Рішення адміністративного суду від 2022-05-03 00:00:00+03

[PERSON] (далі - [PERSON] , позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУ ПФУ в м. Києві, відповідач), у якому просив: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії [PERSON] з 90% до 70% сум грошового забезпечення та обмеження максимального розміру пенсії; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату [PERSON] раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, з урахуванням 90% від загальної суми основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, за відповідною посадою, починаючи з 22 січня 2019 року, з урахуванням фактично проведених пенсійних виплат; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату [PERSON] раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, без обмеження максимальним розміром, починаючи з 01 січня 2018, з урахуванням фактично проведених пенсійних виплат; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату [PERSON] раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, з урахуванням її розміру, визначеного як 90 відсотків від загальної суми основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, без обмеження її максимального розміру, з 01 січня 2020 року відповідно до довідки Фінансового управління генерального штабу Збройних Сил України № 305/356 від 01 червня 2021 року; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві нарахувати та одноразово (однією сумою) здійснити виплату [PERSON] різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсії за 2018-2021 роки. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно зменшено основний розмір пенсії позивача під час її перерахунку з 22 січня 2019 року з 90% до 70% грошового забезпечення. Вказано, що відповідачем протиправно відмовлено у прийнятті довідки Фінансового управління генерального штабу Збройних Сил України № 305/356 від 01 червня 2021 року про розмір грошового забезпечення [PERSON] , яка була виготовлена та направлена до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві відповідно до вимог чинного законодавства. Таким чином, позивач вважає дії відповідача такими, що порушують його право на пенсійне забезпечення. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2021 року адміністративний позов - задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років [PERSON] під час її перерахунку з 90% на 70% відповідних сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 22 січня 2019 року з урахуванням основного розміру пенсії за вислугу років 90% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії [PERSON] відповідно до наданої довідки Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України № 305/356 від 01 червня 2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року з урахуванням окладу за посадою, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01 січня 2020 року перерахунок пенсії [PERSON] відповідно до наданої довідки Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України № 305/356 від 01 червня 2021 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням окладу за посадою, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів перед судом переконливість своїх дій, що мало наслідком порушення права позивача на отримання пенсійних виплат в належному розмірі. При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку, що в межах даної справи відсутнє порушене право позивача щодо застосування при перерахунку пенсії 90 % грошового забезпечення обмеження максимального розміру пенсії, відповідно, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в цій частині. Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, а саме щодо здійснення перерахунку пенсії без обмеженням максимальним розміром та стягнення витрат на правову допомогу, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду в цій частині та прийняти нову постанову про задоволення позову у повному обсязі. На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що логічним є висновок, що при здійсненні перерахунку пенсії позивача на підставі довідки Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України № 305/356 від 01 червня 2021 року (відповідно до змісту якої грошове забезпечення за посадою для виплати пенсії складає 60 730,00 грн.) загальний розмір пенсії, що належить до виплати в результаті такого перерахунку, буде вищий, ніж розмір пенсії, який позивач отримує на дату звернення до суду з відповідним позовом (пенсія позивача виплачується з грошового забезпечення в загальній сумі 37 563,45 грн.). Застосування відповідачем обмеження до пенсії позивача є прогнозованим з огляду й на те, що позивач вже не вперше звертається до компетентного суду із позовом про неправомірність дій відповідача, які полягають у застосуванні обмеження у розмірі 10 прожиткових мінімумів непрацездатних осіб. Відмова суду в задоволенні вимоги позивача зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України № 305/356 від 01 червня 2021 року без обмеження максимальним розміром спричинює необхідність у необмеженій кількості судових звернень позивача до суду. Також з апеляційної скаргою до суду звернувся відповідач. Проте, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року у відкритті провадження за скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві відмовлено у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. Відповідно до п.3 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження. Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, [PERSON] призначена пенсія згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», він перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві; основний розмір пенсії на момент призначення - 90% грошового забезпечення. Заявою від 03 червня 2021 року представник позивача Ковальчук І.В. звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якій просила здійснити з 01 січня 2020 року перерахунок та виплату пенсії [PERSON] на підставі довідки Фінансового управління генерального штабу Збройних Сил України № 305/356 від 01 червня 2021 року. Листом від 16 червня 2021 року № 2600-0202-8/99565 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило представника позивача про відсутність правових підстав для перерахунку пенсії на підставі зазначеної довідки. Вказало, що згідно Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45, не передбачено подання заяв пенсіонерами для проведення перерахунків пенсій у зв`язку зі зміною грошового забезпечення. Крім того, адвокатським запитом від 03 червня 2021 року представник позивача Ковальчук І.В. просила відповідача надати інформацію щодо розрахунку пенсійного забезпечення [PERSON] . Так, у відповідь на вказаний адвокатський запит Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві надало детальну інформацію щодо пенсійного забезпечення [PERSON] . Зокрема, з розрахунку пенсії за вислугу років станом на 01 січня 2019 року, 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року та 03 червня 2021 року вбачається, що позивачу з 22 січня 2019 року було зменшено основний розмір пенсії до 70% грошового забезпечення. Вважаючи протиправними дії пенсійного органу щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки, а свої права порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду. Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного. Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262). Статтею 63 Закону №2262-ХІІ, у редакції, чинній з 01 січня 2017 року, визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій. Згідно з цією статтею перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Частина 18 статті 43 Закону № 2262-ХІІ встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку. Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» (далі - Порядок № 45). Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, м.м. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи). Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком. 30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців. Відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 ця постанова набирає чинності з 01 березня 2018 року. Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" постановлено: перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". Згідно з пунктом 6 Постанови №103 внесені зміни до постанов Кабінету Міністрів України, зокрема у постанові Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393", а саме пункт 5 викладено в такій редакції:"5. Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.". Абзацом 1 пункту 5 Порядку №45 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103) було передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням. При цьому, у Додатку 2 до Порядку№45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою №103 викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення). Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45. Отже, до компетенції Уряду входить прийняття, зміна чи припинення дії Порядку №45, однак, зміни, внесені постановою №103, зокрема до додатку 2 до Порядку №45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані протиправними та нечинними судом, відтак з 05 березня 2019 року - дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18 - діє редакція додатку 2 до Порядку №45, яка діяла до зазначених змін. В свою чергу, алгоритм дій, який повинен вчинити пенсійний орган у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, не змінився. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок №3-1. Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону №2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії. Згідно з пунктом 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону №2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії. Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган ПФУ. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року по справі №553/3619/16-а. Отже, з 05 березня 2019 року - дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 - виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою №704, відповідно до статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ. Відповідно до пункту 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Так, згідно ч.2, 3 статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. Враховуючи, що з 05 березня 2019 року виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою №704, відповідно до статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ, а також те, що позивачем була подана оновлена довідка із такими складовими № 305/356 від 01 червня 2021 року до пенсійного органу, відповідач протиправно відмовив позивачу у здійсненні перерахунку основного розміру його пенсії. Таким чином, судом першої інстанції вірно зазначено, що відмовляючи позивачу у здійсненні перерахунку його пенсії на підставі оновленої довідки, відповідач діяв протиправно, що є підставою для задоволення позову в цій частині та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі оновленої довідки, з урахуванням виплачених раніше сум. Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з 90 % розміру грошового забезпечення та виплачувати її без обмеження максимальним розміром, слід зазначити таке. Стаття 13 Закону №2262-ХІІ, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); в) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" (пункт "в" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 3 проценти за кожний повний рік вислуги понад 20 років, але не більше ніж 65 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43). Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів. 08 липня 2011 року прийнято Закон №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності 01 жовтня 2011 року, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри "90" замінено цифрами "80". 27 березня 2014 року прийнято Закон №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", який набрав чинності з 01 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри "80" замінено цифрами "70". Ці зміни набрали чинності з 01 травня 2014 року. З аналізу наведених норм вбачається, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала. Відповідно, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. За таких обставин у відповідача відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку. Щодо обмеження пенсії максимальним розміром, то згідно ч.7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції Закону від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», із змінами, внесеними згідно із Законами України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, а саме: частину сьому статті 43, а тому внесені у подальшому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII зміни до ч.7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), яка визнана неконституційною і втратила чинність, самі по собі не створюють підстав для такого обмеження. Даного висновку суд дійшов з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеної у постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 31 січня 2019 року у справі № 638/6363/17 та від 12 березня 2019 року у справі № 522/3049/17. У цьому контексті колегія суддів зауважує, що буквальне розуміння змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня ч.7 статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими. З урахуванням викладеного, протягом 2018-2019 років стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів. Разом з тим, пенсійним органом наразі не проведено перерахунок пенсії позивача на підставі оновленої довідки Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України № 305/356 від 01 червня 2021 року, з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень Постанови Кабінету Міністрів України №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", у зв`язку з чим на даний час немає підстав вважати, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві при здійсненні такого перерахунку знизить відсоток розміру грошового забезпечення позивача чи обмежить виплату пенсії максимальним розміром, тобто, наразі відсутнє порушення прав позивача у цій частині, відповідно, такі вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають, про що вірно зазначено судом в оскаржуваному рішенні. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов наступних висновків. Згідно ч.1 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.3-7 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надані: копія договору про надання правничої допомоги від 02 червня 2021 року, укладеного між адвокатом Ковальчук І.В. та Романенком І.О., згідно якого за надання правової допомоги у суді першої інстанції гонорар адвоката складає 15000 грн; копія прибуткового касового ордеру № 02/06/2021 від 02 червня 2021 року та квитанція до прибуткового касового ордеру № 02/06/2021 від 02 червня 2021 року на суму 15000,00 грн. Також до справи долучено свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю №4252/10 від 26 серпня 2010 року та ордер серії КС №884803 від 25 червня 2021 року. Відмовляючи у стягненні витрат на правову допомогу, суд виходив з того, що договір від 02 червня 2021 року, укладений між адвокатом та позивачем, взагалі не містить ні детального розрахунку суми, ні будь-яких умов, пов`язаних з визначенням розміру витрат на правничу допомогу адвоката, визначених ч.3 статті 134 КАС України В той же час, згідно ч.1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ч.1 статті 26 цього Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, при укладенні Договору про надання правової допомоги від 02 червня 2021 року [PERSON] з Адвокатом Ковальчук І.В. цілком правомірно визначили об`єм правової допомоги та встановили фіксований гонорар за нього, що узгоджується з принципом свободи договору згідно статті 627 ЦК України. З урахуванням викладеного колегія суддів вбачає наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката. Разом з тим, колегія суддів враховує ту обставину, що позов задоволено не в повному обсязі, а частково, а також зважує на співмірність заявленої до стягнення суми зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг. Крім того, судом взято до уваги, що відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначено, що визначений позивачем розмір витрат на правову допомогу не є спів мірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Відтак, оцінюючи обґрунтованість та пропорційність витрат до предмета спору, суд враховує належність справи до справ незначної складності та її розгляд судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; незначний обсяг обставин, які відносяться до предмета доказування у справі, і доказів на їх підтвердження, які, до знаходились у розпорядженні позивача; формальність відзиву відповідача; сталу судову практику. Справа є важливою для позивача, однак, вплив результату вирішення справи на репутацію позивача та наявність публічного інтересу з матеріалів справи не вбачається. Також колегія суддів зауважує, що дана справа є типовою та відносно даного спору Верховним Судом вже неодноразово висловлювалася позиція. З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що співмірним із складністю справи та з обсягом наданих адвокатом послуг є розмір заявлених до стягнення витрат на оплату послуг адвоката у сумі 5000 грн. За таких обставин, судом першої інстанції при ухваленні додаткового рішення неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню у цій частині. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Приписи пункту 1 частин 1, 2 статті 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Результат розгляду: partial