Рішення адміністративного суду від 2022-09-28 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Корюківського районного суду Чернігівської області із адміністративним до Міністерства оборони України (далі відповідач, апелянт), третя особа [INFO] , \~у якому просив: - визнати неправомірними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії; - скасувати протокол засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 24.11.2017 № 121 в частині відмови позивачу в отриманні одноразової грошової допомоги; - зобов`язати Міністерство оборони України призначити, нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу в зв`язку з настанням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії у розмірі встановленому пп. Б п. 1 статті 16.2 Закону України «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; - зобов`язати Міністерство оборони України протягом місяця з дня набрання рішенням суду законної сили подати до суду звіт про виконання рішення суду та звільнити його від сплати судового збору. Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 30.03.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018, позов задоволено частково. Визнано неправомірним та скасовано рішення Міністерства оборони України від 24.11.2017 \~\~№ 121, виражене у формі Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби в частині відмови [PERSON] у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії. Зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплату [PERSON] одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, згідно з підпунктом 1 пункту 6 «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013; в решті позовних вимог відмовлено. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.03.2021 касаційну скаргу Міністерства оборони України задоволено, рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 30.03.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] відмовлено повністю. [INFO] звернувся до Корюківського районного суду Чернігівської області із заявою про поворот виконання рішення, у якій просив ухвалити рішення про поворот виконання рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 30 березня 2018 року у справі № 736/1620/17 та стягнути з [PERSON] на користь [INFO] 206 700 грн. 00 коп., які були виплачені останньому на виконання рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 30.03.2018 року. Ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області \~від 23.06.2022 у задоволенні заяви [INFO] про поворот виконання рішення у справі №736/1620/17 відмовлено. Не погоджуючись із такою ухвалою суду першої інстанції, Міністерство оборони України звернулось до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою, у якій просить: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 23.06.2022 скасувати; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ухвалити рішення про поворот виконання рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 30.08.2018 у справі № 736/1620/17 та стягнути з [PERSON] на користь Міністерства оборони України кошти, які були сплачені за вищезазначеним судовим рішенням у розмірі 206\~ 700,00 (двісті шість тисяч сімсот) гривень. Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, апелянт зазначає, що суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин\~ статтю 381 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Апелянт зазначає, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві не може бути ототожнена з наведеним у\~ статті 381 КАС України\~ відшкодуванням шкоди, завданої суб`єктом владних повноважень каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи. Крім того, на переконання апелянта, така одноразова грошова допомога не входить до структури грошового забезпечення військовослужбовців. З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржувана ним ухвала суду прийнята за неповно встановлених обставин та з порушенням норм процесуального права. Позивач скористався своїм правом на подання відзиву, у якому просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду без змін з наступних підстав. В силу вимог частини другої\~ статті 19 Конституції України\~ органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~ Конституцією\~ та законами України. Правові питання застосування повороту виконання судових рішень врегульовано положеннями статті 380 КАС України. Відповідно до частини першої статті 380 КАС України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Згідно з частинами сьомою-дев`ятою статті 380 КАС України, якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи за результатами перегляду рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Суд розглядає заяву про поворот виконання, подану відповідно до частин сьомої та восьмої цієї статті, у двадцятиденний строк з дня надходження заяви у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. Особливості повороту виконання в окремих категоріях адміністративних справ визначено статтею 381 КАС України. Так, відповідно до статті 381 КАС України поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами. Зі змісту зазначеної правової норми вбачається, що вона застосовується до рішень про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби. Поворот виконання рішення в даному випадку допускається лише за наявності двох підстав: якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами. Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі; це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 2011-ХІІ, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Статтею 16 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - військовослужбовцю виплачується гарантована державою виплата (одноразова грошова допомога), що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Таким чином, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності є видом гарантованого державою забезпечення (грошового утримання) у відносинах публічної (військової) служби. Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що на спірні правовідносини з приводу виплати позивачу одноразової грошової допомоги поширюються приписи статті 381 КАС України. При цьому, вимога встановлення судом факту повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостей або подання підроблених документів є імперативною. В той \~же час, постанова суду касаційної інстанції не містить мотивів скасування рішень попередніх інстанцій у вигляді встановлення неналежності, недопустимості чи недостовірності доказів, поданих позивачем, що виключає можливість для задоволення заяви. Враховуючи викладене, колегія судів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви [INFO] про поворот виконання рішення у справі. Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Згідно з положеннями\~ статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, апеляційна скарга Міністерства оборони України підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Корюківського районного суду Чернігівської області від 23 червня 2022 року без змін. Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування ухвали суду, а тому, відповідно до статті 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Результат розгляду: denied