Рішення адміністративного суду від 2024-01-24 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо ненарахування та невиплати з 01.07.2021 р. щомісячної доплати до призначеної пенсії у розмірі 2000 \~грн. згідно постанови КМУ № 713 від 14.07.2021 р.; зобов`язати відповідача установити та виплатити позивачу з 01.07.2021 р. щомісячну доплату до призначеної пенсії у розмірі 2000 \~грн. згідно постанови КМУ № 713 від 14.07.2021 р. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.10.2023 р. у задоволенні позову відмовлено. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.10.2023 р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами. Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Судовим розглядом встановлено, що позивач є пенсіонером, якому в 2004 р. призначено пенсію в порядку Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та який перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області. Полтавським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки на на ім`я позивача виготовлено та направлено на адресу відповідача оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії станом на березень 2018 р. З 01.01.2018 р. позивачу здійснено перерахунок пенсії внаслідок чого розмір соціальної виплати позивача склав 4824,85 грн. На виконання судового рішення у справі № 440/452/21, відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 р. на підставі довідки про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії станом на березень 2019 р. З 01.04.2019 р. розмір пенсії позивача склав 9688,81 грн. Позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 \~грн. з 01.07.2021 р., яка залишена територіальним органом Пенсійного фонду без задоволення. Не погодившись вищезазначеною відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у ГУПФ в Полтавській області відсутні підстави для виплати щомісячної доплати в розмірі 2000 грн., згідно постанови № 713. Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Відповідно до ч. 5 ст. 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Частиною 3 статті 63 Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. №2262-XII (в подальшому Закон України № 2262-ХІІ) визначено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. Усі призначені за Законом України № 2262-ХІІ пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (частина 4 статті 63 Закону України № 2262-ХІІ). З метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб Кабінет Міністрів України ухвалив постанову № 713, пунктом 1 якої установив з 01.07.2021 р. особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 р. відповідно до Закону України № 2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018 р., щомісячну доплату в сумі 2000 грн., яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону. Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01.03.2018 р., розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 р. або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту. У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018 р., щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 грн. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 грн., щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру. Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01.07.2021 р. Відповідно до пояснювальної записки до проекту постанови № 713 метою її ухвалення зазначено поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018 р., які мають місце після перерахунку пенсії. Прийняття постанови зумовлено тим, що в червні 2021 р. в осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), яким пенсію призначено відповідно до Закону України № 2262-ХІІ, завершується період виплати частини коштів компенсації підвищеного розміру пенсії за 2016-2017 рр. і підвищення розмірів пенсій з 2016 р. для цієї категорії пенсіонерів не відбувалося. Сумарна виплата пенсії з цією доплатою з 01.07.2021 р. зменшилася до місячного розміру пенсії та середній розмір цієї виплати складає біля 2000 грн. Крім того, після перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям Збройних Сил України у 2018 р., їхні пенсії не індексувалися через відсутність відповідного механізму, а диспропорція у розмірах пенсій в залежності від часу їх призначення складає більше 70 відсотків. Мінімальні пенсійні виплати для військовослужбовців, зокрема складають близько 2000-2700 грн. Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01.07.2021 р. колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону України № 2262-ХІІ до 01.03.2018 р. установлено щомісячну доплату в сумі 2000 грн., виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018 р. Водночас, аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом вказаної постанови № 713 свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого, згідно з абзацом 3 пункту 1 постанови № 713, є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. до розмірів пенсій, визначених, відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України № 2262-ХІІ, має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом України № 2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення постанови № 713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01.03.2018 р., не є перерахунком пенсії, у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії. Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений у постановах Верховного Суду від 08.11.2022 р. по справі № 420/2473/22, від 01.05.2023 р. по справі № 300/2963/22. Судовим розглядом встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 р. у справі № 440/452/21 зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 01.04.2019 р. відповідно до вимог статтей 43 та 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 30.10.2020 р. № ФП69772/2917, з урахуванням проведених виплат. Оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018 р., \~не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000 грн. відповідно до Постанови № 713. Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений у постановах Верховного Суду від 06.09.2023 р. по справі № 580/5732/22. Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, позивачу протиправно не нараховано відповідачем доплату до пенсії в розмірі 2000 грн., у зв`язку із чим позов [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права. Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.10.2023 р. та прийняти постанову, якою задовольнити позов [PERSON] у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, судові витрати за подання адміністративного позову в розмірі 1073,60 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 1610,40 грн., а всього 3757 грн. підлягають стягненню на користь [PERSON] за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Результат розгляду: granted