Рішення адміністративного суду від 2022-02-16 00:00:00+02

У червні 2019 року [PERSON] (далі- [PERSON] , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач-1, Управління), Заступника командира 9 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Харкова Дорожньої патрульної поліції лейтенанта Тарасова Андрія Олексійовича (далі-відповідач-2, Заступник командира), третя особа: Державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-ресурси" (далі-ДП МВС), в якому позивач просив: - визнати протиправними дії Заступника командира 9 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Харкові Дорожньої патрульної поліції, лейтенанта поліції Тарасова Андрія Олексійовича щодо тимчасового затримання транспортного засобу та складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 30.11.2016; - зобов`язати Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції повернути [PERSON] тимчасово вилучений за актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 30.11.2016 автомобіль марки Range Rover Vogue з д.н.з. [NUMBER] , VIN [NUMBER] , чорного кольору, який зберігається на спеціальному майданчику за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 107. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що транспортний засіб - Range Rover Vogue з д.н.з. [NUMBER] , VIN [NUMBER] , чорного кольору належить позивачу на праві зберігання з правом експлуатації, що підтверджується відповідним актом опису й арешту майна від 24.04.2015. Відповідачем з порушенням приписів чинного законодавства складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення (серія АР № 113702), а також акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 30.11.2016. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.12.2018 у справі № 640/19089/18 визнано право власності на тимчасово вилучений транспортний засіб Range Rover Vogue, д.н.з. [NUMBER] , VIN [NUMBER] , чорного кольору за [PERSON] . Позивачу повідомлено, що Range Rover Vogue, д.н.з. [NUMBER] , VIN [NUMBER] , чорного кольору направлено на тимчасове зберігання на спеціальний майданчик, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 107. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2019 у задоволенні позову відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповноту дослідження обставин у справі. В доводах апеляційної скарги позивач вказує, що суд першої інстанції не врахував, що за судовим рішенням у справі № 640/19089/18 за позивачем визнано право власності на транспортний засіб Range Rover Vogue, д.н.з. [NUMBER] , VIN [NUMBER] , через що у відповідача були відсутні підстави для тимчасового затримання цього транспортного засобу. Крім того, позивач наголошує на тому, що тимчасове затримання транспортного засобу уповноваженою особою Державтоінспекції проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 КУпАП. У разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене статтею 126 КУпАП, тимчасове затримання транспортного засобу не здійснюється. Заявник апеляційної скарги крім також навів аргументи про те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення у цій справі, врахував висновки рішення Київського районного суду м. Харкова від 27.09.2011 у справі №2018/3-5465/11, копія якого надана відповідачем, але цей доказ не є належним, оскільки копія цього судового рішення не завірена належним чином. Поряд із цим представник позивача повідомив суд, що вказана постанова Київського районного суду м. Києва від 27.09.2011 скасована апеляційним судом. Управлінням патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції наданий відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого заперечує проти її задоволення. Навів мотиви, відповідно до яких зазначив, що підставою тимчасового затримання транспортного засобу слугувало те, що адміністративні правопорушення не могли бути усунені в максимально короткий строк, а тому поліцейським Тарасовим А.О. прийнято рішення про тимчасове затримання, оскільки керування транспортним засобом без реєстраційних документів на нього є забороненим. Про тимчасове затримання 30.11.2016 складено акт, від підписання якого позивач відмовився. Незаконність перебування транспортного засобу на території України підтверджена рішенням суду у справі №2018/3-5465/11, яке набрало законної сили. Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Від позивача повернувся конверт із вкладенням судової повістки та з позначкою про відсутність адресата за місцезнаходженням. Відповідно до частини 11 статті 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Тобто відповідно до частини 11 статті 126 КАС України позивач вважаються повідомленим належним чином. Крім того, позивач та його представник повідомлялись на електронні адреси, які містяться в матеріалах справи, судом також оприлюднено на веб-порталі судової влади України відповідну повідомлення про виклик в судове засідання, яке містить дату, час та місце судового розгляду. Відповідно до частини 1 статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що за фактом вчинення адміністративних правопорушень відносно позивача поліцейським Тарасовим А.О. винесено постанову серії АР 113702 від 30.11.2016 за частиною 1 статті 126 КУпАП (за фактом керування транспортним засобом без відповідних реєстраційних документів та керування транспортним засобом із номерними знаками, що не належить такому транспортному засобу), а транспортний засіб Range Rover Vogue затриманий відповідачем та доставлений для зберігання на спеціальний майданчик як такий, що не має дозвільних документів і у зв`язку з цим не міг пересуватися автомобільними дорогами України. Позивачем сплачено штраф за вказаною постановою без застережень щодо її незаконності 14.12.2016 в межах, встановленого законом строку на сплату штрафу. Тимчасове затримання транспортного засобу Range Rover Vogue, д.н.з. [NUMBER] , VIN [NUMBER] оформлено актом від 31.11.2016, в якому відображено, що транспортний засіб затримано на підставі статті 265-2 КУпАП та Постанови КМУ № 1102 від 17.12.2008 «Про затвердження Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання» (далі Постанова), у зв`язку з порушенням статті 126 КУпАП. Як на фактичну підставу затримання транспортного засобу Заступникк командира послався на те, що на транспортному засобі були присутні номерні знаки, що не належить цьому засобу, та відсутні документи на транспортний засіб - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (відповідного зразка). Як зазначає відповідач, позивач відмовився від підписання та отримання одного із примірників акту тимчасового огляду. Позивач, не погоджуючись із такими діями відповідача-1, оскаржив їх до суду та заявив вимогу до відповідача-2 про повернення транспортного засобу. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що транспортний засіб, яким керував позивач, затриманий тимчасово відповідачем-1 за наявності на це підстав та у спосіб, передбачений чинним законодавством; підстави для повернення транспортного засобу [PERSON] відсутні. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного. Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Частиною 6 статті 121 КпАП України передбачено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Крім цього, частиною 1 статті 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: denied