Рішення адміністративного суду від 2023-03-17 00:00:00+02

У серпні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Військової частини [NUMBER] , Житлової комісії Військової частини [NUMBER] , в якому просив: - визнати незаконним та скасувати пункт 2.4 протоколу № 1 засідання об`єднаної житлової комісії військової частини [NUMBER] , [NUMBER] комендатури охорони та обслуговування, кафедри військової підготовки Одеського Державного екологічного університету, Державного підприємства "Украерорух" від 22.01.2021 року про зняття підполковника запасу [PERSON] з обліку отримання житла для постійного проживання у м. Одесі при військовій частині [NUMBER] у зв`язку із звільненням у запас по закінченню строку контракту; - визнати незаконним та скасувати підпункт 1.8 пункту 1 наказу командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) від 22.01.2021 року № 6 "Про затвердження рішення об`єднаної житлової комісії та житлових комісій військових частин" в частині зняття підполковника запасу [PERSON] з обліку отримання житла для постійного проживання у м. Одесі при військовій частині [NUMBER] у зв`язку із звільненням у запас по закінченню строку контракту; - зобов`язати військову частину [NUMBER] прийняти рішення про поновлення підполковника запасу [PERSON] на квартирному обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов в м. Одесі в загальній черзі за тим же номером у списку станом на 22.01.2021 року зі збереженням часу перебування на квартирному обліку. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.11.2022 року адміністративний позов задоволено. Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Військова частина [NUMBER] подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду та прийняти нове про відмову у задоволені позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилався на те, що позивача було звільнено наказом командувача Повітряних Сил України від 16.07.2020 року № 394 у запас відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 підпункту 2 «а» (у зв`язку із закінченням строку дії контракту) Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Апелянт зазначає, що відповідно до п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення. На думку апелянта, таке право надається військовослужбовцям, які звільнені у запас або у відставку за віком, за станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військові службі. Апелянт зазначає, що серед даного переліку така підстава, як звільнення з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту відсутня, через що позивача законно та правомірно було знято з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно витягу з Наказу Міністерства оборони України від 09.07.2020 року № 148 підполковника [PERSON] , старшого офіцера відділу планування постачання управління логістики штабу було звільнено за наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 16 червня 2020 року № 394 у запас відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 підпункту "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту) Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". У наказі зазначено про виключення з 09.07.2020 року із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Також вказано, що загальна вислуга років позивача у Збройних силах України на день виключення зі списків особового складу частини становить 26 років 11 місяців. Крім того, зазначено, що на квартирному обліку [PERSON] перебуває з 04.08.1998 року. Відповідно до витягу з протоколу засідання об`єднаної житлової комісії військової частини [NUMBER] , [NUMBER] коо, кафедри військової підготовки ОДЕУ, ДП Украерорух від 22.01.2021 року №1 було постановлено зняти підполковника запасу [PERSON] з обліку отримання житла для постійного проживання у м. Одеса при військовій частині [NUMBER] в зв`язку зі звільненням у запас по закінченню строку контракту (у відповідності до ст.12 п. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці у разі звільнення залишаються на обліку поліпшення житлових умов при звільнені з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів). В матеріалах справи також наявний \~витяг з наказу командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) Міністерства оборони України від 22.01.2021 року №6, відповідно до якого було затверджено протокол засідання об`єднаної житлової комісії військової частини [NUMBER] , [NUMBER] комендатури охорони та обслуговування, кафедри військової підготовки Одеського державного екологічного університету, Державного підприємства «Украерорух» від 22.01.2021 року № 1 та знято підполковника запасу [PERSON] з обліку отримання житла для постійного проживання у м. Одеса при військовій частині [NUMBER] у зв`язку зі звільненням у запас по закінченню строку контракту. Не погоджуючись з \~п. 2.4 протоколу № 1 засідання об`єднаної житлової комісії військової частини [NUMBER] , [NUMBER] комендатури охорони та обслуговування, кафедри військової підготовки Одеського Державного екологічного університету, Державного підприємства "Украерорух" від 22.01.2021 року про зняття його з обліку отримання житла для постійного проживання у м. Одесі при військовій частині [NUMBER] у зв`язку із звільненням у запас по закінченню строку контракту, а також із п.п. 1.8 п.1 наказу командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) від 22.01.2021 року № 6 "Про затвердження рішення об`єднаної житлової комісії та житлових комісій військових частин", позивач оскаржив їх до суду першої інстанції. Суд першої інстанції, вирішуючи справу, дійшов висновку, що позивач, за наявності календарної вислуги на військовій службі 26 років 11 місяців, має право на залишення на квартирному обліку у відповідача після звільнення його з військової служби. Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне. Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 (далі Порядок) та Інструкцією про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 жовтня 2006 року № 577 (далі - Інструкція). Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон України №2011-XII), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. У частині першій статті 12 Закону України №2011-XII закріплено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно абзацу четвертого пункту 1 статті 12 Закону України №2011-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті. Відповідно до ч. 9 ст. 12 Закону України №2011-XII військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Відповідно до ст.37 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР) облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію. Згідно з ст.40 ЖК УРСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті. Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік. Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік. На виконання приписів Закону України №2011-XII постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006 року було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей (пункт 1 Порядку). Згідно з пунктом 3 даного Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. Відповідно до пункту 24 цього Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. Пунктом 29 цього Порядку визначено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла. При цьому, пунктом 30 цього Порядку передбачено випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку. Такими випадками є: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством. Наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року №380 було затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція). Відповідно до п.1 розділу VІ Інструкції житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку. Пунктом 21 Інструкції передбачено випадки зняття військовослужбовців з обліку. Таке зняття проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством. У рішенні від 08 квітня 2020 року у справі №683/2197/18 Верховний Суд виклав правовий висновок, згідно якого системний аналіз зазначених вище норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку. Аналогічні правові позиції викладені постановах Верховного Суду: від 17 березня 2020 року у справі № 487/5835/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 638/5769/18, від 08 квітня 2020 року у справі № 683/2197/18 та від 19 травня 2020 року у справі № 683/2198/18. Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, при вирішенні даної справи суд першої інстанції вірно врахував висновки Верховного Суду, викладені у зазначених вище судових рішеннях. З огляду на те, що [PERSON] перебуває на квартирному обліку з 04.08.1998 року, звільнений із військової служби у запас за підпунктом «а» пункту 2 \~частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; має вислугу років у Збройних Силах України понад 20 років (а саме 26 років 11 місяців), суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що підстави, визначені законом для зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов, не настали, а тому позивач має право на залишення на квартирному обліку у відповідача і після звільнення його з військової служби. Вказане свідчить про протиправність пункту 2.4 протоколу №1 засідання об`єднаної житлової комісії військової частини [NUMBER] , [NUMBER] комендатури охорони та обслуговування, кафедри військової підготовки Одеського Державного екологічного університету, Державного підприємства "Украерорух" від 22.01.2021 року та підпункту 1.8 пункту 1 наказу командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) від 22.01.2021 року №6". З урахуванням обставин даної справи, колегія суддів погоджується з обраним судом першої інстанції способом захисту порушеного права позивача, шляхом визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішення об`єднаної житлової комісії військової частини [NUMBER] , [NUMBER] комендатури охорони та обслуговування, кафедри військової підготовки Одеського Державного екологічного університету, Державного підприємства "Украерорух" від 22.01.2021 року та підпункту 1.18 пункту 1 наказу командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) від 22.01.2021 року № 6, а також \~зобов`язання військової частини [NUMBER] прийняти рішення про поновлення підполковника запасу [PERSON] на квартирному обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов в м. Одесі в загальній черзі за тим же номером у списку станом на 22.01.2021 року зі збереженням часу перебування на квартирному обліку. Доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення. З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення. За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається. Колегія суддів також зазначає, що в даній справі з відповідача підлягає стягненню несплачена ним сума судового збору за подання апеляційної скарги, сплата якої відстрочена за ухвалою суду апеляційної інстанції.

Результат розгляду: granted