Рішення адміністративного суду від 2022-08-10 00:00:00+03

02 лютого 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дії відповідача щодо обмеження з 29.12.2020 призначеної та виплачуваної позивачу пенсії максимальним розміром в десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; зобов`язання відповідача здійснити з 29.12.2020 перерахунок та виплату позивачу, з урахуванням раніше проведених виплат, пенсії без обмеження її максимальним розміром в десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, та виплатити утворену заборгованість. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Зазначає, що під час призначення пенсії її розмір був протиправно обмежений десятьма прожитковими мінімуми встановленими для осіб, що втратили працездатність. Позивач вважає, що з урахуванням положень рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, його пенсія не підлягає обмеженню максимальним розміром. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 травня 2022 року \~позов задоволено. Відповідачем на вказане рішення суду подано апеляційну скаргу, в якій зазначає на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права \~просить скасувати рішення суду та прийняти \~нове, яким відмовити у задоволенні позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам відповідача про те, що при призначенні пенсії позивачу обмеження максимальним розміром відбулось у відповідності до Закону №2262 та Закону №3668. Крім того, зобов`язання здійснити перерахунок \~пенсії є захистом прав позивача на майбутнє. Позивач не скористався правом подання відзиву. Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] з 29.12.2020 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Пенсія \~позивача була обмежена максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. У листопаді 2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив провести йому перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, проте, листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 28.12.2021 позивачу було відмовлено у задоволенні його заяви. Позивач, не погодившись з правомірністю відмови у перерахунку пенсії, звернувся з даним позовом до суду. Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку про обґрунтованість такого. Висновки суду ґрунтуються на правовій позиції, що викладені у постановах Верхового Суду від 16.12.2021 у справі №400/2085/19, від 17.02.2022 у справі №640/11168/20. Колегія суддів суду апеляційної інстанції переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги доходить висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Спірним у справі є правомірність обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом №3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону №3668-VI. Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011. Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України",\~ \~\~\~не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Водночас Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII. Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016. При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців. Отже, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI- у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців. Таким чином застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми\~ \~\~Закону № 3668-VI. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом \~у постанові від 16.12.2021 у справі №400/2085/19, від 17.02.2022 у справі №640/11168/20 При цьому, судом встановлено, що суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону №3668-VI. Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним. Доводи відповідача з посиланням на Закон України від 06.12.2016 № 1774-VIII, яким внесено зміни до ч. 7 ст. 43 Закону №2262 та який набрав чинності пізніше ніж рішення Конституційного Суду України, колегія суддів відхиляє, оскільки норми частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII не відновлені, хоча й були фактично внесені зміни стосовно продовження періоду тимчасового обмеження максимального розміру пенсії. Доводи відповідача про те, що \~зобов`язання здійснити перерахунок \~пенсії є захистом прав позивача на майбутнє є помилковими, оскільки зобов`язання провести перерахунок пенсії пов`язаний \~зі спірним обмеженням максимальним розміром пенсії. З урахуванням викладеного колегія суддів \~дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Результат розгляду: denied