Рішення адміністративного суду від 2023-05-15 00:00:00+03

[PERSON] звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просила: - визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у призначенні пенсії [PERSON] , [INFO] , за віком, за Списком №1, яка оформлена у вигляді Рішення про відмову у призначенні пенсії №046050008731 від 11.07.2022 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 04 липня 2022 року призначити [PERSON] , [INFO] , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, як шахтарю, працюючому в підземних умовах повний робочий день у розмірі 80 відсотків її заробітної плати (доходу) згідно ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 04 липня 2022 року нарахувати та виплачувати пенсію за Списком №1 [PERSON] , [INFO] , як шахтарю, працюючому в підземних умовах повний робочий день з урахуванням вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків її заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року позов задоволений частково. Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №046050008731 від 11.07.2022 року в частині відмови [PERSON] у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській повторно розглянути заяву [PERSON] від 04 липня 2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, згідно з пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до несення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VІІІ, на підставі Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року, та з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні. У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, зокрема, в частині щодо зобов`язання відповідачів призначити, нарахувати та виплачувати їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1. У іншій частині рішення суду І інстанції не оскаржене. Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 311 КАС України. Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , 04.07.2022 року звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням від 11.07.2022 року № 046050008731 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області розглянуто заяву позивача за принципом екстериторіальності та відмовлено в призначенні пенсії. Відмова мотивована тим, що заявниця не досягла пенсійного віку. Не погоджуючись із такою відмовою пенсійного органу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернулась до суду з цим позовом. Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність відмови пенсійного органу у призначені пенсії за віком [PERSON] на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до положень п. «а» ст.13 Закону України «По пенсійне забезпечення» в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року. Водночас, суд зазначив, що призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду України. Так, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є: визнання протиправним і скасування рішення відповідача-1 від 11.07.2022 року № 046050008731 в частині відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1; зобов`язання відповідача-2 повторно розглянути заяву позивача від 04 липня 2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, згідно з пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VІІІ, на підставі Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року, та з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні. Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне. Так, судом встановлено, та не заперечується учасниками справи, що підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1, за поданою нею заявою, слугували висновки пенсійного органу щодо недосягнення позивачем пенсійного віку, передбаченого п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV. В даному випадку рішення суду першої інстанції переглядається відповідно до ст. 308 КАС України Наявність у позивача загального страхового стажу, в тому числі пільгового, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1, відповідачами не заперечується. Також, досягнення позивачем необхідного віку, який би давав останній право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 відповідачами не оскаржується. Отже, перегляду у суді апеляційної інстанції підлягає рішення суду першої інстанції в частині обраного судом способу захисту порушеного права позивача. З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права. Статтею 58 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії. Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Частиною 2 статті 5 КАС України визначено, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Тобто, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Суд зазначає, що належними є способи захисту, які прямо передбачені законом або спеціальною нормою, аналіз якої дає змогу обрати такий спосіб захисту, який забезпечує виконання її приписів. Визначення ефективного судового захисту пов`язане з відповідним змістом заявлених позовних вимог, тобто з визначенням належного способу захисту порушених прав, свобод та інтересів особи. Як вбачається з матеріалів справи, рішення № 046050008731 від 11.07.2022 року мотивоване виключно посиланням на те, що заявниця не досягла пенсійного віку. Водночас відповідачем не зазначено наявність у позивача необхідного страхового стажу та стажу роботи з особливо шкідливими особливо важкими умовами праці. Відповідно до приписів ч.4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. Колегія суддів, з огляду на вищевикладене, зазначає про наявність підстав для визначення способу захисту порушеного права саме шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області прийняти рішення про призначенням пенсії за Списком №1. В частині вимог щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з 04 липня 2022 року нарахувати та виплачувати пенсію за Списком №1 [PERSON] , [INFO] , як шахтарю, працюючому в підземних умовах повний робочий день з урахуванням вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків її заробітної плати (доходу), визначеному відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції правомірним щодо відмови в задоволені цієї вимоги, з огляду на її передчасність, оскільки на час вирішення даного спору відсутні підстави вважати, що приймаючи рішення про призначення пенсії та, відповідно, здійснення повного розрахунку відповідач буде діяти не у спосіб, передбачений законодавством. Таким чином, належним способом захисту порушеного права за даних обставин є саме зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняти рішення про призначення пенсії з 04 липня 2022 року [PERSON] , [INFO] , за віком на пільгових умовах за Списком №1, як шахтарю, працюючому в підземних умовах повний робочий день, згідно ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та у відповідності до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», отже висновок суду першої інстанції щодо даної позовної вимоги колегія суддів визнає помилковим. В іншій частині рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та законним, та доводами апеляційної скарги не спростоване. З урахуванням приведеного та приписів ст. 317 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині способу захисту порушеного права. Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини 6 статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Результат розгляду: partial