Рішення адміністративного суду від 2022-01-18 00:00:00+02

Історія справи. [PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора (далі - Відповідач), в якому просив: - визнати протиправним та скасувати наказ Генеральної прокуратури України від 22.10.2019 №1168ц про звільнення [PERSON] з посади заступника начальника управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями - начальника першого слідчого відділу Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 23.10.2019; - поновити Позивача на посаді заступника начальника управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями - начальника першого слідчого відділу Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України в органі прокуратури з 23.10.2019; - стягнути з Відповідача на користь Позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 23.10.2019 по дату винесення судового рішення. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 липня 2021 року адміністративний позов було задоволено частково: - визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора 22.10.2019 № 1168ц про звільнення [PERSON] з посади заступника начальника управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями - начальника першого слідчого відділу Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 23.10.2019; - поновлено [PERSON] з 24.10.2019 в Офісі Генерального прокурора на посаді, рівнозначній посаді заступника начальника управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями - начальника першого слідчого відділу Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України; - стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1 033 431,36 грн. У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Позивача було безпідставно та незаконно звільнено з органів прокуратури, що реорганізація чи ліквідація органу прокуратури, в якому він був працевлаштований, юридично не відбулася. При цьому, суд дійшов висновку, що в оскаржуваному Позивачем наказі не конкретизовано підставу для його звільнення. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування заявлених апеляційних вимог Апелянт стверджує, що Позивача було правомірно звільнено із займаної посади, оскільки прокурори, які не пройшли успішно атестацію, не можуть бути переведені до Офісу Генерального прокурора. Також, Апелянт зазначає, що законодавством визначено зміст заяви прокурора про намір пройти атестацію, але заява Позивача відповідній формі не відповідала. При цьому, Апелянт стверджує, що звільнення Позивача було здійснено на підставі спеціальних законодавчих норм та не залежить від ліквідації чи реорганізації відповідного органу прокуратури. Крім того, на переконання Апелянта, Позивача не може бути поновлено на роботі в Офісі ГП, оскільки він не пройшов атестацію. Також, Апелянт зазначає, що звільнення Позивача відбулося, окрім іншого, й у зв`язку зі скороченням штату працівників Генеральної прокуратури. З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021 та від 28.07.2021 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду. Позивачем подано відзив на апеляційні скарги, в якому він наполягає на протиправності та безпідставності його звільнення, стверджує про необґрунтованість доводів апелянтів та правильність висновків суду першої інстанції. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав. Обставини справи, установлені судом першої інстанції. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Позивач звернувся до Генерального прокурора з заявою від 15.10.2019 про переведення на адміністративну посаду в ОГП. 22.10.2019 Генеральним прокурором прийнято наказ № 1168ц, яким,

Результат розгляду: partial