Рішення адміністративного суду від 2022-10-12 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з позовом до старшого сержанта Національної поліції Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Крецу Віктора Анатолійовича, в якому просить: - визнати дії старшого сержанта Національної поліції Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Крецу Віктора Анатолійовича по складанню постанови про накладення адміністративного правопорушення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі не правомірними; - скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.07.2022 року серії БАВ №320444, за якою був притягнутий до адміністративної відповідальності [PERSON] за\~ч.1 ст.122 КУпАП; - стягнути судові витрати за правничу допомогу у розмірі 1\~500 грн.. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 29.07.2022 позивач виїжджаючи зі стоянки, що розташована біля прохідної Білгород-Дністровського морського порту за адресою м.Білгород-Дністровський вул.Шабська 102 був змушений зупинитися, оскільки виїзд зі стоянки на вулицю Шабська був заблокований патрульним автомобілем Білгород-Дністровського відділу поліції, внаслідок паркування навпроти виїзду з території стоянка, що є грубим порушенням приписів п.15.9 та 15.10 «Правил дорожнього руху». Після зупинки позивач вийшов зі свого транспортного засобу та попрямував до патрульного автомобіля. Позивач зробив зауваження працівникам поліції, щодо неприпустимості такої поведінки, вимагав прибрати свій службовий транспортний засіб та забезпечити вільний проїзд, після чого попрямував у бік свого автомобіля. Одразу після вказаної події з патрульного автомобіля вийшов та підійшов до позивача старший сержант Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області [PERSON] та почав вимагати предявити посвідчення водія та документи на транспортний засіб. Одразу після чого старший сержант Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Крецу В.А. виніс постанову серії БАВ №320444 від 29.07.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на позивача накладено стягнення і виді штрафу в розмірі 340 грн.. Позивач вважає, що зазначена постанова є незаконною, оскільки він\~Правила дорожнього руху\~України не порушував, правопорушення позивач фактично не вчиняв, оскільки зупинився на території стоянки Білгород-Дністровського морського порту і ця зупинка була вимушена, оскільки виїзд з території стоянки був заблокований патрульним автомобілем під керуванням старшого сержанта Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області [PERSON] .. Рух справи у суді Ухвалою БілгородДністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.08.2022 року позов залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.09.2022 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача адвокат Базилюк К.В. в судовому засіданні вимоги адміністративного позову підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини які зазначені в позові та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся, прични неявки суду не відомі. У відповідності до ст.ст.174,\~178 ЦПК України\~відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. У зв`язку з чим, відповідно до ч.3\~ст.205 КАС України, справа вирішується на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Згідно ч.2\~ст.124 Конституції України, яка є нормою прямої дії, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У частині 1\~ст.2 КАС України\~зазначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Судом встановлено, що постановою від 29.07.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ №320444 на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1\~ст.122 КУпАП. Зі змісту постанови вбачається, що 29.07.2022 року о 09.40 год. [PERSON] по вул.Шабська кут Портова м.Білгоро-Дністровський, Одеської області керуючи автомобілем здійснив зупинку та стоянку на перехресті, чим порушив п.15 «г» та 15.10 Правил дорожнього руху України. Положеннями ч.1\~ст.122 КУпАП\~передбачена відповідальність за перевищення водіями встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. Пунктом 15.9 г) Правил дорожнього руху України передбачено заборону зупинки на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі. Відповідно до п.15.10 Правил дорожнього руху, стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка. Позивач зазначає, що ним не було порушено вимог\~Правил дорожнього руху України, оскільки вмїзд зі стоянки на вул.Шабська був заблокований патрульним автомобілем Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області внаслідок паркування навпроти виїзду з території стоянки, а тому інспектором було винесено постанову всупереч положенням\~КУпАП. Згідно ч.1\~ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Статтею 280 КУпАП\~передбачено обов`язок при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до статті 251\~КУпАП доказами\~в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Ураховуючи вищевказані норми права, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Відповідно до\~ст.7 КУпАП\~провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку. Згідно\~ст.72 КАС України\~доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Положеннями\~ст.77 КАС України\~обов`язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, покладається на відповідача. Згідно п.24\~Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»\~встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,\~284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Сама по собі постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 29.07.2022 року, не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки містить лише опис обставин, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Зі змісту постанови серія БАВ №320444 від 29.07.2022 року не вбачається, що під час її складання залучалися свідки, доказів здійснення фото чи відеофіксації правопорушення також не додано. Відповідач, будучи повідомлений про наявність в провадженні суду даної адміністративної справи, не скористалися своїм правом на подачу відзиву та доказів вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1\~ст.122 КУпАП. Відповідно до ч.3\~ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Оскільки відповідачем не доведена правомірність винесення постанови від 29.07.2022 року серія БАВ №320444 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а позивач заперечував щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1\~ст.122 КУпАП. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, не з`ясовано всіх обставин справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.280 КУпАП та не спростовано позицію позивача, а також судом не отримано доказів, які б свідчили про правомірність винесення рішення відповідачем. Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимога позивача про визнання не правомірними дій відповідача, задоволенню не підлягають, оскільки дана вимога не входить до компетенції суду. Висновки за результатами розгляду справи Таким чином, суд приходить до висновку, що притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП є безпідставним, а тому постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №320444 від 29.07.2022 року є протиправною та підлягає скасуванню. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до\~статті 132 КАС України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 134 КАС України\~врегульовано питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3\~ст.134 КАС України\~для цілей розподілу судових витрат: 1)\~\~розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)\~\~розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4\~ст.134 КАС України). При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Проте позивачем не додано доказів, які підтверджують здійснення ним витрат на правничу (правову) допомогу. Отже, позивачем документально не доведено факт понесення витрат на професійну правничу (правову) допомогу, пов`язаних з розглядом справи, у розмірі 1\~500 грн., а тому суд в цій частині позову відмовляє.

Результат розгляду: partial