Рішення адміністративного суду від 2022-09-19 00:00:00+03

У липні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес-ТЕП" (далі ТОВ) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області та Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень від 08.06.2021 р. № 2741705/42180404, від 10.06.2021 р. №2753149/42180404, від 10.06.2021 р. №2753150/42180404, від 10.06.2021 р.\~ №2753151/42180404, від 10.06.2021 р. №2753152/42180404, від 10.06.2021 р.\~ №2753147/42180404, від 10.06.2021 р. №2753148/42180404, від 18.06.2021 р.\~ №2784228/42180404, від 18.06.2021 р. №2784229/42180404, від 18.06.2021 р.\~ №2784230/42180404, від 14.06.2021 р. №2763794/42180404 та зобов`язання зареєструвати податкові накладні від 20.05.2021 р. №92, від 13.05.2021 р. №58, від 14.05.2021 р. №71, від 14.05.2021 р. №70, від 14.05.2021 р. №72, від 17.05.2021 р. №68, від 11.05.2021 р. №45, від 05.05.2021 р. №46, від 07.05.2021 р. №47, від 12.05.2021 р. №48, від 27.04.2021 р. №253. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року позов залишено без задоволення. Не погоджуючись з даним рішенням суду, ТОВ подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову повністю. Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке. Судом першої інстанції встановлено, що позивач як продавець автомобілів склав податкові накладні від 20.05.2021 р. №92, від 13.05.2021 р. №58, від 14.05.2021 р. №71, від 14.05.2021 р. №70, від 14.05.2021 р. №72, від 17.05.2021 р. №68, від 11.05.2021 р. №45, від 05.05.2021 р. №46, від 07.05.2021 р. №47, від 12.05.2021 р. №48, від 27.04.2021 р. №253 та направив їх для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі\~ ЄРПН) (а.с.23, 45, 68, 87, 105, 123, 141, 159, 164, 169, 201). Автоматизованою системою "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України направлено позивачу повідомлення про прийняття податкових накладних та зупинення їх реєстрації (а.с.24, 46, 69, 88, 106, 124, 142, 160, 165, 170, 202). Підставою вказано, що платник податку відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. По кожній податковій накладній позивач направляв ГУДПС пояснення щодо підтвердження реальності здійснення господарських операцій із наданням відповідних доказів (а.с.25-41, 47-64, 70-83, 89-101, 107-119, 125-137, 143-155, 171-197, 203-219). Так, позивачем до податкового органу надано: договір купівлі продажу; акт прийому передачі транспортного засобу, видаткову накладну, платіжне доручення, вантажно-митну декларацію, інвойс, контракт, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, виписку з оборотно-сальдової відомості\~ підприємства позивача. ГУДПС України рішеннями від 08.06.2021 р. № 2741705/42180404, від 10.06.2021 р.\~ №2753149/42180404, від 10.06.2021 р. №2753150/42180404, від 10.06.2021 р.\~ №2753151/42180404, від 10.06.2021 р. №2753152/42180404, від 10.06.2021 р.\~ №2753147/42180404, від 10.06.2021 р. №2753148/42180404, від 18.06.2021 р.\~ №2784228/42180404, від 18.06.2021 р. №2784229/42180404, від 18.06.2021 р.\~ №2784230/42180404, від 14.06.2021 р. №2763794/42180404 відмовив у реєстрації податкових накладних від 20.05.2021 р. №92, від 13.05.2021 р. №58, від 14.05.2021 р. №71, від 14.05.2021 р. №70, від 14.05.2021 р. №72, від 17.05.2021 р. №68, від 11.05.2021 р. №45, від 05.05.2021 р. №46, від 07.05.2021 р. №47, від 12.05.2021 р. №48, від 27.04.2021 р. №253 (а.с. 20-21, 42-43, 65-66, 84-85, 102-103, 120-121, 138-139, 156-157, 161-162, 166-167, 198-199). Підставою для відмови вказано: "ненадання платником податку первинних документів, щодо постачання/придбання товарів/послуг; зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи); у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних." У розділі "Додаткова інформація" зазначено, що платником не надано копії документів щодо зберігання (гаражування) транспортних засобів. Винесення вказаних рішень про відмову в реєстрації ПН і стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд зазначив, що в жодному випадку позивач, виступаючи продавцем по договору купівлі продажу транспортного засобу, не мав (не набував в законному порядку) права власності на цей автотранспортний засіб, який в наступному був ним проданий іншим юридичним особам. Суд дійшов висновку, що на момент укладення договорів купівлі-продажу з резидентами України на ввезені\~ автомобілі (автотранспортні засоби) на митну територію України у позивача було відсутнє право на\~ продаж товару\~ транспортного засобу, яке належить виключно\~ власникові товару відповідно до положень ч.1 ст.658 ЦК України. Суд зазначив, що позивач не реєстрував своє право власності на ввезені ним автотранспортні засоби, внаслідок чого він не міг виступати продавцем по договору купівлі-продажу транспортних засобів третій особі, а тому за такою господарською операцією позивач не мав право на виписку та реєстрацію податкових накладних. Крім того, суд наголосив, що не реєструючи своє право власності на ввезені на митну територію транспортні засоби, але отримуючи дохід саме від їх продажу, позивач окрім всього, уникає оподаткування доходу, отриманого від продажу двох та більше об`єктів рухомого майна (абз.2 п.173.2 ст.173 ПК України). Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що не відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке. Відповідно до ст.201.16 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. Так, Постановою КМУ від 11 грудня 2019 року №1165 було затверджено порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН (далі Порядок), п.1 якого передбачено, що цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації\~ податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів. Крім того, вказаним порядком затверджено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість\~ (додаток 1 до Порядку), одним з яких передбачено наступний критерій (8): «у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування». Згідно з п.6. Порядку у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4). У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4). Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України\~ «Про електронні документи та електронний документообіг»,\~ «Про електронні довірчі послуги»\~ та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном. Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: - договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; - \~договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; - первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; - розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; - документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; - інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення. За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4). Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Як було зазначено, спірні ПН податковим органом було прийнято, однак їх реєстрація зупинена. У квитанціях зазначено, що відповідно до п.201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація ПН в ЄРПН зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в ЄРПН, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Сутність вказаного пункту полягає у тому, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в податкових накладних. Разом з тим, ні у вказаних квитанціях, ні під час відмови в реєстрації РК податковим органом жодним чином не зазначено, яка саме податкова інформація в наявності у відповідача, що стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, в результаті аналізу якої відповідач дійшов висновку про ризиковість здійснення господарської операції позивачем, рівно як і не зазначено відносно якої саме господарської операції відповідач зробив висновок щодо її ризиковості та з яким саме контрагентом. Наведені обставини мають ґрунтовне значення, оскільки відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Окремо колегія суддів зазначає, що зупинення реєстрації ПН з вказаних підстав повинно передувати здійснення підприємством конкретної ризикової господарської операції (інформації про яку станом до звернення до суду ДПС не надано), а не загальна інформація податкового органу щодо суб`єкта господарської діяльності. Також, ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Так, у справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини «... підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Зазначений принцип на думку суду передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності». Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), пункту 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункту 58, "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), № 32457/05, пункту 40, "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), № 35298/04, пункту 67).\~ Колегія суддів наголошує, що відсутність факту зазначення ГУДПС належної інформації, з огляду на яку ГУДПС дійшло висновку про ризиковість платника податку, свідчить про не дотримання обов`язку податкового органу діяти вчасно, в належний і якомога послідовніший спосіб, запроваджувати внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність дій ГУДПС, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності. Крім того, ТОВ було зазначено та з матеріалів справи вбачається, що з метою реєстрації спірних ПН ним було надано ГУДПС низку пояснень з відповідними документами, які містяться в справі, а саме: - контракт № 14/12/20-WBS від 18.12.2020 року, інвойс № 210520.11-WIN/BZTP від 20.05.2021 року, ВМД № UA204020/2021/233209 ВІД 21.05.2021 року на підтвердження факту придбання даного товару; договір купівлі-продажу транспортного засобу № 264/21 від 08.04.2021 року, видаткова накладна № 593 від 24.05.2021 року, акт прийому-передачі № 264/21 від 24.05.2021 року, 2 платіжних доручення, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСВ по 361 рахунку на підтвердження факту реалізації товару; - контракт № 21/20-CA/BZ від 29.12.2020 року, інвойс № 210402.7-CAU/BZTP від 02.04.2021 року, ВМД № UA204130/2021/005767 від 07.04.2021 року на підтвердження факту придбання даного товару; договір купівлі-продажу транспортного засобу № 387/21 від 13.05.2021 року, видаткова накладна № 556 від 13.05.2021 року, акт прийому-передачі № 387/21 від 13.05.2021 року, довіреність № 5 від 13.05.2021, 2 платіжних доручень, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСВ по 361 рахунку на підтвердження факту реалізації товару; - контракт № 21/20-CA/BZ від 29.12.2020 року, інвойс № 210507.13-CAU/BZTP від 07.05.2021 року, ВМД № UA305160/2021/028258 від 12.05.2021 року на підтвердження факту придбання даного товару; договір купівлі-продажу транспортного засобу № 394/21 від 13.05.2021 року, видаткова накладна № 571 від 18.05.2021 року, акт прийому-передачі № 394/21 від 18.05.2021 року, довіреність № 1553 від 17.05.2021, платіжне доручення, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСВ по 361 рахунку на підтвердження факту реалізації товару; - контракт № 21/20-CA/BZ від 29.12.2020 року, інвойс № 210507.14-CAU/BZTP від 07.05.2021 року, ВМД № UA305160/2021/028297 від 12.05.2021 року на підтвердження факту придбання даного товару; договір купівлі-продажу транспортного засобу № 393/21 від 13.05.2021 року, видаткова накладна № 570 від 18.05.2021 року, акт прийому-передачі № 393/21 від 18.05.2021 року, довіреність № 1555 від 17.05.2021, платіжне доручення, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСВ по 361 рахунку на підтвердження факту реалізації товару; - контракт № 21/20-CA/BZ від 29.12.2020 року, інвойс № 210507.15-CAU/BZTP від 07.05.2021 року, ВМД № UA305160/2021/028102 від 12.05.2021 року на підтвердження факту придбання даного товару; договір купівлі-продажу транспортного засобу № 392/21 від 13.05.2021 року, видаткова накладна № 572 від 18.05.2021 року, акт прийому-передачі № 392/21 від 18.05.2021 року, довіреність № 1554 від 17.05.2021, платіжне доручення, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСВ по 361 рахунку на підтвердження факту реалізації товару; - контракт № 21/20-CA/BZ від 29.12.2020 року, інвойс № 210419.19-CAU/BZTP від 19.04.2021 року, ВМД № UA305160/2021/026283 від 28.04.2021 року на підтвердження факту придбання даного товару; договір купівлі-продажу транспортного засобу № 402/21 від 14.05.2021 року, видаткова накладна № 567 від 17.05.2021 року, акт прийому-передачі № 402/21 від 17.05.2021 року, довіреність № 08 від 17.05.2021, платіжне доручення, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСВ по 361 рахунку на підтвердження факту реалізації товару; - контракт № 21/20-CA/BZ від 29.12.2020 року, інвойс № 210305.149-CAU/BZTP від 05.03.2021 року, ВМД № UA305160/2021/016998 від 10.03.2021 року на підтвердження факту придбання даного товару; договір купівлі-продажу транспортного засобу № 372/21 від 07.05.2021 року, видаткова накладна № 547 від 12.05.2021 року, акт прийому-передачі № 372/21 від 12.05.2021 року, довіреність № 4 від 11.05.2021, платіжне доручення, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСВ по 361 рахунку на підтвердження факту реалізації товару; - контракт № 07/21-WBS/OK від 31.03.2021 року, інвойс № 210430.3-WIN/BZTP від 30.04.2021 року, ВМД № UA204130/2021/007783 від 06.05.2021 року на підтвердження факту придбання даного товару; договір купівлі-продажу транспортного засобу № 341/21 від 25.03.2021 року, видаткова накладна № 548 від 12.05.2021 року, акт прийому-передачі № 341/21 від 12.05.2021 року, довіреність № 2 від 06.05.2021 року, 5 платіжних доручень, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСВ по 361 рахунку на підтвердження факту реалізації товару; - контракт № 07/21-WBS/OK від 31.03.2021 року, інвойс № 210430.3-WIN/BZTP від 30.04.2021 року, ВМД № UA204130/2021/007783 від 06.05.2021 року на підтвердження факту придбання даного товару; договір купівлі-продажу транспортного засобу № 341/21 від 25.03.2021 року, видаткова накладна № 548 від 12.05.2021 року, акт прийому-передачі № 341/21 від 12.05.2021 року, довіреність № 2 від 06.05.2021 року, 5 платіжних доручень, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСВ по 361 рахунку на підтвердження факту реалізації товару - контракт № 07/21-WBS/OK від 31.03.2021 року, інвойс № 210430.3-WIN/BZTP від 30.04.2021 року, ВМД № UA204130/2021/007783 від 06.05.2021 року на підтвердження факту придбання даного товару; договір купівлі-продажу транспортного засобу № 341/21 від 25.03.2021 року, видаткова накладна № 548 від 12.05.2021 року, акт прийому-передачі № 341/21 від 12.05.2021 року, довіреність № 2 від 06.05.2021 року, 5 платіжних доручень, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСВ по 361 рахунку на підтвердження факту реалізації товару; - контракт № 02/21-HB/BS від 23.02.2021 року, інвойс № 20200318 від 23.02.2021 року, ВМД № UA204020/2021/007261 від 10.03.2021 року на підтвердження факту придбання даного товару; договір купівлі-продажу транспортного засобу № 346/21 від 29.03.2021 року, видаткова накладна № 332 від 28.04.2021 року, акт прийому-передачі № 346/21 від 28.04.2021 року, 4 платіжні доручення, ОСВ по 361 рахунку на підтвердження факту реалізації товару. Колегія суддів, з урахуванням матеріалів справи, також не може погодитись з правомірністю спірної відмови в реєстрації податковим органом з підстави ненадання платником податків копій документів щодо зберігання (гаражування) транспортних засобів, оскільки матеріали справи містять повний та належний перелік первинної документації, складеної за результатом здійснення господарської діяльності позивача з контрагентом, якої (документації) цілком достатньо для реєстрації ПН. При цьому, відсутність документів щодо зберігання (гаражування) транспортних засобів жодним чином не може бути підставою для відмови в реєстрації ПН з огляду на хронологію етапів постачання транспортних засобів позивачем покупцям, а саме в контексті відсутності значного часового проміжку між подією ввезення ТОВ транспортного засобу на територію України та його продажу покупцеві, що виключає необхідність зберігання (гаражування) транспортних засобів. Стосовно висновків суду з приводу того, що в жодному випадку позивач, виступаючи продавцем по договору купівлі продажу транспортного засобу не мав (не набував в законному порядку) права власності на цей автотранспортний засіб; на момент укладення договорів купівлі-продажу з резидентами України на ввезені\~ автомобілі (автотранспортні засоби) на митну територію України у позивача було відсутнє право на\~ продаж товару\~ транспортного засобу; позивач не реєстрував своє право власності на ввезені ним автотранспортні засоби, внаслідок чого позивач не міг виступати продавцем по договору купівлі-продажу транспортних засобів третій особі, то за такою господарською операцією позивач не мав право на виписку та реєстрацію придаткових накладних, колегія суддів зазначає про їх хибність з огляду на таке. В обґрунтування вказаної позиції суд першої інстанції посилався на ч.4 ст.334 ЦК України, за якою права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Водночас, предметом договорів між ТОВ та покупцями є рухоме майно, а саме транспорті засоби, правове регулювання набуття власності яких є відмінним від нерухомого майна. Положеннями ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ч.1 та 2 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Так, з матеріалів справи вбачається наявність по всім правочинам, укладеним між ТОВ та покупцями, на постачання транспортних засобів, складених між контрагентами, як видаткових накладних, так і актів приймання-передачі транспортних засобів, що спростовує вказані висновки суду першої інстанції. При цьому, факт ввезення ТЗ підтверджується митними деклараціями, що містяться в справі. Крім того, постановою КМУ від 11 листопада 2009 р. № 1200 було затверджено Порядок здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, п.7-9 якого визначено, що суб`єкти господарювання (які здійснюють оптову та роздрібну торгівлю) зобов`язані стати на облік відповідно у Головному сервісному центрі МВС і Держпродспоживслужбі та вести облік надходження, продажу та передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Облік ведеться суб`єктами господарювання в письмовому та електронному вигляді. Суб`єкти господарювання невідкладно вносять інформацію про надходження, передачу, реалізацію транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, до електронного реєстру. Суб`єкти господарювання забезпечують можливість для демонстрації, тестування, зберігання та продажу транспортних засобів (нових і таких, що перебували в користуванні) у власних або орендованих приміщеннях (на майданчиках), а також для проведення передпродажної підготовки та сервісного обслуговування транспортних засобів на станціях технічного обслуговування. Суб`єкти господарювання здійснюють продаж транспортних засобів, зокрема укладення договорів купівлі-продажу транспортних засобів, за місцезнаходженням торговельних приміщень. Транспортні засоби та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, які ввозяться на митну територію України для продажу, підлягають митному оформленню в порядку, встановленому законодавством. Суб`єкт господарювання для продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, повинен мати номерні знаки для разових поїздок та номерні знаки "Транзит", а підприємство-виробник - акти приймання-передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери (далі - акти приймання-передачі), а також номерні знаки для разових поїздок та номерні знаки "Транзит" (п.12 Порядку). З аналізу наведених норм не вбачається обов`язкової реєстрації ТЗ за суб`єктом господарювання, який здійснює оптову та роздрібну торгівлю такими ТЗ, як умови для набуття права власності (в розумінні ЦК України) на такі ТЗ. Також, суд зазначав, що не реєструючи своє право власності на ввезені на митну територію транспортні засоби, але отримуючи дохід саме від їх продажу, позивач, окрім всього, уникає оподаткування доходу, отриманого від продажу двох та більше об`єктів рухомого майна (абз.2 п.173.2 ст.173 ПК України). Колегія суддів вважає таке посилання помилковим з огляду на таке. Відповідно до ст.173.2 ПК України як виняток із положень\~ пункту 173.1\~ цієї статті, дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) протягом звітного (податкового) року одного з об`єктів рухомого майна у вигляді легкового автомобіля та/або мотоцикла, та/або мопеда, не підлягає оподаткуванню. Дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) протягом звітного (податкового) року другого об`єкта рухомого майна у вигляді легкового автомобіля та/або мотоцикла, та/або мопеда, підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною\~ пунктом 167.2\~ статті 167 цього Кодексу. Водночас, наведені положення ПК України регламентують питання адміністрування податку на доходи фізичних осіб (розділ IV ПК України), платниками якого є відповідно (ст.162) фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент, в той час, як покупцем (при ввезенні ТЗ на митну територію України) в даному випадку є ТОВ юридична особа. Таким чином, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що подана позивачем первинна документація відповідає вимогам закону за формою, змістом та обсягом (іншого в ході розгляду справи відповідачами не доведено), а тому податковий орган не мав правових підстав для відмови в реєстрації ПН та винесення такого рішення з цього приводу. З огляду на наведене колегія суддів вважає, що позовні вимоги ТОВ про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання зареєструвати ПН є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Отже, при розгляді справи судом першої інстанції неправильно надана оцінка фактичним обставинам справи та допущено порушення норм матеріального та процесуального права, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Результат розгляду: granted