Рішення адміністративного суду від 2022-09-13 00:00:00+03

В грудні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини [NUMBER] , в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у невиплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність військової частини [NUMBER] , що полягає у невиплаті [PERSON] індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018. Зобов`язано військову частину [NUMBER] нарахувати і виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018. Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] , має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії АБ589933. Наказом командира військової частини [NUMBER] по стройовій частині від 10.01.2019 №6 позивача виключено зі списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення з 10.01.2019. Згідно довідки про види та розміри грошового забезпечення №541 від 12.04.2021 року відповідач у період з січня 2016 року по березень 2018 року не здійснював нарахування та виплату індексації грошового забезпечення позивачу. Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом. Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову. Статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (стаття 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення"). Тобто, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг. В силу положень частини 1 статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Статтею 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" передбачено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України. Вимогами статей 18 та 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" встановлено, що індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення. За змістом пункту 2 вказаного Порядку індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу. Згідно пункту 4 цього Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац 8 пункту 4 Порядку). Отже, індексація доходів громадян, зокрема грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних соціальних гарантій, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. З матеріалів справи встановлено, що позивачу у \~період з 01.01.2016 по 28.02.2018 позивачу виплата індексації грошового забезпечення не здійснювалась. За наведених обставин, відповідачем допущено протиправні дії щодо не проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 по 28.02.2018. Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Результат розгляду: denied