Рішення адміністративного суду від 2022-06-08 00:00:00+03

Позивач [PERSON] 26.07.2021 року звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області( далі ГУ ПФУ в Кіровоградській області), в якому просить - визнати протиправною відмову відповідача в перерахунку та переведенні його на пенсію за вислугу років згідно п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ(далі - Закон № 2262-ХІІ); - зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області перевести його на пенсію за вислугу років, згідно пункту «а» ст. 12 Закону № 2262-ХІІ в розмірі, передбаченому п.«а» ст.13 цього Закону з часу настання права на таку пенсію, а саме - з 01.09.2018 року, перерахувати та виплатити зазначену пенсію. - стягнути на його користь судові витрати по справі. В обґрунтування позову позивач посилається на порушення відповідачем чинного законодавства щодо реалізації його права на переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років. У відзиві на позов відповідач ГУ ПФУ в Кіровоградській області просить в позові відмовити за безпідставністю вимог через відсутність у позивача встановленої п. «а» ч.1 ст.12 Закону №2262-ХІІ календарної вислуги років, та права на призначення пенсії за вислугою років. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року позов задоволено частково, визнано протиправною відмову ГУ ПФУ в Кіровоградській області у переведенні [PERSON] з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років згідно п. «а» ст.12 Закону № 2262-ХІІ, зобов`язано відповідача перевести позивача з 07 червня 2020 року на пенсію за вислугу років згідно п. «а» ст.12 Закону № 2262-ХІІ, здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням виплачених коштів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. На користь позивача з відповідача стягнуто судовий збір у розмірі 454 грн. Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідачем ГУ ПФУ в Кіровоградській області подана апеляційна скарга, в якій апелянт просить рішення скасувати з підстав порушення судом норм матеріального права, що призвело до прийняття неправомірного рішення, та відмовити в задоволенні позовних вимог. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів вважає апеляційну скарги такою, що підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] з 25.08.1998 року по 31.08.2018 року перебував службі в органах внутрішніх справ та органах Національної поліції, звільнений зі служби наказом від №403 о/с з 31.08.2018 року за п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII через хворобу (а.с.17-23). Вислуга років позивача станом на день звільнення складає у календарному обчисленні - 20 років 00 місяців 05 днів, у пільговому обчисленні - 24 роки 06 місяців 17 днів (а.с.17-23, 43). [PERSON] 07.06.2021 року звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області з заявою про переведення його на пенсію за п.«а» ст.12 Закону № 2262-ХІІ вважаючи, що вислуга років для призначення пенсії на день звільнення 31.08.2018 року є достатньою підставою для набуття ним права на пенсію за вислугою років. ГУ ПФУ в Кіровоградській області листом від 24.06.2021 року №3953-3913/Н-03/8-1100/21 відмовило позивачу у переведенні на пенсію за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідної календарної вислуги років - 23 роки 6 місяців відповідно до п. «а» ст. 12 Закону № 2262-ХІІ станом на день звільнення 31.08.2018 року. Не погодившись з вищевказаними діями відповідача позивач оскаржив їх до суду. Відповідно до ст.102 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом № 2262-ХІІ. За приписами ст. 12 Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» ст. 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у ч.3 ст. 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року, і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше. Положеннями ст.17 Закону №2262-ХІІ визначено осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Відповідно до ст.17-1 Закону №2262-ХІІ, порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється КМ України. На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ КМ України затверджено 17.07.1992 року постановою №393 Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі Порядок №393). У відповідності до пп. в) п.3 Порядку №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці 1 п.1 цієї постанови, зараховується, зокрема, на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця: час проходження служби особами начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах боротьби з економічною злочинністю за переліком посад і на умовах, що визначаються МВС (норма діяла до 27.07.2011 року); - час проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах карного розшуку за переліком посад і умовами, що визначаються МВС (норма діяла до 27.07.2011 року). Відповідно до Переліку посад начальницького складу підрозділів боротьби з економічною злочинністю ОВС, Переліку посад працівників підрозділів карного розшуку ОВС, за якими зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця, затвердженого наказами МВС України від 20.07.2006 року №722, від 29.07.2008 року №361 які діяли до 12.08.2011 року, до вислуги років для призначення пенсії особам рядового і начальницького складу підрозділів боротьби з економічною злочинністю, працівникам підрозділів карного розшуку зараховується час проходження служби, зокрема, на посаді оперуповноваженого, на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяця. Матеріалами справи підтверджено, і зазначені обставини не заперечуються сторонами, що позивач працював з 25.06.2002 року на посаді оперуповноваженого відділення Державної служби боротьби з економічною злочинністю Кіровоградського міського відділу УМВС України в області, з 09.01.2007 року на посаді оперуповноваженого відділення карного розшуку Кіровоградського районного відділу УМВС України в області, періоди служби на яких обраховано в пільговому значенні - місяць за півтора. В зв`язку з викладеним пільговий стаж позивача є більшим за календарний: 24 роки 06 місяців 17 днів (20 рік 00 місяців 05 днів - календарний) , а тому позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ст.12 Закону №2262-ХІІ. Положення Закону № 2262-XII діють у редакції Закону України від 08.07.2011 року № 3668-VI, не визнані неконституційними, та підлягають застосуванню відповідачем як суб`єктом владних повноважень. Суд першої інстанції правомірно у відповідності до п.5 ст.242 КАС України при розгляді справи врахував правові висновки Верховного Суду в постанові від 14.04.2021 року у справі №480/4241/18 (адміністративне провадження №К/9901/15011/19), який відступив від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 року у справі №161/4876/17, від 15.08.2019 року у справі №281/459/17, від 27.03.2020року у справі №569/727/17 та інших, у яких зазначалося про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку №393 Закону №2262-ХІІ. Призначення і виплата пенсій, переведення з одного виду пенсії на інший особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону № 2262-ХІІ, зазначеним у ст.1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій регулюється Порядком подання документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 (далі - Порядок № 3-1). Відповідно до Порядку № 3-1, через уповноважені структурні підрозділи Міністерства та інших органів подаються заяви про призначення пенсії за вислугу років особами, звільненими зі служби, які мають право на пенсію згідно з Законом № 2262-ХІІ. За змістом ст.26 Закону №2262-ХІІ пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються на весь час інвалідності, встановленої медико-соціальною експертною комісією, а особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", - довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться лише за їх заявою. Згідно п.4 Порядку №3-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання. Відповідно до п.14 Порядку №3-1 орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів. У відповідності до п.17 Порядку №3-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії. Рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії. Як свідчать обставини справи, позивач є особою, яка має право на пенсію відповідно до п. «а» ст.12 Закону №2262-ХІІ, подав заяву про призначення пенсії по інвалідності 02.11.2018 року з відповідним переліком документів, яка йому призначена згідно волевиявлення з наступного дня після звільнення - з 01.09.2018 року за пп. «б» ст.21 Закону №2262-ХІІ у розмірі 40% грошового забезпечення, як особі, якій встановлена ІІІ група інвалідності (а.с.42 зв.,45), що свідчить про помилковість висновку суду першої інстанції про наявність у позивача права на переведення на пенсію за вислугу років з 07.06.2020 року, оскільки позивач реалізував право на призначення пенсії по інвалідності шляхом подачі відповідної заяви до пенсійного органу, та наявність підстав для відмови в задоволенні позову в цій частині. Згідно матеріалів справи з заявою про переведення на пенсію за вислугу років та відповідний її перерахунок позивач звернувся до відповідача 07.06.2021 року , з зазначеного часу позивач має право на переведення на пенсію за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ, а тому відмова відповідача у переведенні на пенсію за вислугу років з підстав відсутності необхідної календарної вислуги років на день звільнення правомірно визнана судом першої інстанції протиправною. Оскільки відповідь на заяву позивача про переведення на пенсію за вислугу років відповідач надав 24.06.2021 року (а.с.14), суд дійшов вірного висновку, що позивач не пропустив строк звернення до суду із позовом, оскільки дізнався про протиправні дії відповідача 24.06.2021 року. Так як на ГУ ПФУ покладено обов`язок призначення (перерахунку) та виплати пенсій, яка здійснюється за відповідним механізмом, передбаченим Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, який затверджений постановою КМУ від 30.08.1999 року №1596 через відповідні рахунки в банках за процедурою, шляхом забезпечення, в тому числі, централізованого перерахування коштів для виплати пенсій за списками, обов`язок складання та подання установам уповноважених банків через Пенсійний фонд України яких покладено на Головні управління, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ГУ ПФУ в Кіровоградській області є належним відповідачем по справі. З огляду на часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції у відповідності до приписів ч.1 ст.139 КАС України правомірно стягнув на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 454,00 грн. Оскільки судом першої інстанції винесено рішення з порушенням норм матеріального права, це є підставою для його скасування в частині дати здійснення перерахунку та виплати пенсії за вислугу років, та часткового задоволення позову в цій частині з 07.06.2021 року.

Результат розгляду: partial