Рішення адміністративного суду від 2023-01-23 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовом до виконавчого комітету Запорізької міської ради та адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 04.10.2022 № 735, в обґрунтування якої заначив наступне. 08.09.2022 працівником поліції ВП № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції Шматало С.В. відносно позивача складено протокол про адмінстративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП. 04.10.2022 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення № 735, якою позивача визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП., та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмір 6800,00 грн. Справу адміністративною комісією розглянуто за відсутності позивача, у зв`язку із чим він дізнався про винесення оскаржуваної постанови 28.11.2022, коли йому було вручено її копію. Постанову адміністративної комісії позивач вважає незаконною та просить її скасувати, посилаючись на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що позивач є працівником суб`єкту господарювання, в якому було здійснено продаж алкогольного напою, отже не є суб`єктом адміністративного правопорушення. Крім того, на переконання позивача, матеріали справи не містять доказів вчинення [PERSON] інкримінованого йому правопорушення. У хвалою судді від 07.12.2022 позовну заяву [PERSON] залишено без руху, встановлено позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в мотивувальній частині ухвали. 14.12.2022 позивачем усунені недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку для звернення до суду з позовом та копії постанови, в якій міститься розписка позивача про її отримання 28.11.2022. Ухвалою судді від 15.12.2022 визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з позовом та поновлено позивачеві зазначений строк, відкрито провадження в справі, призначено справу до розгляду в порядку позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ відповідно до приписів ст.ст. 268, 272, 286 КАС України з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання, встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позов, витребувано у адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради докази, за результатами дослідження яких було встановлено наявність у діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та докази вручення позивачеві оскаржуваної ним постанови. 11.01.2023 представником виконавчого комітету Запорізької міської ради подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування заперечень відповідачем заначено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення адміністративно комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради, що 08.09.2022 о 16 год. 40 хв. позивач, перебуваючи на посаді продавця-консультанта, за адресою: [ADDRESS] , в приміщені ТОВ «Вайн сторі» магазину «Вина світу», реалізував вино «Copa del Sol fruc» об`ємом 1 літр неповнолітньому [PERSON] , [INFO] , відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 156 КУпАП. На засідання адміністративної комісії позивач не з`явився, причини неявки не повідомив, проти інкримінованого порушення не заперечував. Досліджений адміністративною комісією протокол про адміністративне правопорушення від 08.09.2022 містить підпис позивача, жодних зауважень останнім в протоколі не зазначено. Обставини адміністративного правопорушення також підтверджуються долученими до матеріалів справи письмовими поясненнями неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , з яких вбачається, що останній 08.09.2022 придбав в магазині «Вина світу» вино «Copa del Sol fruc» об`ємом 1 літр; чеком магазина «Вина мира» від 08.09.2022; фотокарткою із зображенням вина та відеозаписом на якому зображено неповнолітніх, які тримають вино «Copa del Sol fruc»; рапортом чергового поліції № 4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, згідно якого інспектором ювенальної превенції ЗРУП було виявлено у Вина світу факт продажу алкогольних напоїв неповнолітньому. Крім того, представник виконавчого комітету у відзиві на позовну заяву зазначає, що виконавчий комітет Запорізької міської ради є неналежним відповідачем в справі, оскільки оскаржувану позивачем постанова винесена адміністративною комісією при виконавчому комітеті, яка наділена самостійними повноваженнями та здійснює публічно-владні управлінські функції. 11.01.2023 представником адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування заперечень зазначені доводи тотожні доводам, що викладені у відзиві виконавчим комітетом Запорізької міської ради, окрім того, що представник адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради вважає належним відповідачем в справі саме виконавчий комітет, оскільки адміністративна комісія не наділена самостійною адміністративною процесуальною правосуб`єктністю. До відзиву на позовну заяву представником адміністративної комісії додано фотокопію адміністративного матеріалу. Позивач у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. 23.01.2023 на адресу суду від позивача надійшла заява, в якій позивач просив справу розглянути за його відсутності, в якій також підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити. Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу електронної пошти. Враховуючи викладене, суд на підставі ч. 9 ст. 205 КАС України вирішив розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження. Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши надані суду докази, суд доходить наступних висновків. Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Оскаржуваною позивачем постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради № 735 від 04.10.2022 [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, за те, що 08.09.2022 о 16 год. 40 хв. він, перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , в приміщенні ТОВ «ВАЙН СТОРІ» магазину «Вина Світу», реалізував вино реалізував вино «Copa del Sol fruc» об`ємом 1 літр неповнолітньому [PERSON] , [INFO] . Як зазначено у постанові, [PERSON] пояснення в протоколі надав, на засідання комісії не з`явився. У відповідності до ч. 1\~ст.\~218\~КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені\~ст.\~156 цього Кодексу. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.\~Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Згідно з вимогами ст. ст.\~245,\~280 КУпАП\~завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Частиною 2 ст. 156 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема за\~порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку. Відтак, об`єктивними ознаками складу даного адміністративного правопорушення є діяння, яке полягає у\~продажі пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку. Як убачається із матеріалів справи, позивача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за продаж особі, яка не досягла 18-річного віку, алкогольного напою. Проте, матеріали справи, копії яких долучені представником відповідача адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради до відзиву на позов, не містить належних доказів того, що за продаж особі, яка не досягла 18-річного віку, алкогольного напою здійснено саме позивачем. Зі змісту оскаржуваної постанови та відзиву відповідача вбачається, що доказами, на основі яких адміністративна комісія встановила наявність\~адміністративного правопорушення\~та винність\~ [PERSON] \~в його\~вчиненні,\~є протокол\~про адміністративне\~правопорушення,\~фотоматеріали,\~відеоматеріали рапорт\~ЄО,\~пояснення [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] .\~ Дослідивши вищезазначені докази, суд констатує наступне. Фотоматеріали, відеозапис, рапорт поліції, пояснення неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] не містять відомостей щодо особи, яка вчинила правопорушення. З фотокопії фіскального чека вбачається, що вино, продаж неповнолітньому якого ставиться в провину позивачеві, продано 08.09.2022 о 16 год. 40 хв. касиром [PERSON] . В протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» позивач власноруч зазначено, що він не згоден з протоколом. Інших письмових пояснень [PERSON] матеріали справи не містять. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом вчинення правопорушення, оскільки протокол є предметом оцінки органу, який уповноважений на розгляд справи про адміністративне правопорушення, в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи у сукупності з іншими належними та допустимими доказами, які в даній справі відсутні. Частиною 2 ст. 2 КАС України\~ передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що\~адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Саме відповідач несе тягар доказування правомірності своїх дій та рішень, і саме відповідач не надав доказів законності й обґрунтованості оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. З урахуванням зазначеного,\~при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, в діянні позивача є недоведеними, оскаржувана постанова не є законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню. Доводи представника адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про те, що адміністративна комісія не є належним відповідачем у адміністративній справі, суд вважає неспроможними, виходячи з наступного. За змістом ст. 43 КАС України здатність особисто мати та здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам). Представником відповідача разом із відзивом не надано доказів того, що адміністративна комісія при Виконавчому комітеті Запорізької міської ради не наділена адміністративною процесуальною правосуб`єктністю. Відповідно до ст. 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до п.7 ч.1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. Оскаржувана постанова прийнята адміністративною комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради. Отже, адміністративна комісія при виконавчому комітеті Запорізької міської ради є належним відповідачем у справі, а виконавчий комітет Запорізької міської ради неналежним. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України,\~ за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Частиною третьою статті 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи. За звернення до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 496,20 грн., що підтверджується квитанцією від 25.11.2022, отже, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради. У відповідності до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню позивачеві, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Доказів понесення інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, позивачем суду не надано. Із заявами про намір подати такі докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду позивач до суду не звертався.

Результат розгляду: granted