Рішення адміністративного суду від 2022-06-22 00:00:00+03

у грудні 2021 року Релігійна громада Стрітення Господнього Української православної церкви звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Вінницької міської ради, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Норд Пак-Плюс", в якому просила: -визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №1813 від 29.07.2021 р. Про затвердження містобудівної документації детального плану території; - визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №2144 від 09.09.2021 року Про надання ТОВ Виробничо-комерційна фірма Норд Пак-Плюс вихідних даних містобудівних умов та обмежень на проектування нового будівництва житлового комплексу по 4-му пров. Комарова в м. Вінниці. 19 січня 2022 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом: -зупинення дії рішень виконавчого комітету Вінницької міської ради №1813 від 29.07.2021 р. "Про затвердження містобудівної документації - детального плану території" та №2144 від 09.09.2021 р. "Про надання ТОВ "Норд Пак - Плюс" вихідних даних - містобудівних умов та обмежень на проектування нового будівництва житлового комплексу по 4- му пров.Комарова в м.Вінниці"; - заборони органам державної реєстрації у сфері містобудівної діяльності проводити реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт "Нове будівництво житлового комплексу по 4 - му пров.Комарова в м.Вінниці". Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року задоволено заяву про забезпечення адміністративного позову. 09 лютого 2022 року представником третьої особи подано заяву про скасування заходів забезпечення, вжитих ухвалою суду від 20.01.2022 року. Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 20.01.2022 року у справі №120/17867/21-а. Не погоджуючись із вказаною ухвалою позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення заяви. У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. Представники відповідача та третьої особи про задоволення апеляційної скарги заперечили, посилаючись на її необгрунтованість та безпідставність. Заслухавши, суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1)невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Згідно із ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1)зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Таким чином, у випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою. З \~цією \~метою \~обов`язковим є подання доказів наявності \~фактичних \~обставин, \~з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Тому, у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити \~\~оцінку \~обґрунтованості \~доводів \~заявника \~щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне \~виконання \~судового \~рішення \~в \~разі задоволення позову; імовірності утруднення \~виконання \~або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, \~що не є учасниками даного судового процесу. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Звернення з адміністративним позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб та юридичних осіб, а також свобод фізичних осіб є одним із способів судового захисту від незаконних рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень. Крім того, відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи. Колегія суддів зазначає, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Крім того, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. У зв`язку з цим суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є захід забезпечення позову, про який просить позивач, співрозмірним з позовними вимогами та чи відповідає він меті і завданням правового інституту забезпечення позову. В свою чергу, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Слід зазначити, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд\~\~має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами. Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними. Частиною 1 ст. 157 КАС України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Так, приймаючи ухвалу про забезпечення позову від 20.01.2022 року суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ "Виробничо -комерційна \~фірма "Норд Пак - Плюс" здійснюються будівельні роботи \~без отримання необхідних дозвільних документів, відтак, \~у разі невжиття заходів забезпечення позову \~позивачу необхідно буде докласти значних зусиль \~та витрат для відновлення порушених прав \~або виконання судового рішення взагалі стане неможливим. Приймаючи оскаржувану ухвалу та скасовуючи заходи забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору є рішення органу місцевого самоврядування \~про надання ТОВ «»Виробничо-комерційна фірма «Норд Пак-Плюс» вихідних даних містобудівних умов та обмежень на проектування нового будівництва та про затвердження містобудівної документації. \~Вказані рішення не є тими дозвільними документами, що безпосередньо надають право здійснювати будівництво. Крім того, наявні в матеріалах справи документи свідчать про те, що майбутній житловий комплекс, який відображено у відповідній технічній документації, що затверджена оскаржуваними рішеннями \~не знаходиться на \~земельній ділянці, що належить позивачу на праві власності чи праві користування, а тому відсутні підстави вважати, що виконання рішення у цій справі для позивача буде утрудненим або його виконання взагалі стане неможливим. Проте, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. Так, із відповіді виконавчого комітету Вінницької міської ради від 05.01.2022 року №01/00/011/618 встановлено, що згідно реєстру будівельної діяльності Єдиної електронної системи у сфері будівництва щодо \~земельної ділянки із кадастровим номером 0520680200:06:001:0007 зареєстровано повідомлення про початок виконання підготовчих робіт "Нове будівництво житлового комплексу по 4 - му пров.Комарова в м.Вінниці". На зазначеній земельній ділянці виконується будівництво без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про \~регулювання містобудівної діяльності" та Постанови Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011 р. За вчинене порушення суб`єкта містобудування притягнуто до адміністративної відповідальності. Вказане підтверджується матеріалами про притягнення директора ТОВ «»Виробничо-комерційна фірма «Норд Пак-Плюс» до адміністративної відповідальності. Крім того, на земельній ділянці за адресою: 4-й пров. Комарова, 4 в с. Агрономічне, розташовані діючі виробничі будівлі, які перебувають в оренді у позивача, що підтверджується договором оренди виробничих приміщень від 26.12.2013 року; актом приймання-передавання до договору оренди від 26.12.2013 року, свідоцтвом про право власності №6 від 03.11.2009 року, реєстраційним посвідченням від 12.11.2009 року, договором купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 13.04.2010 року, витягом з Державного реєстру правочинів, розпорядженням Вінницької обласної державної адміністрації №162 від 06.04.2010 року. Також, Департаментом екології та природних ресурсів Вінницької обласної державної адміністрації позивачу видано дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №520680203-4 необмеженого терміну дії для об`єкту, що знаходиться 4-й пров. Комарова, 4 в с. Агрономічне. За таких обставин, порушується право позивача на здійснення господарської діяльності, оскільки запроектоване будівництво, згідно затвердженої містобудівної документації, яка оскаржується позивачем, знаходиться в межах 100 метрової санітарно-захисної зони. Вказані вище обставини слугували підставою для прийняття судом першої інстанції ухвали про забезпечення позову і на час скасування цих заходів не відпали, а тому колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали та прийняття ухвали про забезпечення позову. \~Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Результат розгляду: granted