Рішення адміністративного суду від 2022-11-16 00:00:00+02

в лютому 2022 року позивач, [PERSON] звернулась в суд з адміністративним позовом до Хмельницької митниці Державної митної служби України (відповідача) про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0002/40000/22 від 03.02.2022, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн. Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 07.09.2022 в задоволенні позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ Е200, VIN: [NUMBER] , р/н [NUMBER] , який тимчасово ввезено гр. [PERSON] на митну територію України, було передано у володіння, користування або розпорядження іншій особі - [PERSON] , який безпосередньо не поміщував його у митний режим тимчасового ввезення. Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що оформлення договору купівлі-продажу автомобіля здійснено для зняття з обліку транспортного засобу у Польщі, тобто поза межами контролю України, де заборона встановлена ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України не діє взагалі. При цьому, умовою, за якої не настає відповідальність за вказане порушення, є перебування у транспортному засобі особи, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту. Також зазначає, про правовий статус автомобіля як спільного майна подружжя. Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України. В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її. Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що із змісту оскаржуваної постанови встановлено, що 02.11.2021 на митному посту «Хмельницький» Хмельницької митниці за митною декларацією типу ІМ 40 АА № UA400040/2021/015513 оформлений транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ Е200, VIN: [NUMBER] , на підставі Закону України від 15 квітня 2021 року № 1403-IX «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України ». У графі 8 (Одержувач) та графі 9 (Особа, відповідальна за фінансове врегулювання) зазначено: [PERSON] , паспорт [NUMBER] від 12.04.2006 Хмельницьким РВ УМВС України в Хмельницькій області, адреса: [ADDRESS] . Відповідно до графи 15 країна відправлення: РL Польща. Преференція (гр. 36) код 310: транспортні засоби особистого користування (у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію), що були у використанні та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31 грудня 2020 року перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту. У графі 47 (нарахування платежів) ЕМД декларантом зазначено вид, основу нарахування, ставки та суми платежів у відповідності до законів України від 15.04.2021 № 1402-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо справляння податків і зборів, інших обов`язкових платежів, об`єктом оподаткування якими є транспортні засоби» та від 15.04.2021 № 1403-ІХ «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України». За даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску АСМО «Інспектор» транспортний засіб особистого користування марки MERCEDES-BENZ Е200, VIN: [NUMBER] , р/н [NUMBER] , був ввезений на митну територію України 31.10.2020 о 11:17 громадянкою [PERSON] (паспорт [NUMBER] , 22-424 SITNO, CZESNIKI-KOLONIA 29) з метою особистого користування у митному режимі «тимчасове ввезення» терміном до одного року смугою руху «зелений коридор» в пункті пропуску "Рава-Руська-Хребенне" митного поста "Рава-Руська" Галицької митниці Держмитслужби. В ході здійснення перевірки документів наданих до митного оформлення встановлено, що громадянкою [PERSON] відповідно до угоди про продаж автомобіля № б/н від 16.10.2021 вищевказаний транспортний засіб було (продано) передано у володіння громадянину України [PERSON] . Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне. Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України. Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. Так, згідно статті 103 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання. Відповідальність за ч. 4 ст. 469 МК України настає у випадку передачі транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до абзаців 1, 3 ч. 5 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Відповідно до п. 1, ч. 6, ст. 321 МК України перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем закінчується: у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму. Відповідно до ч. 3 ст. 325 МК України користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем, забороняються, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно з частиною першою статті 458 Кодексу порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх відповідним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на відповідні органи, і за які Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Види порушень митних правил та відповідальність за такі правопорушення закріплено у главі 68 Кодексу. З аналізу зазначених норм вбачається, що для притягнення апелянта до адміністративної відповідальності передбаченої ч.4 ст. 469 МК України має бути встановлено, що: транспортний засіб який ввозився на митну територію України перебував у володінні, користуванні чи розпорядженні апелянта; апелянт безпосередньо ввозив такий транспортний засіб на митну територію України та поміщував його у митний режим транзит (в тому числі має бути встановлено, що саме він заявляв митний режим транзит з наданням митнику відповідних документів на підтвердження права власності або користуванням т.з.). Відповідно до частини першої статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Як встановлено судом першої інстанції, 13.01.2022 головним державним інспектором оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Хмельницької митниці Кучером О.В. відносно позивача складено протокол про порушення митних правил № 0002/40000/22 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України. В подальшому, 03.02.2022 Хмельницькою митницею ДМС України, в особі начальника митниці Валігурського В.В. відносно позивача було винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0002/40000/22, якою постановлено: [PERSON] визнати винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України та накладено штраф в розмірі 34000 грн., згідно з якої: 02.11.2021 на митному посту «Хмельницький» Хмельницької митниці за митною декларацією типу ІМ 40 АА № UA400040/2021/015513 оформлений транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ Е200, VIN: [NUMBER] , на підставі Закону України від 15 квітня 2021 року № 1403-IX «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України». У графі 8 (Одержувач) та графі 9 (Особа, відповідальна за фінансове врегулювання) зазначено: [PERSON] , паспорт [NUMBER] від 12.04.2006 Хмельницьким РВ УМВС України в Хмельницькій області, адреса: [ADDRESS] . Відповідно до графи 15 країна відправлення: РL Польща. Преференція (гр. 36) код 310: транспортні засоби особистого користування (у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію), що були у використанні та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31 грудня 2020 року перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту. Також встановлено, що у графі 47 (нарахування платежів) ЕМД декларантом зазначено вид, основу нарахування, ставки та суми платежів у відповідності до законів України від 15.04.2021 № 1402-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо справляння податків і зборів, інших обов`язкових платежів, об`єктом оподаткування якими є транспортні засоби» та від 15.04.2021 № 1403-ІХ «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України». За даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску АСМО «Інспектор» транспортний засіб особистого користування марки MERCEDES-BENZ Е200, VIN: [NUMBER] , р/н [NUMBER] , був ввезений на митну територію України 31.10.2020 о 11:17 громадянкою [PERSON] (паспорт [NUMBER] , 22-424 SITNO, CZESNIKI-KOLONIA 29) з метою особистого користування у митному режимі «тимчасове ввезення» терміном до одного року смугою руху «зелений коридор» в пункті пропуску "Рава-Руська-Хребенне" митного поста "Рава-Руська" Галицької митниці Держмитслужби. В ході здійснення перевірки документів наданих до митного оформлення встановлено, що громадянкою [PERSON] відповідно до угоди про продаж автомобіля № б/н від 16.10.2021 вищевказаний транспортний засіб було (продано) передано у володіння громадянину України [PERSON] . Тобто, транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ Е200, VIN: [NUMBER] , р/н [NUMBER] , який тимчасово ввезено гр. [PERSON] на митну територію України, було передано у володіння, користування або розпорядження іншій особі - [PERSON] , який безпосередньо не поміщував його у митний режим тимчасового ввезення. Разом з тим, за договором купівлі-продажу від 16.10.2021 вищезазначений транспортний засіб MERCEDES-BENZ Е200, VIN: [NUMBER] , р/н [NUMBER] , розділом 4 зафіксовано, що продавець [PERSON] продала, а [PERSON] отримав транспортний засіб. Також встановлено, що 02.11.2021 на митному посту «Хмельницький» Хмельницької митниці за митною декларацією оформлено транспортний засіб MERCEDES-BENZ Е200, VIN: [NUMBER] , р/н [NUMBER] , де в графі 8 (Одержувач) та графі 9 (Особа відповідальна за фінансове врегулювання) зазначено [PERSON] . Доводи позивача, що оформлення договору купівлі-продажу автомобіля здійснено для зняття з обліку транспортного засобу у Польщі, тобто поза межами контролю України, де заборона встановлена ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України не діє взагалі, а також про правовий статус автомобіля як спільного майна подружжя, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки зазначені обставини ніяким чином не звільняють від відповідальності за порушення визначені вище згаданою нормою. Також суд вважає, що сам факт укладання договору купівлі-продажу автомобіля від 16.10.2021 вже є по суті передача права на його володіння іншій особі, з цього часу [PERSON] може розпоряджатися автомобілем на власний розсуд, тому і доводи апеляційної скарги про те, що умовою, за якої не настає відповідальність за вказане порушення, є перебування у транспортному засобі особи, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту не можуть бути застосовані до даного випадку і тому не заслуговують на увагу. Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що постанова про порушення митних правил стосовно [PERSON] прийнято відповідачем на законних підставах, зібрані у справі докази свідчать про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 469 Митного кодексу України. У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку. Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied