Рішення адміністративного суду від 2023-07-11 00:00:00+03

30 грудня 2022 року [PERSON] звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Держпраці в Івано-Франківській області, Державної служби України з питань праці, в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ Управління Держпраці в Івано-Франківській області № 256-к від 07 грудня 2022 року «Про звільнення [PERSON] »; поновити його на посаді головного державного інспектора відділу нагляду в будівництві, енергетиці, машинобудуванні, котлонагляді, на транспорті та зв`язку з 08 грудня 2022 року; стягнути з Державної служби України з питань праці на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08 грудня 2022 \~року по дату ухвалення рішення у справі; стягнути з Державної служби України з питань праці на його користь моральну шкоду у розмірі 25000 грн. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 березня 2023 року\~ у задоволенні\~ адміністративного позову відмовлено повністю. Не погодившись з прийнятим рішенням, [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу від 07 грудня 2022 року № 256-к, поновлення на посаді і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити частково. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2023 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено повністю. Рішення\~ Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 березня 2023 року у справі № 300/5595/22 скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Управління Держпраці в Івано-Франківській області № 256-к від 07 грудня 2022 року «Про звільнення [PERSON] ». Поновлено [PERSON] з 08 грудня 2022 року на посаді головного державного інспектора відділу нагляду в будівництві, енергетиці, машинобудуванні, котлонагляді, на транспорті та зв`язку Управління Держпраці в Івано-Франківській області. Стягнуто з Управління Держпраці в Івано-Франківській області на користь\~ [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 грудня 2022 року по 27 червня 2023 року у розмірі 72308 грн 16 коп. із утриманням з цієї суми податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. У задоволенні решти позовних вимог \~відмовлено. На адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява [PERSON] \~від 29 червня 2023 року про ухвалення додаткового судового рішення, у якій, з урахуванням доповнення до заяви від 06 липня 2023 року, просить: стягнути з Управління Держпраці в Івано-Франківській області \~на його користь 3080,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції; 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції, та 992,40 грн судового збору, сплаченого за подання адміністративного позову. Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якому зазначено, що заявлена адвокатом сума витрат за участь в судовому засіданні 830,00 грн є неспівмірною із обсягом виконаної роботи, вартість наданих послуг не відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. Вказує, що наведені витрати на професійну правничу допомогу є завищеними та неспівмірними зі складністю справи. Вважає, що представникам позивача, які також представляли інтереси інших осіб в кількох аналогічних справах, не понесли значні фізичні та інтелектуальні затрати при підготовці та поданні позовної заяви та апеляційної скарги. Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, що відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 3 ст. 268, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи заяви про ухвалення додаткового судового рішення, заперечення на заяву, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що заяву слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Частиною 3 ст. 134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України). Відповідно до положень ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України \~\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значенням справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Приписами ст. 30 Закону України від 05 травня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Колегія суддів звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат. Стосовно стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 5000,00 грн \~колегія суддів зазначає наступне. З матеріалів справи слідує, що професійна правнича допомога [PERSON] у цій справі у суді першої інстанції надавалась адвокатським бюро «Назар Ридай і Партнери» на підставі Договору про надання правової допомоги № 29-12/22 від 29 грудня 2022 року (том 1, а.с.35-36). Вид наданих адвокатським бюро «Назар Ридай і Партнери» послуг професійної правничої допомоги та їх вартість підтверджуються актом приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 29 грудня 2022 року до Договору про надання правової допомоги № 29-12/22 \~(том 1, а.с.37). Згідно із вказаним актом адвокатське бюро «Назар Ридай і Партнери» надало, а [PERSON] прийняв наступні послуги відповідно до Договору про надання правової допомоги від 29 грудня 2022 року: - надання усної консультатації стосовно роз`яснення юридичних наслідків розгляду судовим \~органом позовної заяви, роз`яснення підстав та порядку оскарження судового рішення в апеляційному порядку, роз`яснення наслідків набрання судовим рішенням законної сили, роз`яснення порядку виконання судового рішення, обрання правової позиції в інтересах клієнта 1 година 1000,00 грн; - підготовка позовної заяви: аналіз законодавства, що регулює правовідносини між сторонами, обрання правової позиції, аналіз судової практики з аналогічних правовідносин 3 години - \~4000 грн. Загальна вартість наданих послуг становить 5000,00 грн. На підтвердження оплати наданих послуг позивачем долучено до матеріалів справи виписку з карткового рахунку АБ «Назар Ридай і партнери» від 30 грудня 2022 року на суму 5000 грн (том 1, а.с.38). Матеріалами справи підтверджується, що в межах цієї справи до суду першої інстанції подано адміністративний позов із додатками, який складено на 11 аркушах (21 сторінках), додатки до позову на 27 аркушах (том 1, а.с.1-38). Згідно з ч. 6, 7 ст. 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Колегія суддів зазначає, що сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. Із матеріалів справи слідує, що Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якому зазначено, що наведені витрати на професійну правничу допомогу є завищеними та неспівмірними зі складністю справи. Вказано, що адвокату позивача, який також представляв інтереси інших осіб в кількох аналогічних справах не потрібно було нести значні фізичні та інтелектуальні затрати при підготовці та поданні позовної заяви. Аналіз вищенаведених законодавчих положень дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Результат розгляду: granted