Рішення адміністративного суду від 2022-09-21 00:00:00+03

У лютому 2020 року [PERSON] звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив: - визнати протиправними дії Білгород-Дністровської міської ради щодо відмови у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] , не вирішення\~ \~міською радою заяви позивача за реєстраційним номером №22/05-18-19/ [NUMBER] про надання дозволів на виготовлення проекту землеустрою\~ \~на сесії міської\~ \~ради у формі відповідного рішення; - зобов`язати Білгород-Дністровську міську раду у встановлений законодавством термін повторно розглянути клопотання про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність\~ \~для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд\~ \~(присадибна ділянка) по [ADDRESS] ; - зобов`язати Білгород-Дністровську міську раду у встановлений законодавством термін видати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки\~ \~у власність для будівництва і\~ \~обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд\~ \~(присадибна ділянка) по [ADDRESS] . Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09 червня 2022 року Білгород-Дністровській міській раді відмовлено у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі, на підставі п.8 ч.1\~ \~ст.238 КАС України. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 червня 2022 року позов [PERSON] частково задоволено. Суд визнав протиправним та скасував рішення Білгород-Дністровської міської ради від 05.03.2020 року №1198-VII «Про відмову гр. [PERSON] у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», та зобов`язав міську раду у встановлений законодавством термін повторно розглянути подане позивачем клопотання про надання дозволу \~на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність\~ \~для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд\~ \~(присадибна ділянка) по [ADDRESS] та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду у справі. В задоволенні іншої частині позовних вимог, \~відмовив. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Білгород-Дністровська міська рада подала апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд першої інстанції \~приймаючи судове рішення у справі безпідставно вийшов за межі позовних вимог шляхом скасування рішення Білгород-Дністровської міської ради від 05.03.2020 року №1198-VII та зобов`язанням відповідача повторно розглянути подане позивачем клопотання від 19.12.2019 року, оскільки таке рішення взагалі не було предметом спору у даній справі. Вважає, що оскільки міська рада самостійно усунула допущенні порушення в процесі розгляду поданого позивачем клопотання, суд першої інстанції мав усі правові підстави для закриття провадження у справі. З огляду на зазначене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову. Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України. Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19.12.2019 року [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровської міської ради з клопотанням про надання \~дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і\~ \~обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд\~ \~(присадибна ділянка) по [ADDRESS] . Листом від 17.01.2020 року за вих. №22/05-18-19/131723/74 Білгород-Дністровська міська рада повідомила позивача, що вищезазначена земельна ділянка відводиться іншій особі. Не погоджуючись з діями міської ради щодо відмови у задоволенні поданого ним клопотання, а також не вирішення такого клопотання\~ \~на сесії міської\~ \~ради у формі відповідного рішення, позивач звернувся до суду з відповідним позовом. 05 березня 2020 року Білгород-Дністровською міською радою прийнято рішення №1198-VII, яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за вказаною вище адресою, з підстав\~ \~невідповідності місця розташування об`єкта генеральному плану міста та містобудівній документації. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки міська рада \~фактично виконала вимоги позивача щодо порядку розгляду поданого клопотання, у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Між тим, оскільки прийняте радою рішення не містить конкретно визначених підстав відмови у задоволення поданого позивачем клопотання, останню слід повторно зобов`язати розглянути подане позивачем клопотання. Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 3 Земельного кодексу, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. На підставі ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України № 280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 цього Закону передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Згідно з п.п. а, б ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що підставою звернення позивача до суду з відповідним позовом, стала його незгода з порядком розгляду міською радою клопотання про надання \~дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і\~ \~обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд\~ \~(присадибна ділянка) по [ADDRESS] . В адміністративному позові, позивач наполягав на тому, що розгляд поданого ним клопотання мав здійснюватися Білгород-Дністровською міською радою на пленарному засіданні з прийняттям відповідного рішення, а не у вигляді листа надісланого міською радою на його адресу. Водночас, 05.03.2020 року Білгород-Дністровська міська рада розглянула подане позивачем клопотання від 19.12.2019 року та на пленарному засіданні прийняла рішення №1198-VII, яким відмовила [PERSON] у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки у власність, з підстав\~ \~невідповідності місця розташування об`єкта генеральному плану міста та містобудівній документації. Таким чином, в ході розгляду справи судом першої інстанції, Білгород-Дністровська міська рада самостійно виконала вимоги [PERSON] щодо розгляду поданого ним клопотання на пленарному засіданні з прийняттям відповідного рішення. Інші заявлені позивачем у позові вимоги є похідними, та урахуванням наведених вище обставин надавати їм оцінку недоцільно. Пунктом 8 ч. 1 ст. 238 КАС України\~ \~передбачено, що суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення. З аналізу наведеної норми вбачається, що вона підлягає застосуванню у випадку, коли суб`єкт владних повноважень погодився з допущеними ним порушеннями та такі порушення були виправлені ним самостійно за власною ініціативою, що призвело до повного відновлення законних прав та інтересів позивача без необхідності визнавати протиправними рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Судова колегія зазначає, що з прийняттям рішення від 05.03.2020 року Білгород-Дністровська міська рада фактично визнала допущені нею порушенням та самостійно з власної ініціативою усунула їх, а отже у суду першої інстанції були усі правові підстави для закриття провадження у справі на підставі п.8 ч.1\~ \~ст.238 КАС України. При цьому, колегія суддів зазначає, що оскільки позивач не скористався правом на зміну предмету або підстав позову, в порядку передбаченому ч.3 ст. 47 КАС України, судова колегія вважає передчасним обраний судом першої інстанції спосіб відновлення порушених прав позивача шляхом скасування рішення Білгород-Дністровської міської ради від 05.03.2020року №1198-VII та зобов`язання відповідача повторно розглянути подане позивачем клопотання від 19.12.2019 року, з урахуванням висновків суду, оскільки вказане вище рішення міської ради від 05.03.2020року взагалі не було предметом спору у даній справі, а отже в межах даної справи суд першої інстанції не мав правових підстав надавати такому рішенню відповідну правову оцінку. Враховуючи, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, наявні підстави для скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду із закриттям провадження у справі, \~відповідно до ч.1\~ \~ст.319 КАС України.

Результат розгляду: partial