Рішення адміністративного суду від 2022-02-14 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення . В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що відповідно до винесеної постанови серії ДПО №777352 від 27.08.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП. Як зазначено в постанові, у м.Маріуполі по вул. Камишова, позивач, будучи посадовою особою, в.о. директора ККП "Маріупольавтодор", [PERSON] не витримав норми з утримання та експлуатації проїзної частини у вказаному місці, чим порушив вимоги ст.12 ЗУ "Про дорожній рух", скоївши правопорушення, передбачене ч.1 ст.140 КУпАП. Проте, позивач зазначає, що діючого законодавства він не порушував, з даною постановою не згоден, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідач не надав докази, що саме він є тою посадовою особою, яка відповідальна за вказане правопорушення, а також відповідач не надав відеодоказів його причетності до вчиненого правопорушення. У строк визначений в ухвалі суду, відповідач [PERSON] подав відповідь на адміністративний позов, в якому зазначає, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності, їм було вірно визначено посадову особу на підставі статуту ККП "Маріупольавтодор" та посадової інструкції Майстра дільниці по ремонту вулично-дорожньої мережі, оскільки позивач на той момент був виконуючим обов`язки директора підприємства. Також відповідач звертає увагу на те, що факт порушення повністю доведений зібраними у справі доказами, а саме актом обстеження, фототаблицею та схемою. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач старший інспектор з о/д ВБ ДР УПП в Донецькій області майор поліції Кульченко В.Т. до судового засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, у задоволенні позову просив відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Так, відповідно до положень ст. 288 КУпАП постанова посадової особи по справі про адмінправопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАСУ), з особливостями визначеними КУпАП. Виходячи з правового змісту цих вимог законодавства, передбачено, що даний позов розглядається в порядку та відповідно до вимог КАС України, з урахуванням особливостей визначених КУпАП. Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО №777352 від 27.08.2021 року, винесеної інспектором старшим інспектором з о/д ВБ ДР УПП в Донецькій області капітаном поліції Кульченко В.Т., визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП. Згідно постанови у місті Маріуполі по вул. Камишова [PERSON] , будучи посадовою оосбою в.о. директора ККП "Маріупольавтодор" не витримав норми з утримання та експлуатації проїзної частини у вказаному місці, чим порушив вимоги ст.12 ЗУ "Про дорожній рух". Статтею 19 Конституції України\~визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Відповідно до\~статті 10 Закону України від 08.09.2005 N 2862-IV "Про автомобільні дороги"\~державним управлінням автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України. Статтею 11 Закону визначені обов`язки органу державного управління автомобільними дорогами загального користування, а саме: розробка пропозицій щодо фінансування та здійснення контролю за цільовим використанням бюджетних коштів; організація, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг; забезпечення технічного нагляду за станом автомобільних доріг. Згідно з пунктом 1 частини 3\~статті 12 Закону України від 30.06.93 N 3353-XII "Про дорожній рух"\~посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідно до п. 1.5\~Правил дорожнього руху, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган. Положеннями ч. 1\~ст. 140 КУпАП\~визначено, що порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Об`єктом правопорушень, передбачених коментованою статтею, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт. Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених коментованою статтею, характеризується наявністю як умислу, так і необережності. Суб`єктами правопорушень, передбачених, зокрема частиною 1 коментованої статті, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт. Згідно з\~ст. 222 КУпАП\~органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку,\~правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. При цьому, уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв. Крім того,\~Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року\~затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі( далі\~Інструкція № 1395), п. 4 якої визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Також, визначено, що постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті\~121, статтями\~121-1,\~121-2, частинами першою, другою і третьою статті\~122, частиною першою статті\~123, статтею\~124-1, статтями\~125,\~126, частинами першою, другою і третьою статті\~127, статтями\~128,\~129, статтею\~132-1, частинами шостою і одинадцятою статті\~133-1, частинами першою, другою і третьою статті\~140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. За приписами\~ст. 251 КУпАП\~доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: granted