Рішення адміністративного суду від 2022-07-20 00:00:00+03

12 лютого 2021 року Управління Держпраці у Миколаївській області (також далі - позивач) звернулося у суд з позовом до Акціонерного товариства «Укрпошта» (далі - відповідач, АТ «Укрпошта») про застосування заходів реагування шляхом повної заборони виконання робіт та експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки у Миколаївській дирекції АТ «Укрпошта», яка знаходиться за адресою: 54018, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, буд. 1, а саме: - експлуатацію електричного устатковання електричних станцій та мереж, технологічного електрообладнання напругою понад 1000 В, а саме: ТП №794 (силовий трансформатор ТМ-100 кВА, зав. №1085153, 1957 р.в.); ТП №1043 (2 силових трансформатора ТМ - 400 кВА, зав №92346, 1984 р.в. та ТМ - 400 кВА, зав. №92376, 1984 р.в); ТП №550 (силовий трансформатор ТМ - 250 кВА, зав. №007851, 1987 р.в.); ТП №296 (силовий трансформатор ТМ - 100 кВА, зав. №285, 1968 р.в.). - роботи та експлуатацію електроустановок, напругою понад 1000 В; - експлуатацію вантажопідіймальних машин, механізмів, а саме: - електротельфер ТІ 0332, зав.№715093, 1987 р.в., в/п 1 т; - таль електрична ТЕС 5ВЗ, зав. №9464, 1967 р.в., в/п 0,5 т; - таль ручна черв`ячна зав. №003668, 1990 р.в., в/п 0,5 т. - ліфт пасажирський ПП 404А реєстр. №2837, 1984 р.в.; - ліфт вантажний ПГ 290, 1985 р.в., в/п - 2000 кг. - роботи з технічного обслуговування, ремонту вантажопідіймальних механізмів; - експлуатацію систем газопостачання природним газом. На обґрунтування позовних вимог зазначає про встановлення порушень відповідачем вимог законодавства про охорону праці, що загрожують життю та здоров`ю людей. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року позов задоволено. Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Свою позицію обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано, що позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом, а також зазначив, що порушення не загрожують життю та здоров`ю людей. Відзиву на апеляційну скаргу позивачем не подано. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу потрібно задовольнити частково, а рішення суду - скасувати із залишенням позову без розгляду, з таких підстав. Судом установлено, що в період з 15 по 28 січня 2020 року позивачем проведено планову перевірку Миколаївської дирекції АТ «Укрпошта» на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно - правових актів з охорони праці та промислової безпеки, за результатами якої складено акт перевірки від 28 січня 2020 року №86. У цьому акті перевірки зазначені виявлені порушення нормативно-правових актів з охорони праці, серед яких є такі, що, на думку позивача, несуть загрозу життю та здоров`ю людей, а саме: п. 24 Акту - відсутні дозвільні документи на експлуатацію електричного устатковання електричних станцій та мереж, технологічного електрообладнання напругою понад 1000 В, а саме: ТП №794 (силовий трансформатор ТМ-100 кВА, зав. №1085153, 1957 р.в); ТП №1043 (2 силових трансформатора ТМ - 400 кВА, зав №92346, 1984 р.в, ТМ - 400 кВА, зав. №92376, 1984 р.в); ТП №550 (силовий трансформатор ТМ - 250 кВА, зав. №007851, 1987 р.в.); ТП №296 (силовий трансформатор ТМ-100 кВА, зав. №285, 1968 р.в.), що є порушенням Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1107 (далі - Порядок №1107); п. 25 Акту - суб`єкт господарювання не подав декларацію відповідності матеріально- технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці щодо виконання робіт в електроустановках, напругою понад 1000 В що є порушенням Порядку №1107; п. 37 Акту - не проведено технічне опосвідчення електроустановок та ведення документації електрогосподарства відповідно до вимог НД чим порушено п. 1.12 p.IV ПТЕЕС, що є порушенням пп. 1.1.3, 1 1 7 1 1 10 8 7 3 НПАОП 40.1-1.21-98; п. 38 Акту - не забезпечено утримання, експлуатацію й обслуговування електроустановок відповідно до вимог діючих нормативних документів що є порушенням п. 1.3.1 НПАОП 40.1 -1.21 -98; п. 39 Акту - не отримано дозвільні документи на експлуатацію вантажопідіймальних машин, механізмів, а саме: електротельфер ТІ 0332, зав.№715093, 1987 р.в., в/п 1 т; таль електрична ТЕС 5ВЗ, зав. №9464] 1967 р.в., в/п 0,5 т; таль ручна черв`ячна зав. №003668, 1990 р.в., в/п 0,5 т. ліфт пасажирський ПП 404А реєстр. №2837, 1984 р.в.; ліфт вантажний ПГ 290, 1985 р.в., в/п - 2000 кг,'що є порушення Порядку №1107; п. 40 Акту - не отримано дозвільні документи на технічне обслуговування, ремонт вантажопідіймальних механізмів, що є порушення Порядку №1107; п. 52 Акту - не отримано дозвіл на експлуатацію систем газопостачання природним газом, що є порушення Порядку №1107 та вимогам п. 3.1 Розділу III НПАОП 0.00-1.76-15 «Правил безпеки систем газопостачання»; п. 54 Акту - не виконана оцінка та паспортизація технічного стану об`єктів систем газопостачання з визначенням можливості подальшої експлуатації газопроводів відповідно до вимог «Порядку технічного огляду, обстеження, оцінки та паспортизації технічного стану, здійснення запобіжних заходів для безаварійного експлуатування систем газопостачання» затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 24.10.2011 №640, а також порушення вимог п. 4.13 P.IV НПАОП 0.00-76-15 «Правил безпеки систем газопостачання»; п. 57 Акту - не організовано проведення ідентифікації потенційно - небезпечного об`єкта систем газопостачання природного газу, що є порушенням вимог п. З Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки ПКМУ від 11.07.2020 №956. Один примірник акту підписано та отримано директором Миколаївської дирекції AT «Укрпошта» Косоруковим Є.Є. 28 січня 2020 року під особистий підпис. Також за результатами перевірки внесено припис №86 від 28 січня 2020 року, в якому зазначені строки усунення виявлених порушень. Управлінням Держпраці у Миколаївській області видано наказ від 24 вересня 2020 року №290 «Про проведення позапланової перевірки виконання раніше виданого припису», однак інспектори Управління були недопущені до перевірки, у зв`язку з чим складено акт про створення перешкод в проведенні планової перевірки від 28 вересня 2020 року. Виявлення вказаних вище порушень зумовило звернення з цим позовом до суду. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено наявність реальної загрози життю та/або здоров`ю людей, спричиненої виявленими та не усунутими відповідачем порушеннями пожежної безпеки, а також з метою недопущення спричинення шкоди життю чи здоров`ю людей. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів уважає за необхідне зазначити наступне. Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства України, частиною 1 статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Відповідно до частин 1 та 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень. Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частин 1 та 2 якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Відповідно до частини 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Колегія суддів наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя. Згідно з частиною 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. Як убачається з матеріалів справи, що порушення вимог законодавства, які стали підставою для звернення з цим позовом, виявлені позивачем в ході перевірки, результати якої оформлені актом від 28 січня 2020 року. Таким чином, саме з 28 січня 2020 року у позивача виникли підстави, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог, тобто, звернення до суду з вказаним позовом. Відтак, тримісячний строк для звернення до суду з цим позовом для позивача сплинув 28 квітня 2020 року. А тому, виходячи із наведених вище норм, у межах цієї справи позивач звернувся до суду після закінчення строків, установлених процесуальним законом. Утім, заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин пропущення процесуального строку позивачем суду не подано. Ухвалою апеляційного суду від 08 лютого 2022 року надано Управлінню Держпраці у Миколаївській області десятиденний строк з дня отримання копії вказаної ухвали для надання письмових пояснень щодо поважності причин пропущення процесуального строку звернення з позовом до суду. Згідно з рекомендованим повідомленням про отримання поштового відправлення ця ухвала суду отримана позивачем 14 лютого 2022 року. Станом на час прийняття цієї постанови письмові пояснення щодо поважності причин пропущення процесуального строку звернення до суду позивачем не подано. Відтак, суд першої інстанції помилково відкрив провадження у цій справі та розглянув спір по суті. З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції потрібно скасувати, а позов - залишити без розгляду. Відповідно до пункта 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами 3 та 4 статті 123 цього Кодексу. Частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. За змістом частини 1 статті 319 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду та залишення позову без розгляду. Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Частинами 6 та 10 цієї правової норми закріплено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи. Правові засади справляння судового збора, платники, об`єкти та розміри ставок судового збора, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збора визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI у відповідній редакції (далі - Закон). З огляду на те, що предметом позову є застосування заходів реагування, позовні вимоги є вимогами немайнового характера. Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 4 Закону у редакції, чинній на момент подання позову до суду першої інстанції, ставка судового збора за подання адміністративного позову немайнового характера, який подано суб`єктом владних повноважень, складала 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 01 січня 2021 року приписами Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2270,00 грн. Судовий збір за подання апеляційної скарги обраховується, виходячи із положень статей 3 та 4 Закону - в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у цій справі становить 3405,00 грн (2270,00 х 150%). Відповідно до матеріалів справи відповідачем сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги з урахуванням вищенаведених вимог Закону - у розмірі 3405,00 грн. Отже, відповідачу мають бути відшкодовані понесені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Результат розгляду: partial