Рішення адміністративного суду від 2022-11-01 00:00:00+02

06.07.2022 року [PERSON] звернувся до суду першої інстанції з позовом до Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Мельник Ірини Леонардівни, Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову № 000025 від 09.03.2021 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн., складену державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Мельник Іриною Леонардівною. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.07.2022 року поданий адміністративний позов було залишено без руху для наведення позивачем підстав для поновлення строку звернення до суду. На виконання вимог зазначеної ухвали позивач 15.07.2022 року подав до суду першої інстанції клопотання про поновлення строку звернення до суду. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 липня 2022 року поданий [PERSON] адміністративний позов був повернутий позивачеві \~на підставі ч. 2 ст. 123 КАС України. Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі. У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначив, що про оскаржувану постанову про накладення стягнення від 09.03.2021 року йому стало відомо лише 26.05.2022 року після отримання від Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області позовної заяви Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), у додатках до якої і була копія оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення від 09.03.2021 року. Позивач, посилаючись на введення в Україні режиму воєнного стану, вказував на те, що з незалежних від нього причин він не мав можливості подати до суду першої інстанції позов у десятиденний строк, передбачений ст. 286 КУпАП. У якості таких причин позивач вказує на те, що він є людиною юридично не обізнаною, особисто оскаржувати дану постанову він не мав змоги. Вирішивши звернутись до адвоката для отримання правової допомоги та в подальшому представництва його інтересів в суді, у зв`язку із подіями, які відбуваються на території нашої країни, він не зміг знайти кваліфікованого спеціаліста для вирішення цього питання. Апелянт вказував на те, що лише через деякий час йому вдалось знайти адвоката та направити позов до суду першої інстанції. З огляду на викладене апелянт вважає, що в даному випадку він з поважних причин пропустив строк звернення до суду з даним адміністративним позовом, а тому має право на поновлення цього строку. Зважаючи на зазначене апелянт просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.07.2022 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України. Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав. Повертаючи адміністративний позов [PERSON] , суд першої інстанції посилався на пропуск позивачем десятиденного строку звернення до суду, передбаченого ст. 286 КАС України. При цьому, суд першої інстанції визнав неповажними обставини, зазначені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду. Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з наступних підстав: Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частини перша, друга статті 55 Конституції України). У свою чергу, частина перша статті 5 КАС України передбачає право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Строк звернення до адміністративного суду регламентовано статтею 122 КАС України, за приписами частин першої, другої якої, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 статті 122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. В даному випадку позивачем оскаржується постанова про накладення стягнення від 09.03.2021 року № 000025, прийнята державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Мельник Іриною Леонардівною. В свою чергу, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України. Частиною 2 цієї статті передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). Статтею 123 КАС України передбачені наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. Так, згідно ч. 1 цієї статті у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Згідно ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Колегія суддів зазначає, що законодавче обмеження строку звернення до адміністративного суду обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatismutandis рішення у справі Перетяка та Шереметьев проти України (Peretyaka And Sheremetyev v. Ukraine) від 21 грудня 2010 року, заяви № 17160/06 та № 35548/06, § 33). Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Процесуальний кодекс установлює обмеження щодо відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу. Одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду з дотриманням засад оптимальності і пропорційності. Виходячи з наведеного, можна дійти висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру, які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів. Як вбачається з матеріалів справи в даному випадку позивачем оскаржується постанова про накладення стягнення у вигляді штрафу у зв`язку із порушення ним вимог природоохоронного законодавства, прийнята 09.03.2021 року. Адміністративний позов про визнання протиправною та скасування постанови про накладення стягнення було подано позивачем до суду першої інстанції 06.07.2022 року, тобто з пропуском встановленого ст. 286 КАС України десятиденного строку звернення до суду. Звертаючись з позовом до суду першої інстанції, [PERSON] посилався на те, що про оскаржувану постанову йому стало відомо лише 26.05.2022 року, після отримання від Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області позовної заяви Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), у додатках до якої і була копія оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення. У підтвердження вказаного позивач надав копію конверту, адресованого йому Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 19.05.2022 року та інформацію щодо вручення йому вказаного відправлення саме 26.05.2022 року. Обставини отримання позивачем оскаржуваної постанови разом із позовом Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) 26.05.2022 року не спростовуються наявними матеріалами справи. В свою чергу, з моменту як позивачу стало відомо про наявність оскаржуваної постанови (26.05.2022 року), позивач не звернувся протягом десяти днів із позовом до суду про визнання противним та скасування цієї постанови. Таким позов був поданий ним більш ніж через місяць після того, як позивачу стало відомо про наявність оскаржуваної постанови від 09.03.202й року, а саме через 1 місяць та 10 днів. В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач, як у поданому адміністративному позові, так і у заяві про поновлення строку звернення до суду, поданій на виконання ухвали суду першої інстанції від 07.07.2022 року, посилався на введення в Україні режиму воєнного стану та неможливість у зв`язку з цим звернутись до кваліфікованого правника для надання необхідної правової допомоги. Суд першої інстанції досліджуючи поважність зазначених позивачем підстав пропуску строку звернення до суду, вказав на необґрунтованість доводів позивача про неможливість звернення до суду через введення в Україні воєнного стану, з огляду на те, що на території м. Первомайська та Первомайського району Миколаївської області ніяких бойових дій не відбувалось, а усі підприємства, установи та органи державної влади працювали та працюють у штатному режимі. З цього приводу колегія суддів зазначає, що питання поновлення строку на звернення до суду у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, в кожному конкретному випадку має вирішуватись виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку, а також доказів у їх підтвердження. Сам лише факт запровадження воєнного стану на території України не може бути підставою для поновлення строку звернення до суду у всіх абсолютно випадках. Позивачем в заявленому клопотанні не наведено жодного обґрунтованого аргументу та не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних причин неможливості у встановлені законом строки звернутись до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом, в тому числі, пов`язаними із веденням на території України воєнного стану. Оскільки апелянтом не наведено поважних причин пропуску строку звернення до суду та не надано їх документального підтвердження, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про пропуск позивачем строку звернення до суду та відсутність поважних причин для поновлення такого строку. Зважаючи на зазначене суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для повернення [PERSON] позовної заяви. Доводи апеляційної скарги \~не спростовують вказані висновки суду першої інстанції. Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм процесуального права, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Результат розгляду: denied