Рішення адміністративного суду від 2022-05-24 00:00:00+03

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року відмовлено в задоволені ГУ ДПС у Дніпропетровській області заяву про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ГУ ДПС у Дніпропетровській області звернулось до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України. Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2017 року задоволено адміністративний позов Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до [PERSON] , третя особа - Західно-Донбаська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення суми податкового боргу. Стягнуто з [PERSON] на користь місцевого бюджету податковий борг з єдиного податку у розмірі 11 877,31 грн. На підставі вказаного судового рішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом 07.12.2017 року видано виконавчий лист, що підтверджується розпискою представника позивача, яка міститься в матеріалах адміністративної справи. 06 серпня 2021 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. В обґрунтування заяви вказано, що виконавчий лист видано після спливу строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому, позивач був позбавлений можливості пред`явити виконавчий лист до виконання. Відмовлючи в задоволені заяви ГУ ДПС у Дніпропетровській області, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не наведено обґрунтованих причин \~пропуску строку для пред?явлення виконавчого листа до виконання та відсутністю відкритого виконавчого провадження за судовим рішенням, яке набрало законної сили, що в свою чергу унеможливлює здійснення заміни сторони виконавчого провадження яке не відкрито. \~ Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 07.12.2017 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом по адміністративній справі №804/2937/17 видано виконавчий лист, в якому вказано, що судове рішення набрало законної сили 11 липня 2017 року, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - 11 жовтня 2017 року (включно). Відповідно до частин 1 та 2 статті 376 Кодексу адміністративного судочинства України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до адміністративного суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Приписами частина 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII визначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. При цьому приписи чинного законодавства передбачають доведення заявником поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Водночас, заявником не наведено обґрунтованих причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа. Окремо колегія судів враховує також ту обставину, що виконавчий лист отриманий заявником 07.12.2017 року при цьому з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання звернувся до суду 06.08.2021 року, тобто майже через \~4 роки, не навівши поважних причин, які заважали зверненню у більш короткий строк після отримання виконавчого листа. Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо відмови в задоволені заяви про поновлення строку пред?явлення виконавчого листа до виконання. Стосовно питання заміни сторони її правонаступником, колегія суддів враховує наступне. Приписами \~ст. 52 КАС України \~визначено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив. Водночас, питання заміни сторони її правонаступником на стадії виконання судового рішення, як завершальної стадії судового процесу, врегульовано \~ст. 379 КАС України, зокрема, відповідно до ч. 1, 4 якої у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. Наведені норми визначають процесуальні наслідки переходу прав і обов`язків від однієї особи до іншої у спірних матеріальних правовідносинах і їх положення спрямовані на продовження адміністративного процесу навіть у разі вибуття особи із спірних правовідносин із заміною її іншою особою. При цьому з аналізу наведених норм вбачається, що заміна сторони в адміністративній справі допускається до закінчення її розгляду судами відповідних інстанцій та набрання остаточним судовим рішенням у справі законної сили. Водночас, на стадії примусового виконання судового рішення, як завершальної стадії судового провадження, передумовою для заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником є відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому законом, та звернення до суду, що розглянув справу, державного виконавця або заінтересованої особи в порядку, встановленому процесуальним законодавством. Натомість чинне процесуальне законодавство не дає суду можливості допускати заміну сторони в адміністративній справі в порядку процесуального правонаступництва після набрання остаточним судовим рішенням законної сили. Крім того, не вирішено питання про відкриття виконавчого провадження, тобто вимога в т.ч. і щодо заміни сторони у виконавчому провадженні, є безпідставною. \~ Вищевикладене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеного в постанові від 14.03.2018 у справі №296/1155/13-а та відповідно до приписів ч.5 ст. 242 КАС України враховується судом при вирішенні справи. В свою чергу з матеріалів справи вбачається, що постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2017 року у справі № 804/2937/17 набрала законної сили 11.07.2017 року, а відтак враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції обґрунтовано відмови ГУ ДПС у Дніпропетровській області в задоволенні заяви про заміну сторони, а саме відповідача у справі № 804/2937/17. З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції. Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied