Рішення адміністративного суду від 2023-05-01 00:00:00+03

Адвокат Квятковський Д.В. в інтересах позивача [PERSON] звернувся з позовом до Гусятинської селищної ради в особі адміністративної комісії при виконавчому комітеті Гусятинської селищної ради та просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.156 КУпАП від 04.08.2022 року №20/2022 у вигляді штрафу 6800 грн.. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вважає дії відповідача по винесенню зазначеної постанови протиправними, оскільки відповідач, розглядаючи адміністративну справу, самоусунувся від дослідження та встановлення всіх обставин справи, формально визнавши позивача винним у скоєнні адміністративного правопорушення на підставі лише суб`єктивних припущень особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення. Також зазначає, що відповідачем при винесенні постанови про адміністративне правопорушення були порушені вимоги ст. ст. 278, 279, 280 КУпАП, а постанова від 04.08.2022 року є незаконною та необ`єктивною, докази вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 156 КУпАП, відсутні. Крім цього вказуємо, що оскаржувана постанова не містить даних з яких саме міркувань виходив відповідач, накладаючи адміністративне стягнення на гр. [PERSON] за ч. 2 ст. 156 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. 00 коп., яким чином давав оцінку та досліджував обставини, на підставі яких прийшов до висновку та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, наклавши адміністративне стягнення на гр. [PERSON] за ч. 2 ст. 156 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. 00 коп., у зв`язку з чим вбачається безпідставність та необґрунтованість винесеної відносно нього постанови, відсутності в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення, тобто відповідачем не проведено всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи. Позивач після 18:00 год. будь-яких алкогольних напоїв жодній особі в магазині продуктів « [INFO] » по [ADDRESS] , не продавав. Крім того, дана особа (неповнолітній [PERSON] ) в магазин продуктів « [INFO] » по [ADDRESS] не заходив. Також, відсутній фіскальний чек на підтвердження купівлі алкогольних напоїв неповнолітньою особою в магазині продуктів « [INFO] » по [ADDRESS] , що підтверджує той факт, що дана продукція не куплялася неповнолітнім [PERSON] в цьому магазині. 19 серпня 2022 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що при розгляді\~справи про\~адміністративне правопорушення,\~яке було\~скоєне [PERSON] ,\~було вивчено\~усі обставини\~справи,\~враховано час,\~місце правопорушення,\~досліджено усі\~наявні докази\~по справі,\~доведено вину\~правопорушника.\~При розгляді\~справи [PERSON] \~був присутній\~особисто,\~якому було\~роз`яснено\~його права\~та обов`язки\~у відповідності\~до ст.\~268\~КУпАП.\~В матеріалах\~справи міститься\~пояснення особи,\~якій [PERSON] \~продав слабоалкогольний\~напій (пиво).\~До початку\~і під\~час розгляду\~справи адмінкомісією\~ [PERSON] \~клопотань \~не заявляв. Позивач чи то умисно, чи від незнання не бере до уваги вище згадані пояснення особи, яка безпосередньо здійснила у нього покупку слабоалкогольного напою. У позовній заяві позивач зазначаючи, що неповнолітня особа ( [PERSON] ) в магазин продуктів « [INFO] » по [ADDRESS] не заходив. Такі дії позивача можна розцінити як введення в оману суд та перекручування фактів і обставин справи, оскільки факт того, що неповнолітній [PERSON] здійснював покупку слабоалкогольного напою (пива) у згаданому магазину у зазначений в постанові час доведено поясненнями самого [PERSON] , рапортом і протоколом складеного інспектором поліції. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив суду, що він точно не пам`ятає коли, але до нього ввечері 14.07.2022 року приблизно о 19 год. до нього в магазин зайшли три працівники поліції і одна особа в цивільному і повідомили, що він продав цьому неповнолітньому хлопцеві пиво «Гараж», на що він відповів , що цей хлопець до нього в магазин не заходив і пива він йому не продавав. В магазині є касовий апарат, через який він перевірив чи відбувався продаж зазначеного пива і повідомив поліцейським, що чеку з продажу пива «Гараж» він не роздруковував. Проте, поліцейські йому сказали, що якщо є скарга то вони зобов`язані скласти протокол. Вони склали протокол, а він в протоколі написав пояснення, що він із ним не погоджується. Під час складання протоколу він запитував у неповнолітнього [PERSON] чи саме він продав йому пиво, а в цей час працівники поліції казали до нього, що подзвонять його матері. Понятих поліцейські запросили безпосередньо при складанні протоколу, документів на підтвердження особи у них не вимагали. Пізніше його викликали на засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Гусятинської селищної ради, де він розповів усе як було. На засіданні комісії був тільки він, понятих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не було. Вони запитали його чи скоріше не було таких ситуацій, він відповів що ні. Також, запитали його чи знайомий йому хлопець, який вказав, що купляв пиво у його магазині. Він відповів, що він його знав, так як він часто заходив до нього в магазин. Тоді члени комісії попросили його вийти та почекати 5-8 хв.. Коли він повернувся, йому повідомили, що у нього недостатньо доказів його невинуватості і доведеться сплатити штраф, йому зачитали постанову про накладення адміністративного стягнення та вручили її копію. Крім того вказав, що протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладення адміністративного стягнення містять неточності, а саме: зазначено, що магазин продуктів « [INFO] » по [ADDRESS] , проте, магазин продуктів « [INFO] » згідно реєстраційних документів знаходиться в [ADDRESS] . Представник позивача - адвокат Квятковський Д.В. в судовому засіданні, позов підтримав у повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Також зазначив, протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладення адміністративного стягнення містять ряд порушень, зокрема: - у документах зазначений різний час вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у поясненнях [PERSON] зазначено 20:30 год., в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено 21:30 год., а в рапорті 21:00 год.; - відсутні письмові пояснення понятих, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення; - в матеріалах справи відсутній документ на підтвердження особи [PERSON] та на підтвердження його віку; - в письмових поясненнях [PERSON] незрозуміло зазначено рік його народження «2000» чи «2006»; - у неповнолітнього [PERSON] відібрано пояснення без участі законного представника або представника органу опіки та піклування. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак, подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності їхнього представника. Позовні вимоги не визнають, просять відмовити в задоволенні позову. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.08.2022 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Гусятинської селищної ради було винесено постанову № 20/2022 по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , згідно якої він був визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800 грн.. (а.с.8). Як зазначено в постанові, підставою для притягнення [PERSON] до відповідальності стало те, що він 14.07.2022 року близько 21:30 год. здійснив продаж слабоалкогольного напою, а саме пива «Garage» ємкістю 0,44 л., міцністю 4,6%, неповнолітньому [PERSON] ( [INFO] ) в магазині продуктів « [INFO] » по [ADDRESS] , чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 статті 156 КУпАП. Відповідно до частини 2 статті 156 КУпАП встановлено, що порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби. Згідно вимог ст.218 КУпАП, адміністративні комісії виконавчих органів сільських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення і мають право накладати адміністративні стягнення, зокрема, передбачені частиною 2 статтею 156 КУпАП. При цьому в ході складення матеріалів про адміністративні правопорушення та прийняття постанови за результатами даних матеріалів органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи згідно з приписами ст.19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто будь-яке відхилення або недотримання передбаченого законом (підзаконним) актом встановленого порядку дій органами державної влади, може призвести до порушення законних прав громадян під час вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності. Кожна без виключення купівля товару, тим більше акцизного (пива та цигарок) супроводжується роздрукуванням чеку через фіскальний реєстратор. Отже, фактом продажу алкогольних та тютюнових виробів є касовий чек, який видається кожному без винятку покупцеві, на чому акцентує увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 23.04.2019 р. справа Ж1/81171217/16 адміністративне провадження №К/9901741573/18. Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №278211 від 14.07.2022 року, складений інспектором сектору ЮП Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Сігіль М.В., відносно [PERSON] за ч.2 ст.156 КУпАП, судом встановлено, що у вказаному протоколі не зазначено інформації про вилучення пива «Garage» та про наявність фіскального чека, що «поза розумним сумнівом» підтверджував би продаж вказаного товару. Про факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення свідчать лише пояснення неповнолітнього, якому позивач нібито продав пиво. Однак, такі пояснення у даному випадку на думку суду є недостатніми доказами для кваліфікації дій позивача, як адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, оскільки ґрунтуються лише на інформації, яку зазначає неповнолітня особа. З наведеного слідує, що єдиним доказом винуватості позивача є пояснення неповнолітньої особи, яка була допитана без присутності батьків, іншого законного представника чи педагога, тобто такі отримані без дотримання вимог ст.33 Закону України "Про Національну поліцію". Долучений відповідачем рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідно до позиції, висловленої Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду у постанові від 20 травня 2020 року (справа № 524/5741/16-а). Крім того, протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладення адміністративного стягнення містять ряд порушень, зокрема: - у документах зазначений різний час вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у поясненнях [PERSON] зазначено 20:30 год., в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено 21:30 год., а в рапорті 21:00 год.; - відсутні письмові пояснення понятих [PERSON] та [PERSON] , які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення; - в матеріалах справи відсутній документ на підтвердження особи [PERSON] та на підтвердження його віку; - в письмових поясненнях [PERSON] незрозуміло зазначено рік його народження «2000» чи «2006». При винесенні оскаржуваної постанови, адміністративною комісією при виконавчому комітеті Гусятинської селищної ради складено протокол №20/2022 від 04.08.2022 року, у якому зазначено, що оголошено протокол про адміністративне правопорушення від 29 червня 2022 року серії ВАВ №232176. На засіданні комісії виступив [PERSON] , де він повідомив, що 14.07.2022 року близько 21:30 год. [PERSON] здійснив продаж слабоалкогольного напою, а саме пива «Garage» ємкістю 0,44 л., міцністю 4,6%, неповнолітньому [PERSON] ( [INFO] ) в магазині продуктів «Салямі» по вул. Богдана Лепкого в смт. Гусятин, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 статті 156 КУпАП. Однак, у вказаному протоколі не зазначено, чи досліджувалися додатки, які були додані до протоколу від 29 червня 2022 року серії ВАВ №232176, чи відбиралися пояснення в інших осіб, тобто, не з`ясовано всі обставини справи. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення та оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення містять неточності, а саме: зазначено, що магазин продуктів «Салямі» по [ADDRESS] , проте, магазин продуктів « [INFO] » згідно реєстраційних документів знаходиться в [ADDRESS] . За приписами ст.280 КУпАП, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до вимог ст.293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п.7 Постанови пленуму Верховного Суду України №6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. А згідно з ч.2 даної статті ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Відповідно до положень ч.3 ст.90 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При цьому, склад адміністративного правопорушення характеризується сукупністю чотирьох елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з них свідчить про відсутність складу порушення в цілому, що згідно з п.1 ст. 247 КпАП є обставиною, що виключає провадження у справі: провадження не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, суб`єктивних висновках, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України). Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. Зважаючи на відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а отже винесена відповідачем постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Результат розгляду: granted