Рішення адміністративного суду від 2022-04-13 00:00:00+03

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ В липні 2018 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом,в якому просили: -визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок членам ФГ «Блідар» у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за заявами позивачів від 01.06.2018; -зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок членам ФГ «Блідар» у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 44,6000 га за адресою: Кіровоградська область, Благовіщенський район, Шамраївська сільська рада, за межами населеного пункту; -зобов`язати відповідача розглянути заяви позивачів від 01.06.2018 з прийняттям рішень стосовно надання їм у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельних ділянок з кадастровими номерами: 3525589700:02:000: 9006, 3525589700:02:000:9007, 3525589700:02:000:9008, 3525589700:02:000:9009, 3525589700: 02:000:9010, 3525589700:02:000:9011, 3525589700:02:000:9012, 3525589700: 02:000:9013, 3525589700:02:000:9014, 3525589700:02:000:9015, 3525589700:02:000:9016, 3525589700:02:000:9017, 3525589700:02:000:9018, 3525589700:02:000:9019, 3525589700: 02:000:9020, 3525589700:02:000:9021, площею по 2,9733 га ріллі, що розташовані на території Шамраївської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області, за межами населеного пункту. ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИН СПРАВИ На підставі рішення Ульянівської районної ради народних депутатів Ульянівського району Кіровоградської області №140 від 22.09.1999 позивач [PERSON] отримала у постійне користування земельну ділянку площею 44,6 га, розташовану на території Шамраївської сільської ради Ульянівського (Благовіщенського) району Кіровоградської області, для ведення селянського (фермерського) господарства, про що їй видано Державний акт на право постійного користування землею серії КР від 4.12.2001, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №1 від 04.12.2001. (т.1 а.с.65) 27.02.2006 ФГ «Блідар» зареєстроване як юридична особа, головою якого є [PERSON] (т.1 а.с.129 -133) На замовлення [PERSON] виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж наданої їй у постійне користування земельної ділянки в натурі (на місцевості), на підставі якої 13.02.2014 у Державному земельному кадастрі зареєстровані дві земельні ділянки з кадастровими номерами 3525589700:02:000:9004 (площею 22,4308 га), 3525589700:02:000:9005 (площею 22,1692 га). (т.2, а.с.189 - 194) 01.03.2016 до статуту ФГ «Блідар» внесені зміни щодо включення до членів (учасників) господарства 14 членів сім`ї (родичів) засновника господарства [PERSON] , а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (т.1 а.с.133, т.2 а.с.1-32) 19.04.2016 загальними зборами голови та членів ФГ «Блідар» прийнято оформлене протоколом №2 рішення про розпаювання земельних ділянок за кадастровими номерами 3525589700:02:000:9004 (площею 22,4308 га), 3525589700:02:000:9005 (площею 22,1692 га) між головою та 14 членами фермерського господарства для ведення на них товарного сільськогосподарського виробництва. (т.1 а.с.46 - 49) Заявою від 21.04.2016, посвідченою нотаріально, [PERSON] погодила передачу у приватну власність членам ФГ «Блідар» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у розмірі земельної частки (паю) члена сільскогогосподарського підприємства на території Кіровоградської області Благовіщенського (Ульяновського) району Шамраївської сільської ради за кадастровими номерами 3525589700:02:000: 9004 (площею 22,4308 га), 3525589700:02:000:9005 (площею 22,1692 га). (т.1 а.с.66) За заявами позивачів 26.10.2016 ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області видало накази №11-10347/14-16-СГ, №11-10348/14-16-СГ, №11-10349/14-16-СГ, №11-10350/14-16-СГ, №11-10352/14-16-СГ, №11-10353/14-16-СГ, №11-10354/14-16-СГ, №11-10355/14-16-СГ, №11-10356/14-16-СГ, №11-10357/14-16-СГ, №11-10358/14-16-СГ, №11-10359/14-16-СГ, №11-10360/14-16-СГ, №11-10361/14-16-СГ, №11-10362/14-16-СГ, якими кожному з позивачів надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності, земель запасу, що перебувають у постійному користуванні [PERSON] , розташовані на території Кіровоградської області Благовіщенського району Шамраївської сільської ради, орієнтовний розмір 2,9733 га ріллі, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (т.1 а.с.50 - 64) На підставі цих наказів за замовленням позивачів ФОП [PERSON] виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок членам ФГ «Блідар» у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 44,6000 га за адресою: Кіровоградська область, Благовіщенський район, Шамраївська сільська рада. (т.1 а.с.137 - 305) 24.03.2017 та 25.03.2017 відділом у Благовіщенському районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області земельні ділянки зареєстровані у Державному земельному кадастрі за кадастровими номерами відповідно: 3525589700:02:000:9006, 3525589700:02:000:9007, 3525589700:02:000:9008, 3525589700:02:000:9009, 3525589700:02:000:9010, 3525589700:02:000:9011, 3525589700:02:000:9012, 3525589700:02:000:9013, 3525589700:02:000:9014, 3525589700:02:000:9015, 3525589700:02:000:9016, 3525589700:02:000:9017, 3525589700:02:000:9018, 3525589700:02:000:9019, 3525589700:02:000:9020, 3525589700:02:000:9021. (т.2, а.с.33 - 80) Після розроблення зазначеного проекту [PERSON] звернулася до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про розгляд та затвердження проекту землеустрою. Листом від 26.06.2017 №Б-12362/0-8232/0/6-17 відповідач відмовив їй у затвердженні проекту землеустрою. [PERSON] оскаржила відмову в судовому порядку і постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 (справа №П/811/1299/17), яка набрала законної сили 29.05.2018, вказана відмова відповідача визнана протиправною та скасована. (т.1 а.с. 67, 68 - 71) Позивачі після цього неодноразово зверталися до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок їм у власність, в тому числі з заявами від 01.06.2018 з посиланням на нотаріально посвідчену згоду [PERSON] на передачу земельних ділянок у приватну власність членам ФГ «Блідар». Листами від 15.06.2018 відповідач повідомив позивачам про відсутність підстав для затвердження поданих ними проектів землеустрою з мотивів їх невідповідності вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а саме: відсутності відомостей про припинення права користування земельною ділянкою; цільове призначення земельної ділянки не відповідає вимогам ч. 1 ст. 121 ЗК України; документацію із землеустрою слід оформити згідно вимог ст. 22 Закону України «Про Державний земельний кадастр». (т.1 а.с.112 - 126) Вважаючи свої права порушеними, позивачі звернулись до суду з цим позовом. В обгрунтування позовних вимог посилались на те що, ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області протиправно не приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок членам ФГ «Блідар» у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за їх заявами від 01.06.2018, так як проект землеустрою містить всі необхідні документи згідно переліку, зазначеного Земельним Кодексом України. Крім того, посилались на те, що відповідачем не прийнято за наслідками розгляду звернень жодного рішення у формі наказу, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача. КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.11.2018, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019, позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність [PERSON] , викладену у листі №Б-7273/0-4261/0/17-18 від 15.06.2018. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не пізніше 14 днів з дня набрання цим рішенням суду законної сили повторно розглянути поданий [PERSON] проект землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки за кадастровим номером 3525589700:02:000:9011 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду. У задоволенні решти позовних вимог [PERSON] відмовлено. У задоволенні адміністративного позову [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відмовлено повністю. Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суди виходили з того, що громадяни можуть отримати землі державної та комунальної власності для ведення фермерського господарства у загальному порядку, визначеному Земельним кодексом України. Фермерське господарство може володіти та користуватися землями своїх членів лише у разі, якщо такі земельні ділянки перебувають у власності (а не користуванні) члена фермерського господарства. При цьому, ст. 13 Закону України "Про фермерське господарство" передбачено право члена фермерського господарства отримати безоплатно у власність земельну ділянку, яка раніше була надана йому у користування, тобто передача у власність земельної ділянки можлива тій самій особі, якій земельна ділянка передана у користування. Враховуючи що земельна ділянка, яку бажає отримати у власність [PERSON] входить до складу земель, що перебувають у її постійному користуванні, суди дійшли висновку що вона має право отримати безоплатно у власність земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю), за рахунок земельної ділянки, яка раніше була надана їй у постійне користування для ведення фермерського господарства. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог інших позивачів, суди виходили з того, що спірні земельні ділянки, на які вони претендують, входять до складу земель, що перебувають у постійному користуванні [PERSON] , право користування якими у визначеному законом порядку нею не припинено, а тому у відповідача не було правових підстав для затвердження іншим позивачам проектів землеустрою щодо відведення бажаних земельних ділянок у власність, оскільки вказане суперечить положенням ч. 5 ст. 116 ЗК України, що є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою. Суди визнали безпідставним посилання позивачів на недотримання відповідачем форми рішення, якими їм було відмовлено у затвердженні проектів землеустрою, та дійшли висновку, що наказом відповідача оформлюються рішення його керівника організаційного або розпорядчого характеру, тобто ті, які стосуються організації роботи установи або оперативного керівництва, або ж які породжують правові наслідки у вигляді встановлення прав, обов`язків чи покладення відповідальності на осіб, стосовно яких вони видані. В свою чергу, вимог щодо оформлення територіальним органом Держгеокадастру його відмови у затвердженні проекту землеустрою, у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду саме шляхом видання наказу чинне законодавство не містить. УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В обгрунтування касаційної скарги позивачі посилались на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права та неповним з`ясуванням всіх обставин справи. Зокрема посилались на те, що у відповідача були відсутні законодавчо визначені підстави для відмови у затвердженні проектів землеустрою. Також посилались на те, що суди дійшли помилкового висновку щодо не припинення [PERSON] права користування наданою їй у постійне користування земельною ділянкою, до складу якої входять бажані до отримання позивачами земельні ділянки, оскільки на їх думку, припинення такого права користування підтверджується посвідченою нотаріально заявою [PERSON] від 21.04.2016, якою вона погодила передачу у приватну власність членам ФГ «Блідар» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства та фактично відмовилась від наданої їй земельної ділянки. Крім того, посилались на те, що відповідачем не прийнято за наслідками розгляду звернень жодного рішення у формі наказу, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача. У відзиві на касаційну скаргу, відповідач просив у її задоволені відмовити, а рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Частинами 2-4, 5 цієї статті передбачено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Згідно з ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч. 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Частиною 7 ст. 118 ЗК України установлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. (ч. 8 ст. 118 ЗК України). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. (ч. 9 ст. 118 ЗК України). Тобто, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про затвердження проекту землеустрою вмотивованого рішення. Правовий статус ГУ Держгеокадастру в областях визначено відповідним Положенням про ГУ Держгеокадастру в області, яке затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 №333 (далі - Положення №333). Пунктом 8 цього Положення передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Крім того, згідно з пунктом 84 Типової інструкції з діловодства в територіальних органах Держгеокадастру, затвердженої наказом Держгеокадастру від 15.10.2015 №600, накази видаються як рішення організаційно-розпорядчого характеру. За змістом управлінської дії накази видаються з основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру, адміністративно-господарських, кадрових питань. При цьому пунктом 123 вказаної Інструкції визначено, що службові листи складаються з метою обміну інформацією між установами як: відповіді про виконання завдань, визначених в актах органів державної влади, дорученнях вищих посадових осіб; відповіді на запити, звернення; відповіді на виконання доручень установ вищого рівня; відповіді на запити інших установ; відповіді на звернення громадян; відповіді на запити на інформацію; ініціативні листи; супровідні листи. Отже, відповідно до положень вказаних нормативно-правових актів за результатами розгляду будь-яких основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру, останнім має видаватися відповідний наказ. При цьому листи складаються у разі надання відповіді на звернення громадян. Таким чином, рішення про затвердження проекту землеустрою або про відмову у його затвердженні повинно оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі наказу ГУ Держгеокадастру в області. В межах розгляду цієї справи судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачі звернулись до відповідача з клопотаннями про затвердження проектів землеустрою, за наслідками розгляду яких суб`єкт владних повноважень у двотижневий строк мав би прийняти відповідне управлінське рішення, в той час, як останній протиправно направив позивачам відповідь у формі листів. Відсутність належним чином оформленого рішення Головного управління Держгеокадастру в області про затвердження проекту землеустрою чи відмову у його затвердженні у формі наказу, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом. Колегія суддів дійшла висновку, що надані відповідачем листи не можуть сприйматися судом як належна відмова у затвердженні поданих позивачами проектів землеустрою, оскільки питання вирішене не у встановленому законом порядку. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 29.10.2019 у справі №0640/3541/18, від 04.05.2020 у справі №813/2061/17, від 28.05.2020 у справі №813/1949/16, від 14.08.2020 у справі №815/6699/17, від 10.08.2021 у справі №580/1959/19, від 14.12.2021 у справі № 820/4432/17, 03.11.2021у справі №420/973/19, від 20.12.2021у справі № 804/5834/17, від 09.02.2022 у справі №420/1963/19. Зважаючи на те, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не прийняло жодного передбаченого законом рішення за наслідками розгляду клопотань позивачів, а направило їм відповіді у формі листів, суд касаційної інстанції не перевіряє вказаних у цих листах підстав відмови, оскільки такий документ не є рішенням суб`єкта владних повноважень (індивідуальним актом) у розумінні пункту 19 частини першої статті 4, частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, відтак не може бути предметом судового розгляду. В контексті встановлених у цій справі судами попередніх інстанцій обставин, Верховний Суд вважає обгрунтованими доводи позивачів, що відповідач, у даному випадку, не вчинив дій щодо відмови позивачам у затвердженні проектів землеустрою, натомість допустив протиправну бездіяльність, не прийнявши жодного з передбачених статтею 118 ЗК України рішень. До того ж, саме бездіяльність відповідача щодо неприйняття за наслідком розгляду звернень позивачів жодного з можливих рішень оскаржували останні у цій справі. За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання бездіяльності відповідача протиправною і зобов`язання у встановлений законом спосіб розглянути клопотання позивачів та за результатами такого розгляду прийняти відповідні мотивовані рішення. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд. Відповідно до частини першої, третьої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити у справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нерозгляду у встановленому законом порядку клопотань позивачів та зобов`язати відповідача розглянути вказані клопотання із прийняттям за наслідками їх розгляду по суті відповідних наказів.

Результат розгляду: partial