Рішення адміністративного суду від 2022-02-10 00:00:00+02

У квітні 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до Державного інспектора з охорони навколишнього середовища Південно-Західного округу - Корольової Наталії Миколаївни Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), в якому позивач просить: постанову державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу Корольової Н.М. № 000323 від 26 березня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 78 КУпАП, та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136 гривень - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про задоволення позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права. Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що інспекцією видано наказ від 01 липня 2021 року № 779 та направлення від 01 липня 2021 року № 715пр на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в частині виконання припису Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) від 29 березня 2021 року № 89, та за результатом позапланового заходу державного нагляду (контролю) складено акт № 137 від 23 березня 2021 року, а також 26 березня 2021 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 000323, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 78 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136 грн. Однак, встановлені судом першої інстанції обставини частково не відповідають матеріалам справи, оскільки у спірному випадку оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення винесена за наслідками планової перевірки, яка проводилась у березні 2021 року на підставі наказу від 26.02.2021 року № 202, а не позапланової перевірки на підставі наказу від 01 липня 2021 року № 779, як визначено судом першої інстанції. Так, колегією суддів встановлені наступні обставини даної справи. В період з 10.03.2021 року по 23.03.2021 року Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), на виконання плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) та на підставі наказу № 202 від 26.02.2021 року і направлення на перевірку від 09.03.2021 року, проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства АТ «Одесагаз», за результатами якої складено акт від 23.03.2021 року № 137. У відповідності до наведеного акту перевірки з боку АТ «Одесагаз» встановлено порушення, зокрема, ч.ч. 5, 6 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». В акті перевірки зазначено, що об`єми викиду метану утворюються в результаті виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами. Встановлено, що у даному випадку метан є неорганізованим джерелом викиду, забруднююча речовина - поліароматичні вуглеводні. Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на метан відсутній, що є порушенням ст.ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». Також, з представлених під час перевірки матеріалів, встановлено недійсність дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря на наступних ділянках УЕГГ АТ «Одесагаз»: м. Подільськ, вул. Некрасова, 3; м. Білгород-Дністровський, вул. Приморська, 64; м. Болград, вул. Белградське шосе, 1; м. Арциз, вул. Трудова, 2-А; смт. Тарутине, вул. Красна, 341; смт. Ширяєво, вул. Українська, 1; смт. Захар`ївка, вул. Шкільна, 23; м. Рені, вул. 28 Червня №№ 154, 299, Гвардійського полку, 18. За даним фактом 23 березня 2021 року складено протокол № 000323 про адміністративне правопорушення, згідно якого [PERSON] (головою АТ «Одесагаз») вчинено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 78 КУпАП, а саме допущено порушення порядку здійснення викиду забруднюючих речовин в атмосферу на АТ «Одесагаз» - допущено викиди метану в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади, допущено викиди забруднюючих речовин при відсутності дозволу на наступних ділянках УЕ-ГГ АТ «Одесагаз»: м. Подільськ, вул. Некрасова, 3; м. Білгород-Дністровський, вул. Приморська, 64; м. Болград, вул. Белградське шосе, 1; м. Арциз, вул. Трудова, 2-А; смт. Тарутине, вул. Красна, 341; смт. Ширяєво, вул. Українська, 1; смт. Захар`ївка, вул. Шкільна, 23; м. Рені, вул. 28 Червня №№ 154, 299, Гвардійського полку, 18, що є порушенням ч.ч. 5, 6 статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». 26 березня 2021 року Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 000323, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 78 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136 грн. Згідно наявних в матеріалах справи копій протоколу про адміністративне правопорушення № 000323 від 23.03.2021 року та постанови про накладення адміністративного стягнення від 26.03.2021 року № 000323, протокол про адміністративне правопорушення отримано позивачем разом з постановою про накладення адміністративного стягнення - 31.03.2021 року. Вирішуючи справу, з урахуванням встановлених судом апеляційної інстанції обставин, колегія суддів виходить з наступного. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» № 1264-ХІІ від 25.06.1991 року (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) управління охороною навколишнього природного середовища полягає у здійсненні в цій галузі функцій спостереження, дослідження, стратегічної екологічної оцінки, оцінки впливу на довкілля, контролю, прогнозування, програмування, інформування та іншої виконавчо-розпорядчої діяльності. Державне управління в галузі охорони навколишнього природного середовища здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві ради та виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, державні органи по охороні навколишнього природного середовища і використанню природних ресурсів та інші державні органи відповідно до законодавства України. Державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та інші державні органи, до компетенції яких законами України віднесено здійснення зазначених функцій. Громадські організації можуть брати участь в управлінні галуззю охорони навколишнього природного середовища, якщо така діяльність передбачена їх статутами, зареєстрованими відповідно до законодавства України. Метою управління в галузі охорони навколишнього природного середовища є реалізація законодавства, контроль за додержанням вимог екологічної безпеки, забезпечення проведення ефективних і комплексних заходів щодо охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, досягнення узгодженості дій державних і громадських органів у галузі охорони навколишнього природного середовища. У відповідності до п. а ч. 1 ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» № 1264-ХІІ від 25.06.1991 року (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема: організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про екологічну та радіаційну безпеку, про оцінку впливу на довкілля; про використання та охорону земель; про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря; про охорону, захист, використання та відтворення лісів; про охорону, утримання і використання зелених насаджень; про використання, охорону і відтворення рослинного світу; про охорону, раціональне використання та відтворення тваринного світу; щодо дотримання правил створення, поповнення, зберігання, використання та державного обліку зоологічних, ботанічних колекцій і торгівлі ними; під час ведення мисливського господарства та здійснення полювання; про збереження об`єктів рослинного та тваринного світу, занесених до Червоної та Зеленої книг України, формування, збереження і використання екологічної мережі; про природно-заповідний фонд; про охорону, використання і відтворення риби та інших водних живих ресурсів; у сфері хімічних джерел струму в частині забезпечення екологічної безпеки виробництва хімічних джерел струму та утилізації відпрацьованих хімічних джерел струму, ведення обліку обсягів накопичення відпрацьованих хімічних джерел струму та передачі їх на утилізацію; щодо дотримання вимог реєстрації в суднових документах операцій із шкідливими речовинами та сумішами; про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов; про біологічну та генетичну безпеку щодо біологічних об`єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі. Згідно із п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року № 275 (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Основними завданнями Держекоінспекції є: 1) реалізація державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів; 2) здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства, зокрема, щодо: охорони земель, надр; екологічної та радіаційної безпеки; охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду; охорони, захисту, використання і відтворення лісів; збереження, відтворення і невиснажливого використання біологічного та ландшафтного різноманіття; раціонального використання, відтворення і охорони об`єктів тваринного та рослинного світу; ведення мисливського господарства та здійснення полювання; охорони, раціонального використання та відтворення вод і відтворення водних ресурсів; охорони атмосферного повітря; формування, збереження і використання екологічної мережі; стану навколишнього природного середовища; поводження з відходами, небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами; здійснення заходів біологічної і генетичної безпеки стосовно біологічних об`єктів природного середовища під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованих організмів у відкритій системі; 3) внесення на розгляд Міністра екології та природних ресурсів пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (п. 3 вказаного Положення). Пунктом 7 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року № 275 (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. Відповідно до п. 1 р. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (нова редакція), затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 02.02.2021 року № 63, Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується. Повноваження Інспекції поширюються на територію Миколаївської та Одеської областей, внутрішні морські води, територіальне море, виключну (морську) економічну зону України, континентальний шельф України та лимани. Згідно ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ч. 6 ст. 7 Закону України «Про засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2007 року (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. Планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. Також, у відповідності до ч. 1 ст. 8 вказаного Закону орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом; надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом. За правилами статті 242-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 47 - 50, частиною першою статті 52, статтями 53, 53-1, 54, 59 - 77-1, статтею 78 (крім порушень санітарних норм), статтями 78-1, 79, 79-2, статтями 80-83 (крім порушень санітарних норм), частинами першою і третьою статті 85, статтями 86-1, 87, статтею 89 (щодо диких тварин), статтею 90-1 (крім порушень санітарних норм), статтями 91-1 - 91-4, статтею 95 (крім порушень санітарних норм та норм ядерної безпеки), статтею 153, статтею 167 (щодо реалізації нафтопродуктів, екологічні показники яких не відповідають вимогам стандартів, норм та правил) і статтею 188-5 цього Кодексу. Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право Головний державний інспектор України з охорони навколишнього природного середовища та його заступники, старші державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя та їх заступники, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Чорного і Азовського морів та їх заступники, старші державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій. Згідно вимог ч. 1 ст. 78 КУпАП викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади або недодержання вимог, передбачених наданим дозволом, інші порушення порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря або перевищення технологічних нормативів допустимого викиду забруднюючих речовин та нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел під час експлуатації технологічного устаткування, споруд і об`єктів - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від п`яти до восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Частинами 1, 2 статті 254, статтею 256 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до вимог ст.ст. 278, 280, 283 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Таким чином, за наведених вимог чинного законодавства, Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), як міжрегіональний територіальний орган Держекоінспекції, наділена повноваженнями на проведення перевірок дотримання вимог природоохоронного законодавства та розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 78 КУпАП. Водночас, КУпАП визначений чіткий порядок притягнення, зокрема, посадових осіб до адміністративної відповідальності, в тому числі, за ст. 78 КУпАП. Так, за наведених вимог КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол, примірник якого під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також, обов`язковою умовою для розгляду справи про адміністративне правопорушення є повідомлення особи, що притягується до відповідальності, про розгляд такої справи відносно неї. Проте, при притягненні позивача до відповідальності оскаржуваною постановою відповідачем наведені вимоги порядку притягнення до адміністративної відповідальності не дотримані. Так, згідно матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення № 000323 від 23.03.2021 року був отриманий позивачем 31.03.2021 року вже після винесення постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення за цим протоколом. Крім того, матеріалами справи підтверджується, що позивач не був повідомлений про дату, час та місце розгляду відносно нього справи про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення із зазначенням дати, часу та місця розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача був отриманий останнім 31.03.2021 року, тобто, після відповідної дати розгляду справи про адміністративне правопорушення, що була визначена відповідачем - 26.03.2021 року. На наведені обставини позивач посилається у заявленому позові та поданій апеляційній скарзі, та на підтвердження цих обставин ним надано копії протоколу про адміністративне правопорушення № 000323 від 23.03.2021 року та постанови про накладення адміністративного стягнення від 26.03.2021 року № 000323, в яких містяться відмітки із підписом позивача про отримання ним протоколу про адміністративне правопорушення разом з постановою про накладення адміністративного стягнення - 31.03.2021 року. В свою чергу, відповідач, як і у відзиві на позовну заяву, так і під час апеляційного розгляду справи, жодним чином не спростовував наведених доводів позивача та будь-яких доказів щодо вручення позивачу протоколу про адміністративне правопорушення до прийняття оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, а також доказів щодо повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення не надав. При вирішенні справи судом першої інстанції помилково не надано оцінки доводам позивача щодо вручення йому протоколу про адміністративне правопорушення разом з постановою про накладення адміністративного стягнення та не повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що призвело до неправильного вирішення справи. Крім того, як зазначає позивач в апеляційній скарзі, що підтверджено під час апеляційного розгляду справи, у зв`язку із встановленням порушень вимог Закону України «Про охорону атмосферного повітря», за які на позивача накладено адміністративне стягнення оскаржуваною постановою, відповідачем також був винесений припис від 29.03.2021 року № 89, зокрема, пунктом 2 якого зобов`язано АТ «Одесагаз» (головою якого є позивач) усунути ці порушення, однак, судовим рішенням у справі № 420/7979/21, яке набрало законної сили 14.12.2021 року, тобто, до прийняття судом першої інстанції рішення у даній справі, визнано протиправним та скасовано п. 2 припису Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу щодо необхідності отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на неорганізоване джерело викиду - метан (ч.ч. 5, 6 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»), а також щодо отримання дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря на наступних ділянках УЕГТ АТ «Одесагаз»: м. Подільськ, вул. Некрасова, 3; м. Білгород-Дністровський, вул. Приморська, 64; м. Болград, вул. Белградське шосе 1; м. Арциз, вул. Трудова, 2-А; смт. Тарутине, вул. Красна, 341; смт. Ширяєво, вул. Українська, 1; смт. Захар`ївка, вул. Шкільна, 23; м. Рені вул. 28 Червня № 299; м. Рені, вул. 28 червня № 154, Гвардійського полку, 18. На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення відносно позивача. Інші доводи апелянта щодо суті порушень за встановлених у справі обставин не впливають на розгляд даної справи. Таким чином, враховуючи, що обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, частково не відповідають обставинам даної справи та матеріалам справи, судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з`ясовані обставини справи, неправильно застосовані норми матеріального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню із прийняттям нового судового рішення про задоволення позову.

Результат розгляду: granted