Рішення адміністративного суду від 2023-05-22 00:00:00+03

У серпні 2022 року позивач, Узинська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 2 Узинської міської ради Київської області, звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просила: - визнати протиправними та скасувати постанову державного виконавця Білоцерківського відділу виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 25.01.2022 про стягнення виконавчого збору у ВП №67766048 та постанову державного виконавця Білоцерківського відділу виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04.07.2022 про відкриття ВП №69326487. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю: Визнано протиправними та скасовано постанову державного виконавця Білоцерківського відділу виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 25.01.2022 про стягнення виконавчого збору у ВП №67766048 та постанову державного виконавця Білоцерківського відділу виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04.07.2022 про відкриття ВП №69326487. Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки постанову державного виконавця Білоцерківського відділу виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 25.01.2022 про стягнення виконавчого збору у ВП №67766048 було отримано позивачем 28 січня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. По суті спору апелянт зазначає, що виконавчий збір є фіксованою платою за вчинення дій, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, що здійснюються державним виконавцем, цей збір стягується з боржника. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Білоцерківського відділу виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом Узинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 Узинської міської ради Київської області до Білоцерківського відділу виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року витребувано у Білоцерківського відділу виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином оформлені та засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №69326487 та, зокрема, копію постанови державного виконавця Білоцерківського відділу виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04.07.2022 про відкриття ВП №69326487. Продовжено строк розгляду апеляційної скарги Білоцерківського відділу виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом Узинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 Узинської міської ради Київської області до Білоцерківського відділу виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов на розумний строк, достатній для всебічного та повного розгляду справи. На виконання вимог ухвали, до Шостого апеляційного адміністративного суду відповідачем надіслано копії матеріалів виконавчого провадження № 67766048, №69326487 та №69326922. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2023 року зобов`язано Узинську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів № 2 Узинської міської ради Київської області надати обгрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду або пояснення щодо відсутності такого пропуску протягом десяти днів з моменту отримання копії даної ухвали. 17 квітня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли пояснення Узинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 Узинської міської ради Київської області, в яких позивач вказує, що оскаржувану постанову від 25.01.2022 про стягнення виконавчого збору у ВП №67766048 було отримано ним лише 14 липня 2022 року, при цьому, позивач вважав, що строк оскарження становить 10 робочих, а не 10 календарних днів. Також в поясненнях позивач зазначив, що йому не надходила копія апеляційної скарги відповідача, а тому позивач був позбавлений можливості подати відзив, однак, наявним в матерілах справи підтверджується отримання Узинською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 2 Узинської міської ради Київської області копії ухвал про відкриття провадження у справі, призначення до розгляду та копії апеляційної скарги 30 січня 2023 року (за адресою позивача - м. Узин, вул. Лесі України, 64-А). Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснень, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконані у відділі державної виконавчої служби у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 67766048 з примусового виконання виконавчого листа № П/320/94/20 виданого 31 травня 2021 року Київським окружним адміністративним судом про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи будівлі Узинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 2 Узинської міської ради Київської області за адресою: Київська область, м. Узин, вул. Лесі Українки, 64А, шляхом зобов`язання відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень зазначених в акті планової перевірки від 01 листопада 2019 року № 970. Так, постановою державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 06 грудня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 67766048 з виконання виконавчого листа № П/320/94/20 виданого 31 травня 2021 року Київським окружним адміністративним судом. Постановою від 25 січня 2022 року державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у ВП № 67766048 стягнуто з боржника Узинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 2 Узинської міської ради Київської області виконавчий збір у розмірі 24000,00 грн. Також постановою від 25 січня 2022 року у ВП № 67766048 державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) визначено для боржника Узинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 2 Узинської міської ради Київської області розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 206,00 грн. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30 червня 2022 року закінчено виконавче провадження № 67766048, розпочате на підставі виконавчого листа № П/320/94/20 виданого 31 травня 2021 року Київським окружним адміністративним судом, згідно акту стягувача про проведення запланової перевірки № 2217 від 22.12.2021 щодо усунення порушень, які були зазначені в акті планової перевірки від 01.11.2019 № 970. Постановою від 04 липня 2022 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 69326487 з виконання постанови від 25 січня 2022 року у ВП № 67766048 про стягнення з Узинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 2 Узинської міської ради Київської області витрат виконавчого провадження у розмірі 206,00 грн. Також постановою від 04 липня 2022 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 69326922 з виконання постанови від 25 січня 2022 року у ВП № 67766048 про стягнення з Узинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 2 Узинської міської ради Київської області виконавчого збору у розмірі 24000,00 грн. Вважаючи постанови від 25 січня 2022 року про стягнення виконавчого збору у ВП № 67766048 та від 04 липня 2022 року про відкриття ВП № 69326487 протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду. Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що на момент розгляду цієї справи, відповідачем не надано суду доказів вжиття (вчинення) державним виконавцем дій щодо закінчення виконавчого провадження № 67766048 з підстав, передбачених частиною першою статті ст.39 Закону №1404-VIII. Отже, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у відповідача не було підстав для стягнення виконавчого збору в тому розмірі, який визначений у спірних постановах, а отже, такі постанови не відповідають вимогам статті 27 Закону №1404-VIII, та як наслідок є протиправними. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Так, враховуючи наявність в апеляційній скарзі відповідача доводів щодо пропуску позивачем строку на звернення до адміністративного суд із позовом та наявність підстав для залишення позову без розгляду, колегія суддів дійшла висновку про необхідність першочергово здійснити перевірку останніх для вирішення питання про наявність або відсутність правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції та залишення позовної заяви Узинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 Узинської міської ради Київської області без розгляду. Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. З наведеного вбачається, що статтею 122 КАС України регулюються питання строку на звернення до адміністративного суду у загальному порядку, при цьому, передбачено, що цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду. Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначено приписами статті 287 КАС України. Частинами першою-другою вищезазначеної статті визначено наступне. Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Таким чином, згідно з приписами КАС України, строк звернення до адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, становить 10 днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів. Позивач в суді першої інччтанції зазначав, що 14 липня 2022 року він отримав рекомендований лист № 0911312016063, в якому надійшла постанова від 25 січня 2022 року про стягнення виконавчого збору у ВП № 67766048. При цьому, позивач вважав, що має 10 робочих днів, а не календарних, на звернення до адміністративного суду, як це визначено в Законі України «Про виконавче провадження». Також позивач посилався на правову позицію Верховного Суду у справі № 920/149/18. Колегія суддів з цього приводу зазначає наступне. Так, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 13 березня 2019 року у справі № 920/149/18 зазначила, що ГПК України регулює порядок оскарження саме до господарського суду дій державного виконавця, на виконанні якого перебуває судове рішення цього суду. Право на звернення зі скаргою і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю ухваленого за правилами ГПК України судового рішення та з його примусовим виконанням. Відповідні положення вміщено у розділі VI цього Кодексу «Судовий контроль за виконанням судових рішень». Стаття 74 Закону № 1404-VІІІ регулює оскарження дій державного виконавця не тільки до суду, а й до інших органів. Так, відповідно до частини третьої статті 74 зазначеного Закону рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Стаття 74 Закону № 1404-VІІІ регулює відносини з оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців при виконанні не тільки судових рішень, але й інших виконавчих документів. Так, у частині першій статті 3 цього Закону серед інших виконавчих документів, примусове виконання яких здійснюється ДВС, перераховано: виконавчі написи нотаріусів; посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішення інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; рішення (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень (пункти 3- 9). Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що стаття 74 Закону № 1404-VІІІ є загальною нормою по відношенню до статей 339- 341 ГПК України, адже застосовується до більш широкого кола відносин: 1) відносин, які виникають при оскарженні дій щодо виконання будь-якого виконавчого документа, а не тільки рішення суду; 2) відносин, які виникають при оскарженні дій державного виконавця не тільки до суду, але й до органів ДВС. За наслідками розгляду справи № 920/149/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ господарського суду, слід дотримуватися відповідних положень ГПК України, вміщених у розд. VI «Судовий контроль за виконанням судових рішень», зокрема щодо права на звернення зі скаргою у строк десять календарних днів, визначений п. «а» ч. 1 ст. 341 цього Кодексу. Висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 920/149/18, є застосовним під час розгляду справ в порядку адміністративного судочинства (постанова Верховного Суду від 08 жовтня 2019 року у справі № 440/1290/19) щодо застосування у спірних правовідносинах спеціальної норми, якою визначено порядок обчислення строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою. Тобто, з цього слідує, що за аналогією закону стаття 74 Закону № 1404-VІІІ є загальною нормою по відношенню до статті 287 КАС України, а тому саме норми цього Кодексу є спеціальними і підлягають до застосування. Відтак посилання на приписи статті 74 Закону № 1404-VІІІ в межах спірних правовідносин є безпідставними. Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Колегія суддів наголошує, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. Як вбачається з матеріалів справи та вже було зазначено вище, доводи щодо пропуску позивачем строку звернення до суду були одними з заявлених в апеляційній скарзі підстав для скасування рішення суду першої інстанції, тому першочергово підлягають перевірці. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року витребувано у Білоцерківського відділу виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином оформлені та засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 69326487 та, зокрема, копію постанови державного виконавця Білоцерківського відділу виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04 липня 2022 року про відкриття ВП № 69326487 (а.с. 135). На виконання вимог ухвали, до Шостого апеляційного адміністративного суду відповідачем надіслано копії матеріалів виконавчого провадження № 67766048, № 69326487 та № 69326922 (а.с. 141-168). Матеріалами справи підтверджується, що позивачем оскаржуються постанови від 25 січня 2022 року у ВП № 67766048 (про стягнення виконавчого збору) та від 04 липня 2022 року про відкриття ВП № 69326487 (про відкриття виконавчого провадження про стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 206,00 грн.). Постанова від 04 липня 2022 року про відкриття ВП № 69326922 (про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору у розмірі 24000,00 грн.) не заявлена серед позовних вимог як предмет оскарження. При цьому, згідно з наданими копіями матеріалів виконавчого провадження № 67766048, № 69326487 та № 69326922, постанова від 25 січня 2022 року у ВП № 67766048 була отримана позивачем 28 січня 2022 року (а.с. 148), а постанова від 04 липня 2022 року про відкриття ВП № 69326922 була отримана 14 липня 2022 року (а.с. 167), що підтверджується зворотніми повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відомості щодо отримання постанови постанови від 04 липня 2022 року про відкриття ВП № 69326487 як в матеріалах виконавчих проваджень, так і в матеріалах судової справи відсутні. З позовом у цій справі позивач звернувся 27 липня 2022 року, що підтверджується штампом поштового відділення на конверті, в якому надійшла позовна заява (а.с. 24). Судом першої інстанції було залишено позовну заяву без руху, зокрема, з підстав пропуску строку на оскарження, а в подальшому відкрито провадження у справі, однак в ухвалі про відкриття не вирішувались питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та наявності підстав для його поновлення. Оскільки одним з доводів апеляційної скарги є твердження щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з цим позовом, однак, відзиву від позивача на апеляційну скаргу не надходило, колегія суддів з метою вжиття всіх заходів щодо надання можливості позивачам звернутися із відповідною заявою про поновлення пропущеного строку ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2023 року надала позивачу строк протягом десяти днів з моменту отримання копії даної ухвали для надання суду надати обгрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду або пояснення щодо відсутності такого пропуску. 17 квітня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли пояснення Узинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 Узинської міської ради Київської області, в яких позивач вказує, що оскаржувану постанову від 25 січня 2022 року про стягнення виконавчого збору у ВП №67766048 було отримано ним лише 14 липня 2022 року рекомендованим листом № 0911312016063, при цьому, позивач вважав, що строк оскарження становить 10 робочих, а не 10 календарних днів (а.с. 175). Однак, колегія суддів наголошує, що матеріалами виконавчого провадження № 67766048 підтверджується, що копія постанови від 25 січня 2022 року, якою державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у ВП № 67766048 стягнуто з боржника Узинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 2 Узинської міської ради Київської області виконавчий збір у розмірі 24000,00 грн, була отримана позивачем рекомендованим листом № 911311804807 28 січня 2022 року (з надписом «постанова виконавчий збір»), а не 14 липня 2022 року рекомендованим листом № 0911312016063, як вказує позивач (а.с. 148). В той же час, матеріалами виконавчого провадження № 69326922 підтверджується, що 14 липня 2022 року рекомендованим листом № 0911312016063 позивачем було отримано постанову від 04 липня 2022 року, якою державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 69326922 з виконання постанови від 25 січня 2022 року у ВП № 67766048 про стягнення з Узинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 2 Узинської міської ради Київської області виконавчого збору у розмірі 24000,00 грн, яка взагалі не заявлена серед позовних вимог як предмет оскарження (а.с. 167). Колегія суддів наголошує, що судом першої інстанції не було витребувано матеріали спірних виконавчих провджень, що призвело до неповного з`ясування обставин справи. Необхідно наголосити, що існувало три виконавчі провадження: № 67766048, № 69326487 та № 69326922. ВП № 67766048 було відкрито постановою від 06 грудня 2021 року щодо виконання виконавчого листа № П/320/94/20 виданого 31 травня 2021 року Київським окружним адміністративним судом, та було завершено постановою від 30 червня 2022 року. У межах вищевказаного ВП № 67766048 державним виконавцем 25 січня 2022 року було винесено дві постанови: 1) Постанова від 25 січня 2022 року у ВП № 67766048 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 24000,00 грн (визнання протиправною та скасування якої заявлено як перша позовна вимога); 2) Постанова від 25 січня 2022 року у ВП № 67766048 про стягнення з боржника мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 206,00 грн. В подальшому, 04 липня 2022 року державним виконавцем було відкрито два окремих виконавчих провадження: № 69326487 та № 69326922. Так, постановою від 04 липня 2022 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 69326487 з виконання постанови від 25 січня 2022 року у ВП № 67766048 про стягнення з Узинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 2 Узинської міської ради Київської області витрат виконавчого провадження у розмірі 206,00 грн. Також постановою від 04 липня 2022 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 69326922 з виконання постанови від 25 січня 2022 року у ВП № 67766048 про стягнення з Узинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 2 Узинської міської ради Київської області виконавчого збору у розмірі 24000,00 грн. Тобто, ВП № 69326487 стосується стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 206,00 грн, в той час як ВП № 69326922 стосується стягнення виконавчого збору у розмірі 24000,00 грн. Разом з тим, матерілами позовної заяви підтверджується, що відповідач просив визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Білоцерківського відділу виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04 липня 2022 року про відкриття ВП № 69326487 - тобто, постанову про відкриття ВП № 69326487, яке стосується стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 206,00 грн. Позивач, як і суд першої інстанції, помилково вважали, що постанова від 04 липня 2022 року про відкриття ВП № 69326487 стосується стягнення виконавчого збору у розмірі 24000,00 грн, оскільки матеріалами виконавчих проваджень підтверджується, що постанова від 04 липня 2022 року про відкриття ВП № 69326487 стосується саме стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 206,00 грн, в той час як постановою, яка стосується відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору у розмірі 24000,00 грн, є постанова від 04 липня 2022 року про відкриття ВП № 69326922, яка позивачем не заявлена предметом оскарження. Таким чином, апеляційним судом було встановлено, що предметом оскарження є постанова від 25 січня 2022 року у ВП № 67766048 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 24000,00 грн та постанова від 04 липня 2022 року про відкриття ВП № 69326487 щодо стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 206,00 грн. Постанова від 04 липня 2022 року про відкриття ВП № 69326922 щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 24000,00 грн не заявлена позивачем серед позовних вимог. При цьому, як вже було вказано вище, постанова від 25 січня 2022 року у ВП № 67766048 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 24000,00 грн була отримана позивачем рекомендованим листом № 911311804807 28 січня 2022 року (з надписом «постанова виконавчий збір»). Належні відомості щодо дати отримання другої оскаржуваної постанови - постанови від 04 липня 2022 року про відкриття ВП № 69326487 щодо стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 206,00 грн, в матеріалах справи відсутні. Таким чином, враховуючи, що постанова від 25 січня 2022 року у ВП № 67766048 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 24000,00 грн була отримана позивачем рекомендованим листом № 911311804807 28 січня 2022 року, з даним позовом позивач звернувся лише 27 липня 2022 року, що підтверджується штампом поштового відділення на конверті, в якому надійшла позовна заява, колегія суддів дійшла висновку про пропуск позивачем 10-денного строку оскарження постанови від 25 січня 2022 року у ВП № 67766048. При цьому, позивачем не наведено поважних причин пропуску строку звернення до суду, позаяк його доводи щодо отримання вказаної постанови лише 14 липня 2022 року спростовуються наявним в матеріалах справи зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення № 911311804807, яке було отримано 28 січня 2022 року. Отже, позивачем було пропущено строк звернення до суду із даним позовом в частині позовних вимог про оскарження постанови від 25 січня 2022 року у ВП № 67766048 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 24000,00 грн, що є наслідком залишення позовної заяви в цій частині без розгляду, що помилково не було встановлено судом першої інстанції з огляду на відсутність в матеріалах справи повного пакету документів відповідних виконавчих проваджень. Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції не повністю встановив фактичні обставини справи та при ухваленні рішення допустив порушення норм процесуального права, помилково вирішивши по суті вищевказану позовну вимогу про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Білоцерківського відділу виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 25 січня 2022 року про стягнення виконавчого збору у ВП №67766048, яка підлягала залишенню без розгляду у зв`язку з пропуском строків звернення до суду. Щодо позовної вимоги про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Білоцерківського відділу виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04 липня 2022 року про відкриття ВП №69326487, колегія суддів зазначає наступне. Так, постановою державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 06 грудня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 67766048 з виконання виконавчого листа № П/320/94/20 виданого 31 травня 2021 року Київським окружним адміністративним судом. Постановою від 25 січня 2022 року у ВП № 67766048 державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) визначено для боржника Узинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 2 Узинської міської ради Київської області розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 206,00 грн. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30 червня 2022 року закінчено виконавче провадження № 67766048, розпочате на підставі виконавчого листа № П/320/94/20 виданого 31 травня 2021 року Київським окружним адміністративним судом, згідно акту стягувача про проведення запланової перевірки № 2217 від 22.12.2021 щодо усунення порушень, які були зазначені в акті планової перевірки від 01.11.2019 № 970. В подальшому, постановою від 04 липня 2022 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 69326487 з виконання постанови від 25 січня 2022 року у ВП № 67766048 про стягнення з Узинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 2 Узинської міської ради Київської області витрат виконавчого провадження у розмірі 206,00 грн. Відповідно до приписів статті 42 Закону України «Про виконавче провадження», кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України. Апеляційний суд звертає увагу, що фактично позовна заява не містить жодних доводів протиправності постанови державного виконавця Білоцерківського відділу виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04 липня 2022 року про відкриття ВП №69326487, оскільки позивач помилково вважав, що остання стосується стягнення виконавчого збору, в той час як оскаржувана постанова стосується виключно стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 206 грн, доводів щодо протиправності якої позовна заява не містить, а за умови чинності постанови від 25 січня 2022 року у ВП № 67766048 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанова від 04 липня 2022 року про відкриття ВП №69326487 щодо стягнення таких витрат є правомірною. При цьому, як вже було неодноразово наголошено вище, постанова від 04 липня 2022 року про відкриття ВП № 69326922 щодо стягнення виконавчого збору не заявлена позивачем предметом оскарження, відтак, апеляційний суд позбавлений можливості надати останній правову оцінку. Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Узинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 Узинської міської ради Київської області до Білоцерківського відділу виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов. Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. На підставі пункту 3 частини першої статті 315 цього Кодексу суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково. За правилами частини першої статті 319 КАС судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Приписи пункту 8 частини першої статті 240 КАС України визначають, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу. Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що з огляду на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови, якою позовні вимоги в частині залишити без розгляду, в іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Результат розгляду: partial