Рішення адміністративного суду від 2022-04-22 00:00:00+03

[PERSON] (далі позивач) звернувся з позовом до інспектора СРПП\~Вінницького РУП\~ГУНП у\~Вінницькій області\~майора поліції\~Волощака Віталія\~Вікторовича та\~РУП ГУНП\~у Вінницькій\~області (далі відповідачі) з вимогами: - визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №141252 від 04.04.2022, якою позивача визнано винним за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн та закрити відносно позивача провадження у справі за відсутністю в його діях складу правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. 04.04.2022 приблизно в 12:10 год., по одній з вул. м. Липовець, під час керування позивачем погрузчиком телескопічним "MANITOU MLT 731-120", номер [NUMBER] , що належить ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД", його було зупинено інспектором СРПП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Волощаком В.В., після чого було винесено оспорювану постанову про притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП через те, що він не мав прав відповідної категорії для водіння зазначеного транспортного засобу. Однак, позивач не згодний з такою постановою, оскільки вважає її незаконною. Позивач стверджує, що працівник поліції не вказав, яка саме категорія прав має бути для водіння транспортного засобу під керуванням позивача і не реагував на клопотання. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 13.04.2022 призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, залучено співвідповідача, визначено відповідачам строк для подання відзиву на позов, а також було витребувано адміністративні матеріали на позивача. Сторони не\~подали до\~суду своїх\~заперечень проти\~розгляду справи в\~порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачі у визначений судом строк відзиву на позов не подали. Також відповідачі не надали суду витребувані адміністративні матеріали. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Згідно з наявною у матеріалах справи копією постанови про накладення адміністративного стягнення БАБ №141252 вбачається, що 04.04.2022 приблизно в 12:10 год., позивач, керуючи по одній з вул. м. Липовець погрузчиком телескопічним "MANITOU MLT 731-120", номер [NUMBER] , без прав відповідної категорії, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Згідно з наказом генерального директора ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД" №191 від 18.08.2021 позивач прийнятий на роботу у вказане підприємство на посаду тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва. Також, за довідкою такого підприємства від 11.04.2022 та свідоцтвом серії [NUMBER] підтверджено перебування на його балансі навантажувача телескопічного MANITOU MLT 731-120", номер [NUMBER] . Позивач, має посвідчення тракториста машиніста де йому відкрито спеціальну категорію "А" - на водіння тракторів колісного класу до 20кН включно і гусеничні класу до 30 кН включно, що підтверджується наявним у матеріалах справи посвідченням. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено у ст. 1 Конституції України - Україна є правова держава, а в силу її ст. 8 в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України).\~Суддя є незалежним та керується верховенством права (ст. 129 Конституції України). Разом з тим, в силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до вимог ч.ч 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд зауважує, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 КАС України). Докази мають\~бути належними,\~допустимими та\~достовірними,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування.\~Суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на їх\~безпосередньому,\~всебічному,\~повному та\~об`єктивному дослідженні (ст.ст.\~73-76\~КАС України).\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності (ст. 90 КАС України). Зі змісту аргументів позивача, вбачалось про те, що на нього було безпідставно зупинено та складено оспорювану постанову про накладення адміністративного стягнення, оскільки позивач все ж таки має право керувати транспортним засобом під час керування який його було зупинено відповідачем. Як визначено в п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Згідно з п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як зупинення транспортного засобу. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення. Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо порушено ПДР. Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що працівники поліції вправі здійснювати контроль за наявністю у водія посвідчення водія на право керування транспортним засобом, але при складенні протоколів щодо порушень ПДР та оформленні матеріалів ДТП та за наявності підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення. Однак,\~ враховуючи, те що крім оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, інших доказів на підтвердження порушень ПДР відповідачем не подано, а тому не доведено наявність правових підстав для його зупинки відповідачем, вичерпний перелік яких передбачений ч.ч. 1-2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», так само як і наявності достатньої інформації, яка б надавала відповідачу право вимагати від позивача пред`явлення документів, зокрема про те, що позивач вчинив або має намір вчинити правопорушення, або причетний до його вчинення. Разом з тим, з огляду на кваліфікацію дій позивача в оспорюваній постанові за ч. 2 ст. 126 КУпАП, де працівником поліції зазначенопро те, що позивач керував погрузчиком телескопічним "MANITOU MLT 731-120", номер [NUMBER] , без прав відповідної категорії, суд зазначає про те, що такі обставини не підтвердилися в ході судового розгляду. Так, згідно з абз. п. 1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи в транспортному засобі. В силу вимог п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Судом встановлено, що позивач, працюючи на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва в ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД", на балансі якого є навантажувач телескопічний MANITOU MLT 731-120", номер [NUMBER] , має право ним керувати, що підтверджується наявним у нього посвідченням тракториста машиніста де йому відкрито спеціальну категорію "А" - на водіння тракторів колісного класу до 20кН включно і гусеничні класу до 30 кН включно. Суд, оцінюючи надані позивачем докази вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач, і які не оспорював відповідач, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування. Разом з тим, постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №141252 від 04.04.2022 не може бути беззаперечним доказом вчинення позивачем зазначеного в ній правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує така фіксування. Враховуючи, те що крім оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, інших доказів на підтвердження вини позивача не подано, а тому відсутні правові підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду відповідачем не надано та судом не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №141252 від 04.04.2022, якою позивача визнано винним за ч. 2 ст. 126 КУпАП, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню із закриттям відносно позивача провадження у справі за відсутністю в його діях складу правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат керується ст. 288 КУпАП та абз. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України, а тому якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та

Результат розгляду: granted