VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови. У силу \~п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право \~скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно зі \~ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Результат розгляду: granted