Рішення адміністративного суду від 2022-10-19 00:00:00+03

Позивач, [PERSON] , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Прокуратури Донецької області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд: - визнати протиправним та скасувати рішення кадрової комісії 1 від 02.04.2020 № 29 про неуспішне проходження атестації [PERSON] ; - скасувати наказ Прокурора Донецької області від 04.05.2020 № 361-к щодо звільнення [PERSON] з посади прокурора Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області на час відпустки [PERSON] по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку та органів прокуратури Донецької області на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України Про прокуратуру; - поновити [PERSON] з 05.05.2020 по 14.03.2021 включно на посаді прокурора Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області на час відпустки [PERSON] по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, а з 15.03.2021 на посаді прокурора Слов`янської окружної прокуратури Донецької обласної прокуратури на рівнозначній посаді, яку він займав станом на 04.05.2020; - стягнути з Донецької обласної прокуратури на користь [PERSON] середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 05.05.2020 по 31.05.2021 у розмірі 513225,66 грн з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про протиправність оскаржуваного рішення Першої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора з атестації прокурорів регіональних прокуратур № 29 від 02.04.2020 та наказу Прокурора Донецької області від 04.05.2020 № 361-к щодо звільнення [PERSON] . Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 позов задоволено частково. Скасовано наказ Прокурора Донецької області від 04.05.2020 № 361-к щодо звільнення [PERSON] з посади прокурора Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області на час відпустки [PERSON] по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та органів прокуратури Донецької області на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України Про прокуратуру. Поновлено [PERSON] з 05.05.2020 на рівнозначній посаді прокурора Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області на час відпустки [PERSON] по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного \~\~\~\~\~\~\~віку та органів прокуратури Донецької області. Стягнуто з Прокуратури Донецької області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 293760 грн. \~\~\~(двісті дев`яносто три тисячі сімсот шістдесят гривень). В іншій частині позову відмовлено. Позивач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції скасувати в частині поновлення позивача з 05.05.2020 на рівнозначній посаді прокурора Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області на час відпустки [PERSON] по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та органів прокуратури Донецької області, та стягнення з Прокуратури Донецької області на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 293760 грн. Ухвалити в цій частині нове рішення, яким зобов`язати поновити [PERSON] з 05.05.2020 по 14.03.2021 включно на посаді прокурора Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області на час відпустки [PERSON] по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, а з 15.03.2021 - на посаді прокурора Слов`янської окружної прокуратури Донецької обласної прокуратури на рівнозначній посаді, яку він займав станом на 04.05.2020 та стягнути з Донецької обласної прокуратури на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 05.05.2020 по 04.08.2021 у розмірі 903803,15 грн. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, Донецька обласна прокуратура, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 по справі № 520/6960/2020 скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Прокуратури Донецької області задоволено. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 по справі № 520/6960/2020 в частині задоволення позову скасовано. Прийнято в цій частині постанову, якою відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до Прокуратури Донецької області про поновлення на посаді. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 по справі № 520/6960/2020 залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 14.04.2022 касаційну скаргу [PERSON] задоволено. Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021 у справі №520/6960/2020 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Другого апеляційного адміністративного суду. Відповідно до висновків постанови Верховного Суду від 14.04.2022 підставою скасування постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021 слугували обставини справи щодо невручення позивачу в установленому процесуальному порядку копії апеляційної скарги і не забезпечення практичної можливості надати відзив на цю скаргу та скористатися іншими процесуальними правами, а також неналежного повідомлення учасника справи про дату, час та місце судового засідання, відсутність відомостей про вручення судової повістки позивачу, які свідчать про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2022 замінено відповідача по справі Прокуратуру Донецької області на Донецьку обласну прокуратуру. В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 19.10.2022 позивач та представник відповідача підтримали свої правові позиції по справі. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши в межах доводів апеляційних скарг рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Як свідчать матеріали справи, [PERSON] з 02.03.2017 працював у Прокуратурі Донецької області на посадах прокурора відділу організації представництва управління представництва інтересів громадянина або держави в суді, старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління, слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу слідчого управління, слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури області. 11.10.2019 [PERSON] подано заяву про переведення на посаду в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію, яку 15.10.2019 спрямовано до Генеральної прокуратури України (лист №11/1524). Наказом прокурора Донецької області № 1119-к від 16.12.2019 [PERSON] призначено прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області. Рішенням Кадрової комісії № 1 від 02.04.2020 №29 зафіксовано факт неявки прокурора Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області [PERSON] для складання іспиту у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, у зв`язку з чим кадровою комісією №1 ухвалено рішення, що прокурор Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області [PERSON] неуспішно пройшов атестацію. Наказом Прокуратури Донецької області №361-к від 04.05.2020 позивача звільнено з посади прокурора Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області на час відпустки [PERSON] по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку та органів прокуратури Донецької області на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України Про прокуратуру з 05.05.2020. Підстава: рішення №29 кадрової комісії № 1 від 02.04.2020. Не погодившись з зазначеним рішенням кадрової комісії та наказом про звільнення, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне. Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України від 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру» (надалі Закон - №1697-VII). Згідно п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону №1697-VII, прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури. Відповідно до ч. 5 ст. 51 Закону №1697-VII, на звільнення прокурорів з посади з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, не поширюються положення законодавства щодо пропозиції іншої роботи та переведення на іншу роботу при звільненні у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, щодо строків попередження про звільнення, щодо переважного права на залишення на роботі, щодо переважного права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, щодо збереження місця роботи на період щорічної відпустки та на період відрядження. 25.09.2019 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" № 113-IX (надалі - Закон №113-ІХ), яким запроваджено реформування системи органів прокуратури. Згідно з п. 6 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-ІХ, з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2010 року № 1697. Відповідно до п. 7 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-ІХ, прокурори та слідчі органів прокуратури, які на день набрання чинності цим \~\~\~Законом \~\~\~займають посади прокурорів і слідчих у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом. Так, п. 10 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-ІХ передбачено, що прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Згідно з п.п. 11-14 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-ІХ, атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур. Предметом атестації є оцінка: 1) професійної компетентності прокурора; 2) професійної етики та доброчесності прокурора. Атестація прокурорів включає такі етапи: 1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Результати анонімного тестування оприлюднюються кадровою комісією на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за 24 години до проведення співбесіди; 2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. За результатами складення прокурором іспиту відповідна кадрова комісія ухвалює рішення щодо допуску прокурора до проведення співбесіди. Якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором (п.16 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ). Кадрові комісії за результатами атестації прокурора ухвалюють одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. Кадрові комісії за результатами атестації подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які неуспішно пройшли атестацію. Повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів забороняється (п.17 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ). Відповідно до п. 9 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ, атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком «Про затвердження Порядку проходження прокурорами атестації», затвердженим 03.10.2019 наказом Генерального прокурора №221 (надалі - Порядок №221). Згідно з п. 9 розділу І Порядку № 221, атестація проводиться на підставі письмової заяви прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури про переведення на посаду прокурора відповідно в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, в якій зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних і на застосування процедур та умов проведення атестації. Форми типових заяв прокурора встановлено у додатку 2 цього Порядку. Відповідно до п. 11 розділу Порядку № 221, особиста участь прокурора на всіх етапах атестації є обов`язковою. У разі неявки прокурора для проходження відповідного етапу атестації у встановлені кадровою комісією дату, час та місце, кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором. Факт неявки прокурора фіксується кадровою комісією у протоколі засідання, під час якого мав відбуватися відповідний етап атестації такого прокурора. У виключних випадках, за наявності заяви, підписаної прокурором або належним чином уповноваженою ним особою (якщо сам прокурор за станом здоров`я не може її підписати або подати особисто до комісії) про перенесення дати іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні \~закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, або дати іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, або дати співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності, кадрова комісія має право протягом трьох робочих днів з дня отримання такої заяви ухвалити рішення про перенесення дати складення відповідного іспиту, проведення співбесіди для такого прокурора. Заява має бути передана безпосередньо секретарю відповідної кадрової комісії не пізніше трьох днів з дати, на яку було призначено іспит, співбесіду відповідного прокурора. До заяви має бути долучена копія документу, що підтверджує інформацію про поважні причини неявки прокурора на складення відповідного іспиту, проходження співбесіди. У разі неможливості надати документальне підтвердження інформації про причини неявки в день подання заяви, прокурор має надати таке документальне підтвердження в день, на який комісією було перенесено проходження відповідного етапу атестації, однак до початку складення відповідного іспиту, проходження співбесіди. Якщо прокурор не надасть документальне підтвердження інформації про поважні причини його неявки до початку перенесеного складення відповідного іспиту, проходження співбесіди, комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором. Якщо заява прокурора подана до кадрової комісії з порушенням строку, визначеного цим пунктом, або якщо у заяві не вказані поважні причини неявки прокурора на складення відповідного іспиту, проведення співбесіди кадрова комісія ухвалює рішення про відмову у перенесенні дати та про неуспішне проходження атестації таким прокурором. Судовим розглядом встановлено, що на виконання вимог п. 9 і 10 Розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ за встановленою Порядком формою позивачем 11.10.2019 подано підписану ним особисто заяву Генеральному прокурору про переведення його на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію. Згідно графіку складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, затвердженого головою першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур 20.02.2020, проведення тестування позивачем призначено на 04.03.2020. Як вже вище зазначалось, відповідно до рішення кадрової комісії №1 від 02.04.2020 \~№29 «Про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку з неявкою» зафіксовано факт неявки прокурора Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області [PERSON] для складання іспиту у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора (Додаток 3 до Протоколу №6 від 04.03.2020). Зазначено, що у строк, передбачений Порядком проходження прокурорами атестації, заяви про перенесення тестування від [PERSON] до кадрової комісії №1 не надходили. У зв`язку з цим, Комісія вирішила, що прокурор Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області [PERSON] не успішно пройшов атестацію. Наказом прокурора Донецької області №361-к від 04.05.2020 [PERSON] звільнено з посади прокурора Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області на час відпустки [PERSON] по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку та органів прокуратури Донецької області на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України Про прокуратуру з 05.05.2020. Підстава: рішення №29 кадрової комісії № 1 від 02.04.2020. Колегія суддів зазначає, що сторонами по справі не оспорюється, що [PERSON] подав Генеральному прокуророві заяву про згоду на переведення та про намір пройти атестацію. Однак, на анонімне тестування 04.03.2020 позивач не прибув у зв`язку з перебуванням на лікарняному. Наявними в матеріалах справи доказами, а саме копіями листків непрацездатності підтверджується факт перебування позивача у період з 16.12.2019 по 12.03.2020 на лікарняних. Так, зі змісту листка непрацездатності серії АДР № 569846 виданого 13.03.2020 вбачається, що позивач у період з 03.03.2020 по 12.03.2020 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП "Центральна міська лікарня Піщанської Богоматері" у місті Ізюм Харківської області (т. 1, а.с. 34). \~\~ Колегією суддів встановлено, що заява про бажання пройти атестацію позивачем не відкликана. Свого наміру пройти атестацію позивач не заперечував. Колегія суддів враховує, що період перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 03.03.2020 по 12.03.2020 включає й строк, протягом якого відповідно до п. 11 Порядку №221 прокурору належить повідомити кадрову комісію про причини своєї неявки та звернутися із заявою про перенесення дати іспиту. Таким чином, встановлені обставини об`єктивно унеможливили особисту участь позивача у першому етапі атестації та перешкодили своєчасно (у триденний строк) особисто надати документ щодо поважності причин неприбуття позивача на іспит. Відтак, зважаючи на мету реформування системи органів прокуратури, впроваджену Законом № 113-ІХ, й атестації прокурорів як одного із способів її досягти, в спірних правовідносинах колегія суддів дійшла висновку, що факт відсутності позивача на іспиті у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні, підтверджений належними документами (листок непрацездатності), не може сам по собі свідчити про неналежний рівень його професійної компетентності. На думку колегії суддів, неналежне/несвоєчасне сповіщення про причини неприбуття на іспит, яке у цій справі прирівняли до неуспішного проходження позивачем атестації, якщо зіставити із юридичними наслідками, які настали для позивача внаслідок цього (звільнення з посади прокурора та органів прокуратури), не може замінити атестацію, завданням (призначенням) якої є проявити/підтвердити рівень знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Враховуючи встановлені по справі обставини, що перешкодили прибути позивачу на іспит у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора у визначену дату, колегія суддів дійшла висновку, що рішення кадрової комісії № 1 від 02.04.2020 № 29, хоча й ухвалено з дотриманням формальних умов і процедур, передбачених пунктом 11 Порядку № 221, проте не може відповідати критеріям законності, обґрунтованості та пропорційності. Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 17.11.2021 по справі № 540/1456/20. З урахуванням того, що наказ прокурора Донецької області від 04.05.2020 № 361-к прийнятий на підставі рішення № 29 Кадрової комісії № 1 від 02.04.2020 про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку з неявкою, яке за висновками колегія суддів є протиправним, таким чином наявні підстави для задоволення позовних вимог про скасування наказу Прокурора Донецької області від 04.05.2020 № 361-к щодо звільнення [PERSON] з посади прокурора Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області на час відпустки [PERSON] по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку та органів прокуратури Донецької області на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України Про прокуратуру. Відповідно до ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Враховуючи, що позивач обіймав посаду прокурора Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області на час відпустки [PERSON] по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, відтак на підставі вимог ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України, колегія суддів дійшла висновку про поновлення [PERSON] з 05.05.2020 саме на посаді прокурора Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області на час відпустки [PERSON] по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України, при винесені рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати працівника, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 за № 100. Відповідно до абзацу 3 п. 2 Порядку № 100, середньомісячна зарплата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, із якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи. Основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 згаданого Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом 2-х місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Зі змісту долучених позивачем до матеріалів справи довідок про нараховану та виплачену йому заробітну плату за останні 2 календарні місяці роботи, що передували звільненню встановлено, що у березні 2020 року позивачу виплачена заробітна плата у розмірі 79830,13 грн., а у квітні 2020 року - 41446,79 грн. (т. 2, а.с. 20, 21). Відтак, середньоденна заробітна плата позивача складає 2887,55 грн. (121276,92 грн. : 42 робочі дні). Отже, колегія суддів дійшла висновку, що середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу з 05.05.2020 (наступний робочий день після звільнення) по 19.10.2022 (день ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції) складає 1790281,00 грн. (620 робочих днів х 2887,55 грн) та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з відрахуванням необхідних податків, зборів та платежів. Вказані висновки суду узгоджуються долученим до матеріалів справи позивачем \~висновком спеціаліста № 7 щодо розрахунку середньоденної заробітної плати від 31.08.2021 (т. 2, а.с. 22-23). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Враховуючи, що висновки суду першої інстанції в частині ухваленого рішення про поновлення [PERSON] з 05.05.2020 на рівнозначній посаді прокурора Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області на час відпустки [PERSON] по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та органів прокуратури Донецької області та стягнення з Прокуратури Донецької області на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 293760 грн. (двісті дев`яносто три тисячі сімсот шістдесят гривень) не відповідають обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду у вказаній частині та прийняття постанови про поновлення [PERSON] з 05.05.2020 на посаді прокурора Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області на час відпустки [PERSON] по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та стягнення з відповідача на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 1758517,95 грн. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Результат розгляду: partial