Рішення адміністративного суду від 2022-11-01 00:00:00+02

[PERSON] звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Держави України в особі Вінницької обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачці частини заробітної плати, посадового окладу, розмір якого визначено частиною третьою статті 81 Закону України "Про прокуратуру", за період з 01.07.2015 по 31.01.2021 та зобов`язання відповідача сплатити на користь позивачки заподіяну у зв`язку з цим матеріальну шкоду у вигляді неотриманої частини заробітної плати в розмірі 1 059 840,00 грн. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що Рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 за № 6-р/2020 на правовідносини між сторонами за період з 01.07.2015 по 25.03.2020 не впливає, оскільки такі виникли до прийняття цього рішення, тоді як відповідне рішення Конституційного Суду України не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності. При цьому, суд вказав, що саме Закон України "Про прокуратуру" (зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" № 113-IX), а не Бюджетний кодекс України (норма якого була визнана неконституційною) передбачав оплату праці працівників місцевих прокуратур відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 в спірний період після прийняття Рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 за № 6-р/2020. Водночас оплата праці прокурорів окружних прокуратур буде здійснюватися з дня початку їх роботи. Позивачка звільнилась 10.02.2021, тоді як окружні прокуратури розпочали свою роботу 15.03.2021. Відтак позивачка не набула права на отримання заробітної плати відповідно до норм ч. 3 ст. 81 Закону № 1697-VII також після 26.03.2020. Таким чином суд дійшов висновку, що при нарахуванні та виплаті позивачці заробітної плати у спірний період з 01.07.2015 по 31.01.2021 відповідач діяв правомірно і підстав для визнання протиправними його дій (бездіяльності) немає. Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову частково: - визнано протиправною бездіяльність Вінницької обласної прокуратури щодо ненарахування та невиплати позивачці заробітної плати за період з 26 березня 2020 року по 31 січня 2021 року відповідно до вимог статті 81 Закону України "Про прокуратуру". - зобов`язано Вінницьку обласну прокуратуру нарахувати та виплатити позивачці недоотриману заробітну плату, виходячи з розміру посадового окладу визначеного відповідно до частини 3 статті 81 Закону України "Про прокуратуру", за період з 26 березня 2020 року по 31 січня 2021 року. - в іншій частині позовних вимог (щодо невиплати частини заробітної плати посадового окладу визначеного за ч. 3 ст. 81 Закону України "Про прокуратуру", за період з 01 липня 2015 року по 25 березня 2020 року та щодо зобов`язання сплатити матеріальну шкоду у розмірі 1059840,00 грн) відмовлено. Приймаючи таке рішення, суд апеляційної інстанції зазначив, що право на отримання заробітної плати у розмірі, встановленому ст. 81 Закону №1697-VII, виникає з дня прийняття рішення Конституційним Судом України, а саме з 26.03.2020. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачці заробітної плати за період із 26.03.2020 по 31.01.2021 відповідно до вимог ст. 81 Закону України "Про прокуратуру". Не погоджуючись з такими рішенням суду апеляційної інстанції відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати це судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Постановою Верховного Суду від 29 червня 2022 року касаційну скаргу Вінницької обласної прокуратури задоволено частково. Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Так, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність у відповідача права на здійснення перерахунку та виплату посадового окладу позивачу самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості щодо збільшення видатків з Державного бюджету України у розмірі, іншому ніж встановлений постановою КМУ №505, до ухвалення 26 березня 2020 року рішення Конституційного Суду України від № 6-р/2020, оскільки воно не впливає на правовідносини, які виникли до його прийняття, останнє не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності. За цих обставин Верховний Суд вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог позову за період з 01 липня 2015 року по 25 березня 2020 року. Водночас, Верховний Суд зазначив, що ухвалюючи оскаржуване судове рішення про задоволення позовних вимог за період з 26.03.2020 по 31.01.2020 суд апеляційної інстанції не надав оцінку обставинам справи щодо проходження/непроходження позивачем процедури атестації відповідно до вимог Закону № 113-ІХ. Оскільки вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження суду апеляційної інстанції, справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду. Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства з урахуванням висновків Верховного суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга [PERSON] не підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом першої інстанції встановлено, що [PERSON] працювала в органах прокуратури на різних посадах в період з 10.06.1997 по 10.02.2021. Наказом Вінницької обласної прокуратури від 10.02.2021 за № 90к позивачку звільнено з посади начальника Крижопільського відділу Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області та органів прокуратури з 10.02.2021, у зв`язку з поданням заяви про звільнення з посади за власним бажанням (п. 7 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру"). Рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 за № 6-р/2020 визнано таким що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статі 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. 11.02.2021 позивачка звернулася до Вінницької обласної прокуратури із запитом про надання інформації щодо виплаченої їй за час служби в органах прокуратури заробітної плати та копій окремих документів, пов`язаних з цим питанням. Листом від 17.02.2021 за № 27-141вих Вінницька обласна прокуратура надала позивачці інформацію щодо складу її заробітної плати за запитуваний період з 01.01.2015 по 01.02.2021, а також відомості, на підставі яких нормативно-правових актів здійснювалося нарахування надбавок та премій працівникам органів прокуратури Вінницької області за цей період. До листа відповідач додав копії наказів про призначення позивачки та розрахункові листи по виплаченій їй заробітній платі за 2015-2021 роки. Позивачка вважає, що заробітна плата за спірний період повинна була нараховуватися відповідачем виходячи з посадових окладів, передбачених статтею 81 Закону України "Про прокуратуру". Проте відповідач здійснював нарахування заробітної плати,

Результат розгляду: denied