Рішення адміністративного суду від 2022-06-22 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Служби безпеки України в якому просить: - визнати протиправним та скасувати наказ Служби безпеки України №740 о/с від 10 червня 2020 року в частині звільнення [PERSON] з військової служби в запас за підпунктом "а" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із закінченням строку контракту); - визнати протиправним та скасувати наказ Національної академії Служби безпеки України №273 о/с від 06 липня 2020 року про виключення [PERSON] зі списків військової частини; - визнати протиправним та скасувати наказ Національної академії Служби безпеки України №165 від 06 липня 2020 року про відрахування [PERSON] з аспірантури; - поновити [PERSON] на військовій службі за контрактом з 06 липня 2020 року; - зобов`язати Службу безпеки України виплатити [PERSON] грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 06 липня 2020 року до дати фактичного поновленні на посаді; - зобов`язати Службу безпеки України розглянути питання щодо укладання з [PERSON] нового контракту про проходження військової служби. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що наказом Служби безпеки України від 10 червня 2020 року №740 о/с його звільнено з військової служби у запас Служби безпеки України у зв`язку із закінченням строку контракту на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та наказом від 06 липня 2020 року №273 о/с виключено зі списків військової частини. Позивач вважає, що звільнення відбулось без урахування його бажання продовжувати службу за контрактом під час дії особливого періоду, з порушенням порядку звільнення, про відповідне рішення проінформовано за 17 днів до звільнення, а не за 2 місяці, як передбачено чинним законодавством, зокрема статтею 61 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України №1262/2007 від 21 грудня 2007 року. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ Служби безпеки України №740 о/с від 10 червня 2020 року в частині звільнення [PERSON] з військової служби в запас за підпунктом "а" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в зв`язку із закінченням строку контракту); визнано протиправними та скасовано накази Національної академії Служби безпеки України № 273 О/С від 06 липня 2020 року та від 06 липня 2020 року №165; поновлено [PERSON] на посаді аспіранта відділу аспірантури і докторантури Національної академії Служби безпеки України; стягнуто із Служби безпеки України (01001, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 33, код ЄДРПОУ 000334074) на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 190 825,95 грн. В решті позовних вимог відмовлено. СБУ подано до Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій останнє просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а також допущено процесуальних порушень, зокрема, не залучено до участі у справі Національну академію Служби безпеки України, при цьому вирішені питання, які безпосередньо стосуються прав та обов`язків такої особи. СБУ зазначає, що підставою для видачі наказу про звільнення позивача зі служби стало подання ректора Нацакадемії, складене за результатами розгляду висновку Атестаційної комісії про невідповідність позивача займаній посаді, у зв`язку з чим висловлено рекомендацію про недоцільність укладання з ним нового контракту про проходження служби. За таких умов новий контракт з військовослужбовцем СБУ не укладається. Апелянт наполягає на дотриманні процедури та порядку звільнення позивача зі служби, вважає, що [PERSON] не повідомив про намір укласти новий контракт за два місяці до звільнення. Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року відкрито провадження за апеляційною скаргою СБУ, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Від [PERSON] надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено, що його атестацію проведено неналежним органом - Нацакадемією, до якої він направлений на навчання, тобто тимчасово, при цьому атестацію у даному випадку має проводити практичний підрозділ СБУ, до якого його зараховано відповідно до контракту. Окрім того, позивач наполягає на тому, що фактичною причиною видання оскаржуваного наказу відповідач вважає не подання ним рапорту про намір продовжувати службу за новим контрактом за два місяці до закінчення чинного контракту. Одночасно позивач стверджує, що повідомляв керівництво про зазначені наміри. Стосовно незалучення до участі у справі як сторони Національної академії СБУ позивач вважає, що чинним процесуальним законодавством передбачено право такої особи приєднатися до апеляційної скарги, а також проявити свідомість та заявити відповідне клопотання під час розгляду справи в суді першої інстанції, чого зроблено не було. В судовому засіданні позивач та його представник надали додаткові пояснення, відповіли на питання суду. Представники відповідача в судове засідання не з"явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином, подали клопотання про розгляд справи за відсутності представника СБУ. Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Як встановлено судовою колегією, за контрактом від 06.10.2011, укладеним між [PERSON] та СБУ, позивача зараховано на службу за контрактом в Інституті підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національної юридичної академії України імені Я. Мудрого. Контракт укладено строком на 4 роки до 2015 року. Надалі, 25 травня 2015 року між позивачем та СБУ укладений контракт про проходження військової служби строком на 5 років до 26 червня 2020 року. Наказом ГУ СБУ у м. Києві та Київській області №154 о/с від 30.07.2015 позивач призначений на посаду слідчого у слідчому відділі ГУ СБУ у м. Києві та Київській області та 30 вересня 2016 року зарахований на навчання до аспірантури з відривом від виконання службових обов`язків до Національної академії СБУ за спеціальністю 081- Право. Як стверджує відповідач, за два місяці до закінчення дії контракту [PERSON] не подано рапорту про бажання продовжувати службу за новим контрактом, а окрім того проведено атестацію позивача згідно з підпунктом б) пункту 51 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України №1262/2007 (далі - Положення №1262/2007), за результатами якої завідувачем аспірантури, докторантури відділу аспірантури і докторантури Національної академії СБУ майором А. Пономаренко, а також старшими начальниками Атестаційної комісії складено висновки від 27 березня 2020 року, відповідно до яких позивач за своїми професійними й діловими якостями займаній посаді не відповідає. Укладання нового контракту з [PERSON] для подальшого проходження служби в органах Служби безпеки України недоцільне. Позивач ознайомлений з висновками атестації 07 квітня 2020 року із зауваженнями щодо непогодження з ними (аркуш особової справи 27-28). Разом з тим, позивачем висновки атестації відповідно до пункту 52 Положення №1262/2007 не оскаржено. Далі, наказом Служби безпеки України від 10 червня 2020 року №740-ос/дск [PERSON] звільнено з військової служби за підпунктом «а» пункту 61 (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас Служби безпеки України. Також наказом Національної академії Служби безпеки України від 06 липня 2020 року №273-ос/дск відповідно до наказу Служби безпеки України від 10 червня 2020 року №740-ос/дск [PERSON] відраховано з аспірантури Національної академії Служби безпеки України у зв`язку зі звільненням у запас Служби безпеки України з 06 липня 2020 року та наказом Національної академії Служби безпеки України від 06 липня 2020 року №165 позивача відраховано із аспірантури Національної академії Служби безпеки України. Незгода з наказами СБУ та Національної академії СБУ щодо звільнення зі служби зумовила звернення позивача до суду з адміністративним позовом. Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що статтею 19 Закону України "Про Службу безпеки України" визначено, що кадри Служби безпеки України складають, зокрема, співробітники-військовослужбовці, працівники, які уклали трудовий договір із Службою безпеки України, а також військовослужбовці строкової служби. Порядок обліку кадрів Служби безпеки України затверджується Головою Служби безпеки України. Відповідно до частини першої статті 20 Закону України "Про Службу безпеки України" умови і порядок виконання своїх обов`язків співробітниками - військовослужбовцями Служби безпеки України визначаються укладеним договором (контрактом). На них, а також на військовослужбовців строкової служби поширюється порядок проходження військової служби у Збройних Силах України, визначений законодавством. Порядок проходження військової служби за контрактом особами офіцерського складу, рядового, сержантського і старшинського складу Служби безпеки України (далі - військовослужбовці Служби безпеки України), виконання ними військового обов`язку в запасі та особливості проходження військової служби у воєнний час визначає Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України №1262/2007. Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Службі безпеки України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби. Відповідно до пункту 9 Положення №1262/2007, контракт про проходження військової служби у Службі безпеки України - це письмова угода, що укладається між громадянином України і державою, від імені якої виступає Служба безпеки України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби. Контракт укладається за зразком, що додається, у двох примірниках, підписується особою, яка вступає на військову службу, і відповідною посадовою особою Служби безпеки України згідно з пунктами 11 і 14 цього Положення, скріплюється гербовою печаткою підрозділу (органу, закладу, установи) і зберігається кожною із сторін. Контракт є підставою для видання наказу про прийняття особи на військову службу за контрактом або для продовження військової служби за новим контрактом. Згідно абзацу 1 пункту 14 Положення новий контракт укладається у разі: закінчення строку дії попереднього контракту про проходження військової служби. В особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та строк контракту яких закінчився, за їх бажанням військова служба може бути продовжена за новим контрактом на строк від 1 до 10 років, але не більше ніж до досягнення граничного віку перебування на військовій службі, крім випадків, визначених абзацом восьмим пункту 13 цього Положення. Підпунктом б пункту 51 Положення визначено, що атестування військовослужбовців Служби безпеки України (крім періоду дії воєнного стану) проводиться: перед закінченням строку контракту (не пізніше ніж за 3 місяці) у разі укладання нового контракту. Відповідно до пункту 52 Положення затверджені атестації оголошуються атестованим військовослужбовцям їх прямими начальниками. Скарга на порушення порядку атестування та необ`єктивність атестації може бути подана в установленому порядку не пізніше місячного строку з дня оголошення атестації. Рішення за скаргою приймається начальником, який затвердив атестацію. Це рішення може бути оскаржене військовослужбовцем у встановленому порядку. В разі визнання скарги обґрунтованою до атестації вносяться відповідні зміни або складається нова атестація. Військовослужбовці Служби безпеки України зобов`язані усунути зазначені в атестаціях недоліки. Прямі начальники повинні вимагати від військовослужбовців усунення недоліків та надавати їм у цьому допомогу, забезпечувати реалізацію атестаційних висновків з урахуванням практичної діяльності військовослужбовця після атестування. Відповідно до пункту 2.5 розділу ІІ Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженою наказом Служби безпеки України від 14 жовтня 2008 року № 772 (далі - Інструкція, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці, які бажають продовжити військову службу, не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії контракту повідомляють прямого начальника, який має право укладати контракт з цим військовослужбовцем, про свій намір укласти новий контракт про проходження військової служби. Військовослужбовець, який без поважних причин своєчасно не повідомив у встановленому порядку про свій намір укласти новий контракт про проходження військової служби, підлягає звільненню з військової служби в установленому порядку. У цьому випадку з військовослужбовцем проводяться бесіди в порядку, визначеному пунктом 7.4 розділу VII цієї Інструкції. Одночасно пунктом 7.4 Інструкції визначено, що з військовослужбовцями, які звільняються за однією з підстав, передбачених підпунктами "а" - "д", "з", "ї", "к" пункту 62 Положення та підпунктами "а" - "д", "и", "і" пункту 63 Положення, перед звільненням із військової служби проводиться не менше двох індивідуальних бесід. Бесіди перед звільненням проводяться: з особами рядового, сержантського і старшинського складу - прямими начальниками із числа осіб офіцерського складу; з особами офіцерського складу (крім вищого офіцерського складу) - безпосереднім начальником і начальником органу, підрозділу, закладу, установи чи його заступниками; а в департаментах Центрального управління - безпосереднім начальником і начальником від керівника структурного підрозділу зі статусом управління і вище або його заступником; з особами вищого офіцерського складу - безпосереднім начальником, а також заступником Голови Служби безпеки України чи за дорученням Голови Служби безпеки України начальником Управління роботи з особовим складом; з військовослужбовцями, які перебувають у розпорядженні відповідних начальників, - начальником, у розпорядженні якого вони перебувають, чи за його дорученням одним із його заступників, а з військовослужбовцями, які перебувають у розпорядженні Голови Служби безпеки України, - Головою Служби безпеки України чи за його дорученням одним із його заступників або начальником Управління роботи з особовим складом. До участі в бесідах у разі потреби залучаються співробітники підрозділів кадрового забезпечення, фінансових та юридичних підрозділів. З військовослужбовцями, які підлягають звільненню з військової служби у зв`язку з досягненням граничного віку перебування на військовій службі, перша бесіда проводиться під час оголошення їм рішення про неможливість залишення на військовій службі (абзац п`ятий пункту 1.4 цієї Інструкції). Друга бесіда проводиться безпосереднім начальником перед надсиланням подання до звільнення, під час якої надаються відповіді на запитання і прохання, висловлені військовослужбовцем під час першої бесіди, уточнюються підстави звільнення з урахуванням висновку військово-лікарської комісії та інші питання, пов`язані зі звільненням. Зміст проведених бесід відображається в листках бесід, що підписуються начальниками, які проводили бесіди, та військовослужбовцем, що звільняється. Листки бесід долучаються до частини "Особова справа" матеріалів особової справи військовослужбовця. У разі відмови військовослужбовця підписати листок бесіди його підписує начальник, який проводив бесіду, та особи, присутні під час бесіди, із зазначенням факту відмови. Виходячи з наявних у справі матеріалів, [PERSON] 17 квітня 2020 року, тобто за два місяці до закінчення строку контракту, письмово звернувся до Голови СБУ Баканова І. (а.с.49-50) та зазначив, що бажає продовжувати службу в органах Служби безпеки України, просить розглянути звернення та сприяти позитивному вирішенню питання щодо подальшого несення служби в органах СБУ за межами Академії, у практичному підрозділі. Колегія суддів звертає увагу, що пункт 2.5 розділу ІІ Інструкції зобов`язує військовослужбовця, який бажає продовжити військову службу, не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії контракту повідомити про намір укласти новий контракт про проходження військової служби. При цьому Інструкцією не визначено обов`язкову форму повідомлення про намір укласти контракт (саме рапортом). Відтак, колегія суддів вважає, що про намір продовжувати службу в СБУ, [PERSON] повідомив безпосереднього керівника вчасно, за два місяці до закінчення строку контракту, що підтверджується матеріалами справи та відповідає вимогам пункту 2.5 розділу ІІ Інструкції №772 та пункту 6 Контракту про проходження військової служби у СБУ. Також, відповідно до фактичних обставин справи 24 січня 2020 року з позивачем проведено бесіду з питань проходження служби у зв`язку з атестуванням згідно підпункту б) пункту 51 Положення, в ході якої позивачу повідомлено, що у зв`язку з несвоєчасним виконанням індивідуального плану аспіранта, неналежним ставленням до виконання своїх функціональних обов`язків, неодноразовим порушенням розпорядку дня та військової дисципліни перед атестаційною комісією буде порушено клопотання щодо доцільності укладання контракту з військовослужбовцем. В подальшому, під час бесіди 27 березня 2020 року позивачу повідомлено, що у зв`язку з неналежним ставленням до виконання своїх функціональних обов`язків, неодноразовим порушенням розпорядку дня та військової дисципліни перед атестаційною комісією буде порушено клопотання щодо недоцільності укладання нового контракту для подальшого проходження служби в органах Служби безпеки України. Одночасно, під час бесіди позивач повідомив про намір продовжувати службу за контрактом (аркуш особової справи 29-30). Окрім того, судовою колегією встановлено, що 04 травня 2020 року завідувачем аспірантури, докторантури відділу аспірантури і докторантури Національної академії Служби безпеки України разом із проректором з наукової роботи Національної академії Служби безпеки України подано ректору Національної академії України рапорт про підготовку документів щодо звільнення позивача, вмотивований тим, що станом на час подання рапорту (04 травня 2020 року) рапорт про продовження строку військової служби за контрактом не подано (термін подання рапорту до 26 квітня 2020 року). 08 травня 2020 року з позивачем проведено бесіду щодо звільнення з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту. Отже, обставини вчасного повідомлення позивачем про намір продовжувати службу доведені колегії суддів повністю наявними у справі документальними доказами. Колегія суддів вважає за необхідне зазначити також наступне. Як вже встановлено вище, наказом ГУ СБУ у м. Києві та Київській області №154 о/с від 30.07.2015 позивач призначений на посаду слідчого у слідчому відділі ГУ СБУ у м. Києві та Київській області та 30 вересня 2016 року зарахований на навчання до аспірантури з відривом від виконання службових обов`язків до Національної академії СБУ за спеціальністю 081- Право. З наведеного вбачається, що основним місцем служби позивача є Служба безпеки України, у якій [PERSON] обіймає посаду слідчого у слідчому відділі ГУ СБУ у м. Києві та Київській області. Одночасно, згідно вказаного вище наказу позивача зараховано на навчання з відривом від виконання службових обов`язків. Виходячи з такого, атестацію позивача перед укладенням нового контракту мала проводити Служба безпеки України, у якій [PERSON] обіймає відповідну посаду, зазначену вище. Натомість, атестацію проведено іншим органом - Національною академією СБУ, у якій позивач лише проходить навчання в аспірантурі, водночас, саме результати такої атестації слугували однією з підстав для його звільнення. Відтак, судова колегія вважає, що відповідачем звільнено позивача зі служби безпідставно, а оскаржуваний наказ Служби безпеки України №740 о/с від 10 червня 2020 року в частині звільнення [PERSON] з військової служби в запас за підпунктом "а" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із закінченням строку контракту) є протиправним та підлягає скасуванню. Відповідно позивач підлягає поновленню на службі. Отже, в зазначеній частині рішення суду першої інстанції від 30 листопада 2021 року є правильним та обґрунтованим. Водночас, в іншій частині вимог до Національної академії СБУ, зокрема щодо визнання протиправним та скасування наказів Національної академії Служби безпеки України №273 о/с від 06 липня 2020 року про виключення [PERSON] зі списків військової частини та №165 від 06 липня 2020 року про відрахування [PERSON] з аспірантури, а також щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позов задоволенню не підлягає, оскільки Національна академія СБУ до участі у справі в якості учасника процесу не залучалася, проте, судом першої інстанції у рішенні від 30 листопада 2021 року вирішені питання щодо обов`язків зазначеної юридичної особи, яка має власні реквізити, код ЄДРПОУ, керівника, юридичну адресу, а також інші реквізити, властиві окремій юридичній особі. Зокрема, судом першої інстанції не враховано, що скасовані накази Нацакадемії про відрахування [PERSON] з аспірантури та про виключення зі списків військової частини є похідними від основного наказу СБУ, зокрема, прийняті на виконання наказу СБУ №740о/с/дск від 10.06.2020, а також судом першої інстанції не враховано, що нарахування та виплату грошового забезпечення подзивачу здійснювала саме Національна академія СБУ. В зазначеній частині вимог суд першої інстанції не взяв такі обставини до уваги та ухвалив судове рішення з порушенням норм процесуального права. Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі. Відтак, рішення суду першої інстанції від 30 листопада 2021 підлягає скасуванню в частині вимог до Національної академії Служби безпеки України. В решті вимог позивача, щодо яких судом першої інстанції відмовлено у задоволенні, судова колегія апеляційного суду висновки не оцінює, оскільки відповідачем не висловлюються заперечення та незгода з ними. Від сплати судового збору позивач звільнений на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Результат розгляду: partial