Рішення адміністративного суду від 2022-06-17 00:00:00+03

В березні 2021 року Мале підприємство у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНІЧНИЙ НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ ЦЕНТР ТОМ» (далі ТОВ) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (далі ДПС) про визнання протиправним та скасування наказу ДПС №914-п від 23.02.2021 року «Про поновлення документальної позапланової виїзної перевірки Малого підприємства у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНІЧНИЙ НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ ЦЕНТР ТОМ», код ЄДРПОУ 19045985». Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року позов залишено без задоволення. Не погоджуючись з даним рішенням суду, ТОВ подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову повністю. Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке. Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ зареєстровано як юридична особа 04.09.1992 року (дата запису: 29.03.2005, номер запису: 15561200000006458) та здійснює наступні види діяльності за КВЕД: 28.29 Виробництво інших машин і устаткування загального призначення, н. в. і. у. (основний); 28.29 Виробництво інших машин і устаткування загального призначення, н.в.і.у.; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 33.13 Ремонт і технічне обслуговування електронного й оптичного устаткування; 33.20 Установлення та монтаж машин і устаткування; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель. 01.07.2019 року на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.4, п.78.1 ст.78 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями, та відповідно до доповiдної записки начальника управління аудиту Головного управління ДФС в Одеській області Білоус М. від 27.06.2019 №926/11/15-32-14-01 Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято наказ №5185 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ ТНВЦ «ТОМ», код ЄДРПОУ 19045985», яким наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ з питань дотримання вимог податкового, валютного та iншого законодавства за період з 01.01.2018 по 31.05.2019 з 03 липня 2019 року тривалістю 5 робочих днів. 04.07.2019 року працівниками Головного управління ДФС в Одеській області складено акт №700/15-32-14-01/19045985 «Про необхідність перенесення термінів проведення перевірки ТОВ THBЦ «ТОМ» (код ЄДРПОУ 19045985) щодо дотримання вимог податкового, валютного та iншого законодавства за період з 01.01.2018 по 31.05.2019 року у зв`язку з втратою, пошкодженням або знищенням документів» (а.с.23-24). Так, у даному акті вказано, що підприємством надано лист до Південного управління у м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області про втрату документів, вихідний вiд 03.07.2019 №159 (вх. вiд 04.07.2019 б/н), а також надано лист щодо прийнятої заяви, зареєстрованої в Приморському ВП м.Одеси ГУНП в Одеській області за No24943 від 02.07.2019. 12.07.2019 року Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято наказ №5518 «Про перенесення терміну проведення Документальної позапланової виїзної перевірки TOB THBЦ «ТОМ», код за ЄДРПОУ 19045985» згідно якого на підставі п.44.5 ст.44 ПК України та відповідно доповiдної записки заступника начальника управління - начальника відділу перевірок платників основних галузей економiки управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області Войтова І.В. вiд 05.07.2019 №975/11/15-32-14-01 наказано перенести термін проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах строків, визначених пп.44.5 ст.44 ПК України (а.с.25). 23.02.2021 року ДПС, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.4 п 78.1 ст.78 ПК України та відповідно до доповідної записки в.о. начальника управління податкового аудиту ДПС Войтова І. від 10.02.2021 № 137/15-32-07-01-06, прийнято наказ від №914-п «Про поновлення документальної позапланової виїзної перевірки малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНІЧНИЙ НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ ЦЕНТР ТОМ» код ЄДРПОУ 19045985» (а.с.35-36). Вважаючи вказаний наказ протиправним, ТОВ звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом. Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що чинним на момент прийняття наказу №5185 та на момент складання акту №700/15-3-14-01/19045985 нормами податкового законодавства було наділено контролюючий орган правом на перенесення терміну перевірки до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків. При цьому строк такого перенесення у даній редакції ПК України був прив`язаний саме до обставини відновлення первинних документів. Разом з тим, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що до контролюючого органу, який в порядку, що визначений чинним законодавством, здійснив запит до слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Одеській області про надання органу ДПС доступу до первинних фінансово-господарських документів ТОВ, надійшла інформація про повернення позивачу вилучених на підставі ухвали Ленінського районного суду міста Миколаєва від 30.09.2019 року по справі №489/3859/19 (кримінальне провадження №1-кс/489/2318/19 ) первинних документів слідчим ВП Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області Цвігуном О.М. Суд дійшов висновку, що при прийнятті спірного наказу відповідач діяв у відповідності та на підставі положень ПК України, приймаючий спірний наказ податковий орган мав на меті завершити призначену згідно з наказом №5185 від 01.07.2019 року, однак не завершену в силу об`єктивних причин документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ. Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що не відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке. Згідно з ч.2\~ статті 19 Конституції України\~ органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~ Конституцією\~ та законами України. Статтею\~ 62.1.3 ПК України\~ визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього\~ Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. У відповідності до ст.20.1.4 ПК України\~ контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом. Відповідно до ст.75.1 ст.75 ПК України\~ контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Згідно з ст.75.1.2 ПК України\~ документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. Відповідно до ст.78.1.4 ПК України\~ документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту. Пунктом\~ 44.3 статті 44 ПК України\~ визначено, що платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених\~ пунктом 44.1\~ цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до\~ статті 39\~ цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності. Згідно з п.44.5 ст.44 ПК України\~ (в редакції, чинній станом на дату прийняття наказу №5185 та акту №700/15-3-14-01/19045985) у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації. Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу. У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків. Згідно з п.1.4.7.1 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС України від 31 липня 2014 № 22\~ (далі Методичні рекомендації) у разі надходження до органу ДФС за місцем обліку від платника податків повідомлення про втрату, пошкодження або дострокове знищення документів (відповідно до пункту 44.5 статті 44 Кодексу) такий орган ДФС не пізніше наступного робочого дня повідомляє про такий факт відповідний територіальний орган ДФС, що здійснює (очолює) перевірку (у разі її проведення іншим органом ДФС, ніж орган ДФС за місцем обліку) та, у разі необхідності, передає йому копії наведених вище повідомлень та отриманих від платника податків документів, що підтверджують втрату, пошкодження або дострокове знищення документів, звернення платника із заявою до правоохоронних органів тощо (за наявності). У разі якщо під час проведення документальної перевірки або у будь-який час після прийняття рішення про проведення перевірки до її початку до відповідного територіального органу ДФС, що здійснює (очолює) таку перевірку, надійшло повідомлення платника податків про втрату, пошкодження або дострокове знищення документів (відповідно до пункту 44.5 статті 44 Кодексу), або отримано інформацію та копії протоколів про вилучення документів правоохоронними та/або іншими органами тощо (пункт 85.9 статті 85 Кодексу), у зв`язку з чим особами, які здійснюють (очолюють) перевірку, обґрунтовано встановлено неможливість подальшого проведення перевірки або її початку у терміни, визначені у наказі, такі особи складають акт про неможливість проведення перевірки довільної форми, який реєструється у спеціальному журналі реєстрації актів у порядку, передбаченому підпунктом 1.4.5 пункту 1.4 цього розділу Методичних рекомендацій. В акті зазначаються причини неможливості продовжувати (розпочати) перевірку у терміни, вказані у направленні та наказі, та робиться відповідний запис про проведення зазначеної перевірки після усунення причин, які призвели до неможливості її проведення. При цьому, до такого акта додаються копії отриманих від платника податків та органу ДФС за місцем обліку документів, що підтверджують виникнення передбачених пунктом 44.5 статті 44 та пунктом 85.9 статті 85 Кодексу обставин. На підставі цього акта органом ДФС, який здійснює (очолює) перевірку, видається наказ про перенесення термінів проведення такої перевірки у порядку, визначеному підпунктом 1.2.6 пункту 1.2 розділу І Методичних рекомендацій. Відповідно до п.1.2.6 Методичних рекомендацій за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) органу ДФС, який здійснює (очолює) перевірку, терміни проведення документальної планової або позапланової перевірки платника податків можуть бути перенесені у випадках та на строк, які визначені пунктом 44.5 статті 44 та пунктом 85.9 статті 85 Кодексу. Як вже було зазначено, згідно з п.44.5 ст.44 ПК України\~ у разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків. З аналізу наведеного можна дійти висновку, що в разі втрати первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, діюче законодавство передбачає перенесення податковим органом термінів проведення призначених перевірок до дати відновлення та надання відповідних документів до перевірки, тобто законодавством передбачено наявність двох обов`язкових складових для поновлення проведення перевірки, а саме: відновлення документів та можливість подання їх для перевірки. На думку колегії суддів, законодавцем обґрунтовано встановлено наявність саме двох вказаних обставин, які уможливлюють поновлення перевірки та її проведення, оскільки лише самого факту відновлення документів в деяких випадках може бути недостатньо для проведення перевірки належним чином, позаяк при проведенні документальної планової виїзної перевірки перевіряючими безумовно досліджується первинна документація, на підставі якої відбувається, зокрема, обчислення і сплата податків і зборів і таке дослідження може бути здійснено виключно при наявності можливості подання документів для перевірки. В іншому ж випадку, коли документи не є втрачені (або вже відновлені), однак відсутня фактична можливість подання документів для перевірки, нівелюється сама сутність проведення документальної планової виїзної перевірки, оскільки у фахівців податкового органу фактично відсутня база для дослідження. З матеріалів справи вбачається, що 12.07.2019 року Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято наказ №5518 «Про перенесення терміну проведення Документальної позапланової виїзної перевірки TOB THBЦ «ТОМ», яким наказано перенести термін проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах строків, визначених пп.44.5 ст.44 ПК України. Відповідно до ч.1 ст.78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Так, в адміністративному позові (а.с.1 зворотній бік) ТОВ зазначено про відновлення втрачених первинних документів, необхідних для проведення перевірки, про що повідомлено контролюючий орган. Наведені обставини (поновлення) відповідачем не спростовано та не оскаржуються, що свідчить про відсутність необхідності доказування факту відновлення вищевказаної первинної документації. Водночас, щодо можливості надання документів до перевірки, колегія суддів зазначає, що ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 30.09.2019 року по справі №489/3859/19 (кримінальне провадження №1-кс/489/2318/19 ) (а.с.26-28) задоволено клопотання слідчого CB Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області та зобов`язано ТОВ, яке зареєстровано за адресою: м.Одеса, пр.Шевченка, 1, надати слідчим СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №12019150040001789, тимчасовий доступ з можливістю вилучення оригіналів документів, а саме: бухгалтерської, податкової звітності, фінансово-господарської діяльності, зокрема договори, акти виконаних робіт та послуг, видаткові накладнi, товаро-транспортні накладні, податкові накладні, рахунки, довідки, установчі документи, наказів по підприємству, що підтверджують взаємовідносини між ПП «АГРО РОСТ БУД» та ТОВ за 2017-2019 роках відносно виконання робіт з капітального ремонту будівлі столярного цеху, розташованого за адресою: м.Миколаїв, вул. 12 Повздовжня, 49. Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 01.10.2019 року, складеного слідчим CB Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області Цвігуном О.М. (а.с.29), на підставі ухвали Ленінського районного суду міста Миколаєва від 30.09.2019 року по справі №489/3859/19 (кримінальне провадження №1-кс/489/2318/19 ) вилучено у позивача первинні документи, вказані у описі вилучених речей та документів. Наведені обставини свідчать про наявність в певний період часу після відновлення втрачених документів факту неможливості надання ТОВ первинних документів до перевірки з огляду на їх вилучення, що свідчить про відсутність підстав для поновлення проведення перевірки на той час. Поряд з цим, 12.05.2020 року Інгульським ВП ГУНП в Миколаївській області складено на адресу заступника начальника ДПС №8266/51-2020 (а.с.87-88), в якому повідомлено, що лист ДПС щодо надання доступу до оригіналів первинних фінансово-господарських документів TOB (код СРДПОУ 19045982), долучений до матеріалів кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за No12019150040001789 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3\~ ст. 191 КК України. У листі вказано, що слідчим СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області надіслані звернення директору ТОВ Юрію Кобзарю за адресою: м.Одеса, пр.Шевченко, 1 за наступними вих. номерам: 4408/51-2020 від 06.03.2020 року; №4660/51-2020 вiд 12.03.2020 року, в яких зазначено, що в ході опрацювання та обробки вилучених на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва Коваленко Г.В. по справі № 489/3859/2019 (кримінальне провадження № 1-кс/2318/19) від 30.09.2019 в рамках кримінального провадження №12019150040001789, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3\~ ст.191 КК України\~ документів, було встановлено, що вилучені 01.10.2019 року документи не мають відношення до зазначеного кримінального правопорушення та за минуванням їх потреби директору ТОВ\~ Юрію Кобзарю необхідно з`явитись до СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області та отримати вилучені документи відповідно до опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді 01.10.2019 року. Як зазначено у листі, у зв`язку з тим, що вищевказана особа не з`являлася до зазначеного органу досудового розслідування (що фактично не спростовується ТОВ під час судового розгляду) та не повідомляла в телефонному режим про неможливість отримання оригіналів документів, вилучених на підставі ухвали слідчого судді 01.10.2019, тому всі перераховані оригінали документів відповідно до опису речей і документів були направлені 20.03.2020 за вх. № 5283/51-2020 директору ТОВ Юрію Кобзарю за адресою: м.Одеса, пр.Шевченко, 1, засобами поштового зв`язку «Express Mail» за квитанцію № 7344469 з послугою вручення особисто в руки. На підтвердження факту отримання ТОВ вказаного відправлення, СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області надано суду квитанцію № 7344469, в якій зазначено дату отримання (нібито) відправлення 26 березня 2020 року та підпис особи, яка отримала [PERSON] .. Разом з тим, справа містить лист ТОВ «ЕКСПРЕС МЕЙЛ» від 07 квітня 2021 року, з якого вбачається, що ТОВ «ЕКСПРЕС МЕЙЛ» не здійснювала кур`єрську послугу відповідно до накладної № 7344469. Інформація по зазначеному номеру відправлення у системі обліку відправлень відсутня, вказана компанія також не здійснювала кур`єрські послуги на ім`я позивача, а отримувач з такою назвою відсутній у системі обліку відправлень. Також, було зазначено, що бланки відправлень є видатковим матеріалом, які є у вільному доступі та не є бланком суворої звітності. Чисті бланки кур`єрської доставки є у вільному доступі у відділенні ТОВ «ЕКСПРЕС МЕЙЛ» у м.Києві, так само, як і у відділеннях партнерів по території України. Певний запас чистих бланків кур`єрських накладних є у багатьох замовників кур`єрських послуг, які використовуються ними для оформлення відправлень. Додатково було зазначено, що номер, зазначений на накладній, а саме: № 7344469 - є унікальним номером штрих-коду, який використовується для ідентифікації відправлення та визначення категорії відправки. Накладна друкується типографським методом разом зі штрих кодуванням. Крім того, у відповідь на запит П`ятого апеляційного адміністративного суду щодо надання інформації ТОВ повідомило, що особа [PERSON] (яка нібито отримала надіслані СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області документи) станом на 2020 рік не перебувала в трудових відносинах з ТОВ та не має будь-якого відношення до підприємства (не перебувала в складі засновників підприємства, не перебувала у трудових відносинах з підприємством, не працювала по контрактах або інших договорах, не перебувала у господарсько-договірних відносинах з підприємством), вказані обставини підтверджуються відомостями в звітах з ЄСВ та по формі №4-ДФ, які надані підприємством до податкового органу. Додатково слід зазначити, що у вказаній відповіді ТОВ було наголошено і відповідачем не спростовано, що ТОВ не отримувало від СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області листів від 06.03.2020 року №4408/51-2020 та від 12.03.2020 року №466/51-2020 про необхідність отримання первинної документації ТОВ, яка є предметом перевірки ДПС та була вилучення слідчим СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області 01.10.2019 року в рамках кримінального провадження №12019150040001789, внесеному до ЄРДР за ч.3 ст. 191 КК України. Позивачем зазначено, що листи від 06.03.2020 року №4408/51-2020 та від 12.03.2020 року №466/51- 2020 СВ Інгульським ВП ГУНП в Миколаївській області на адресу позивача не направлялись. Доказів направлення їх засобами поштового, електронного зв`язку (описи вкладення поштових відправлень, поштові накладні та квитанції про відправлення, звіти про відправлення електронною поштою) суду не надано. Отже, все вищезазначене у сукупності свідчить про відсутність належних та достатніх доказів як відправлення СВ Інгульським ВП ГУНП в Миколаївській області позивачу оригіналів документів вилучених на підставі ухвали слідчого судді 01.10.2019 року, так і отримання ТОВ вказаної документації, що, на думку колегії суддів, свідчить про не дотримання другої обов`язкової складової для поновлення перевірки, а саме можливість надання платником податків документів до перевірки та, відповідно, виключає правову можливість поновлення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ. Також, ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Так, у справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини «... підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Зазначений принцип на думку суду передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності». Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), пункту 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункту 58, "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), № 32457/05, пункту 40, "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), № 35298/04, пункту 67).\~ Колегія суддів зазначає, що прийняття спірного наказу Державою в особі ДПС № 914-п від 23.02.2021 року про поновлення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ при відсутності належних та достатніх доказів як відправлення позивачу Державною в особі СВ Інгульським ВП ГУНП в Миколаївській області оригіналів документів, вилучених на підставі ухвали слідчого судді 01.10.2019 року, так і отримання ТОВ вказаної документації, є порушенням вказаного принципу належного урядування. При цьому, слід зазначити, що апеляційним судом двічі подавались запити до Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області щодо надання інформації з приводу того, на якій підставі Інгульським ВП ГУНП в Миколаївській області документація була відправлена (в разі відправлення) на адресу ТОВ через вказану поштову службу (договір поштового обслуговування Інгульського ВП з поштовою службою, окреме поштове відправлення, тощо); суд просив надати документи, що підтверджують факт оплати за вказане поштове відправлення (чеки, квитанції), а також документи, які свідчать про фактичне відправлення (сгрупований поштовий реєстр, тощо); документи, що підтверджують надсилання СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській областi 06 та 12 березня 2020 року ТОВ повідомлення про можливість отримання вказаним підприємством первинної документації, яка була вилучена 01.10.2019 року в рамках кримінального провадження №12019150040001789, внесеному до ЄРДР за ч.3 ст.191 КК України, та докази отримання ТОВ вказаних відправлень від 06 та 12 березня 2020 року. Водночас, у відповідь на вказані запити суду були надані документи, які вже знаходяться в матеріалах справи та жодним чином не дають відповіді на поставлені судом адресату в запиті питання. Будь-яких інших доказів існування господарських правовідносин (у тому числі договорів на поштове обслуговування та інш.) між Інгульським ВП ГУНП в Миколаївській області та ТОВ «ЕКСПРЕС МЕЙЛ», як і доказів сплати послуг за доставку вказаного вище відправлення за накладною №7344469 на адресу ТОВ, суду надано не було. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010\~ \~\~\~у справі\~ \~\~\~«Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи. Водночас, положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи. У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи. Судова колегія вважає, що поновлення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ за відсутності можливості надання позивачем документів до вказаної перевірки, що безумовно призведе до негативних наслідків для ТОВ за результатом проведення цієї перевірки, свідчить про те, що органом державної влади (відповідачем) не застосовано підхід, який був би найбільш сприятливим для ТОВ в даних спірних правовідносинах. З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вказаного позову про визнання протиправним та скасування наказу ДПС №914-п від 23.02.2021 року «Про поновлення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ повністю. Отже, при розгляді справи судом першої інстанції неправильно надана оцінка фактичним обставинам справи та допущено порушення норм матеріального та процесуального права, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Результат розгляду: granted