Рішення адміністративного суду від 2022-11-02 00:00:00+02

Позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Будівельно-монтажного управління №2 Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд" в якому просило стягнути з рахунків у банках, що обслуговують платника податку кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 3091779,72 грн. та накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що відкриті в установах банку на суму податкового боргу. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року у задоволені адміністративного позову відмовлено. Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Сторони в судове засідання не з`явилися, на адресу суду надіслали заяви про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження. Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Виходячи з приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження. Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Будівельно-монтажне управління № 2 ПрАТ "Укргазбуд" є філією (відокремленим підрозділом) Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд" та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Вінницькій області. Згідно з довідкою уповноваженої особи позивача про суми боргу відповідача (філії), станом на 28.10.2020 року за Будівельно-монтажним управлінням № 2 ПрАТ "Укргазбуд" рахується заборгованість із земельного податку з юридичних осіб в загальній сумі 3 091 779,72 грн., з якої 2 071 064,76 грн. - основний платіж, 516 489,81 грн. - штрафні санкції та 504 225,15 грн. - пеня. Як свідчать матеріали справи, даний податковий борг визначений позивачем на підставі самостійно поданої платником БМУ № 2 ПрАТ «Укргазбуд» податкової декларації з плати за землю від 18.02.2019 року, а також згідно податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Вінницькій області № 0003560505 від 07.04.2020 року, яким визначено податкове зобов`язання з земельного податку в загальній сумі 2582449,07 грн., з яких 2065959,26 грн. основний платіж та 516489,81 грн. штрафні санкції. Крім того, за несвоєчасну сплату цього платежу за відповідачем також рахується несплачена пеня в сумі 504225,15 грн., яка нарахована на підставі ст. 129 ПК України, що підтверджується витягом з картки особового рахунку платника. На виконання заходів, спрямованих на забезпечення погашення податкового боргу, ГУ ДПС у Вінницькій області направлено на адресу відповідача податкову вимогу № 294548-50 від 05.11.2019 року, Як вказує позивач, оскільки суму податкового боргу у встановлені законом строки відповідач не сплатив та за відсутності у останнього майна, яке можливо було б реалізувати з метою погашення існуючої заборгованості, тому наведені обставини зумовили ГУ ДПС у Вінницькій області звернутись до суду з даним адміністративним позовом. Відмовляючи у задоволені адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що у даній справі БМУ № 2 ПрАТ «Укргазбуд», не будучи юридичною особою, згідно свого Положення та Статуту ПрАТ «Укргазбуд» не наділене правом та повноваженнями бути стороною в адміністративному процесі, а отже не вправі бути відповідачем у справі. Таким чином, хоч і податкове законодавство дозволяє звертати стягнення податкового боргу з рахунків філії, як платника податку, проте в межах судового розгляду справи відповідати за такими позовними вимогами має саме юридична особа, як сторона спору, що наділена повною адміністративною процесуальною правосуб`єктністю. За таких обставин, оскільки заявлені позовні вимоги пред`явлені позивачем до неналежного відповідача, а здійснити його заміну в порядку статті 48 КАС України в цьому випадку є неможливим, так як це призведе до зміни територіальної підсудності адміністративної справи, в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити. Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду враховуючи наступне. Відповідно до статті 80 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. За вимогами частини першої, четвертої статті 89 ЦК України, юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. До єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом. Статтею ж 95 ЦК України передбачено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру. Філії та представництва не є юридичними особами, тобто не мають повної цивільної право- і дієздатності, і в той же час, вони наділяються правом здійснювати представництво і захист інтересів юридичної особи, якою вони створені, в тих межах, в яких їм це доручено відповідною юридичною особою. Як встановлено судом апеляційної інстанції, що згідно наявного у матеріалах справи типового положення про Будівельно-монтажне управління № 2 ПрАТ «Укргазбуд» (далі Положення), затвердженого Головою Правління ПрАТ «Укргазбуд» 24.05.2017. Управління не є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахункові та інші рахунки в установах банку, печатку зі своєю назвою, бланки штампи. Відповідно до ч.3 типового положення про БМУ №2 ПАТ «Украгазбуд» зазначено, що для досягнення цілей своєї діяльності «управління» має право за дорученням Голови Правління, а в окремих випадках, передбачених статутом ПрАТ «Укргазбуд», за згодою Правління або Наглядової Ради: одержувати майнові і особисті права, нести обов`язки, бути позивачем та відповідачем в суді, третейському судді. Будівельно-монтажне управління №2 ПАТ «Укргазбуд», являється платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України від 02.12.2010р. №2755-У1, як суб`єкт підприємницької діяльності зареєстровано, 18.12.2006 року та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Вінницькій області. Підпункт 20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України передбачає право контролюючих органів звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини; Відповідно до ст. 16 ПКУ визначені обов`язки платника податків. Платник податків зобов`язаний: - стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України; - вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; - подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; - сплачувані податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; Відповідно до 15.1. ст.15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Так, п.87.6. ст.87 ПК України встановлено, що у разі відсутності у платника податків, що є філією, відокремленим підрозділом юридичної особи, майна, достатнього для погашення його грошового зобов`язання або податкового боргу, за рахунок майна юридичної особи, на яке може бути звернено стягнення згідно з ним Кодексом. Відповідно до п. 95.1. ст.95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Тобто, підставою звернення до суду із позовною заявою про погашення податкового боргу філії за рахунок майна юридичної особи є наявність судового рішення про стягнення податкового боргу з рахунків у банках, що обслуговують таку філію. Відповідно до вищезазначеного, Головне управління ДІІС у Вінницькій області звернулося із позовною заявою про стягнення податкового боргу з БМУ №2 ПАТ «Укргазбуд» із рахунків у банках. Окрім того податкове повідомлення-рішення №0003560505 від 07.04.2020 року, на підставі якого утворився податковий борг, винесене відносно БМУ №2 ПАТ «Укргазбуд» (код ЄДРПОУ 04747948); податкова декларація з плати за землю від 18.02.2019 року, якою задекларовано до сплати орендну плату за землю, також подана БМУ №2 ПАТ «Украгазбуд» (код ЄДРПОУ 04747948). Крім того, Головне управління ДПС у Вінницькій області звернулося до суду із позовною заявою про стягнення податкового боргу та накладення арешту на кошти та інші цінності БМУ №2 ПАТ «Укргазбуд» - 03.11.2021 року. Станом на дату звернення із позовною заявою, згідно облікової картки платника податків за відповідачем був наявний узгоджений податковий борг із земельного податку з юридичних осіб у 3 091 779,72грн., з яких 2 071 064,76грн. - основного платежу, 516 489,81 грн. - штрафних санкцій, 504 225,15 грн.- пені, який виник 30.12.2019 року на підставі самостійно поданої податкової декларації з плати за землю від 18.02.2019 року та донарахованих сум податковим повідомленням рішенням №0003560505 від 07.04.2020 року, а також відповідно до ст. 129 ПК України нараховано пеню в сумі 504225,15грн. Заборгованість підтверджується обліковими картками платника податків та податковими деклараціями. Відповідно до облікової картки платника податків із земельного податку БМУ №2 ПАТ «Укргазбуд». вбачається, що податковий борг, який виник на підставі донарахованих сум податковим повідомленням - рішенням №0003560505 від 07.04.2020року став неузгодженим, у зв`язку з адміністративним оскарженням 20.11.2020 року. Дана обставина свідчить, про те, що станом на дату зверненням із позовом до суду податковий борг БМУ №2 ПАТ «Укргазбуд» був узгодженим. Згідно правового висновку зробленого у Постанові Верховного Суду від 05.02.2019 року у справі №808/360/16, вбачається, що добровільне виконання відповідачем частини позовних вимог вже після пред`явлення позову до суду не може бути підставою для відмови у позові, оскільки питання виконання судового рішення в такому випадку мають вирішуватися з урахуванням положень частини другої статті 374 КАС України. Оскільки станом на дату звернення до суду 03.11.2020 року, податковий борг БМУ №2 ПАТ «Укргазбуд» був узгодженим, а тому є всі підстави для задоволення адміністративного позову. Крім того, згідно із пунктом 94.2 с. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу. Відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 ст. 94 ПК України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду. Водночас Податковим кодексом України передбачені також інші, додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу. Так, відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу. Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу. Як зауважив Верховний Суд у постанові від 17.09.2019 року у справі №804/4273/13-а, норма пункту 20.1 статті 20 є імперативною і обов`язковою до виконання. Вона регулює питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна. Отже, обов`язковими підставами для накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків є наявність у цього платника податків податкового боргу та відсутність майна та/або наявність майна, балансова вартість якого менша суми податкового боргу. Відповідно до ч.1 ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно з ч.2 вказаної статті, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.3 ст.242 КАСУ). У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову.

Результат розгляду: granted