Рішення адміністративного суду від 2022-09-19 00:00:00+03

в лютому 2022 року позивач, [PERSON] , звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просила: - \~визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови листом від 19.01.2022 (вих. №2200-0502-8/6967) розгляду питання виплати [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю її батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розглянути питання виплати [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю її батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 07.04.2022 позов задовольнив частково. Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови [PERSON] у виплаті недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю її батька [PERSON] , викладену у листі від 19.01.2022 №2200-0502-8/6967. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області повторно розглянути документи, подані представником [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 30.11.2021, про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера - [PERSON] , та прийняти рішення, з урахування висновків суду у цій справі. В задоволенні решти позовних вимог відмовив. Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити. Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що питання виплати недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю [PERSON] може бути розглянуто після взяття [PERSON] на облік як внутрішньо переміщеної особи або у разі надання документу про відмову відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття па облік внутрішньо переміщеної особи і реєстрації місця проживання, як особи, що постійно проживає на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження. Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України. Згідно з положеннями ч. 3\~ ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства\~ України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження. Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] (помер [INFO] , підтвердженням чого є свідоцтво про смерть [NUMBER] , копія якого присутня в матеріалах справи) є батьком [PERSON] , які зареєстровані за адресою [ADDRESS] . [PERSON] як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України (довідка від 01.12.2014 №6826000124) перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області як отримувач пенсії за віком. Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке зареєстроване в реєстрі за №1292, спадщина позивача складається з недоотриманої пенсії [PERSON] , сума якої становить 134 432,46 гри. 30 листопада 2021 року представником позивача було надано відповідачу пакет документів, щодо виплати недоотриманої [PERSON] пенсії, до якого входили, зокрема, довідка від 18.10.2021 №3008-5000405387, згідно із якою позивач є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України (району проведення АТО/ООС). Згідно інформації викладеної в листі від 19.01.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача про те, що згідно із листом Управління соціального захисту населення Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації від 05.01.2022 №106/35-10/03, дію довідки [PERSON] про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 18.10.2021 №3008-5000405387 скасовано 21.12.2021 за подання завідомо недостовірних даних. Також зазначено, що питання виплати недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю [PERSON] може бути розглянуто після взяття [PERSON] на облік як внутрішньо переміщеної особи або у разі надання документу про відмову відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття па облік внутрішньо переміщеної особи і реєстрації місця проживання, як особи, що постійно проживає на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження. Вважаючи протиправною відмову відповідача, позивач звернулась до суду із адміністративним позовом. Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2\~ст. 2 КАС України. Згідно частин першої, другої та третьої\~статті 242 КАС України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Крім того, ст.\~ 2\~ та ч. 4 ст.\~ 242 КАС України\~встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Частиною другою\~статті 19 Конституції України\~передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. Так, статтею 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) врегульовані питання виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера . Згідно з частиною 1 статті 52 Закону № 1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Також, вищевказана норма закону кореспондується зі статтею 91 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991, згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Абзацами першим та другим пункту 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1) встановлено, що заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб. Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року №13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за №991/27436. Відповідно до пункту 1.3 Порядку №22-1 заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може бути подана представником заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. За приписами пункту 1.9 Порядку № 22-1 днем звернення за виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів). Абзацами першим, третім пункту 2.26 Порядку №22-1 передбачено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті. Як встановлено судом першої інстанції, батько позивача помер [INFO] , підтвердженням чого є свідоцтво про смерть [NUMBER] . Згідно із витягом №65003284 від 02.06.2021 про реєстрацію в Спадковому реєстрі приватним нотаріусом Короткевичем О.Г. внесено запис про реєстрацію спадкової справи №67753708 від 02.06.2021. При цьому, із заявою про виплату недоотриманої пенсії позивач (через свого представника, що діє на підставі довіреності) звернулась до пенсійного органу 30 листопада 2021 року, тобто у визначений законом строк. Разом з тим, на момент звернення позивач є членом сім`ї померлого пенсіонера, яка проживала разом з ним на день його смерті. Водночас встановлено, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що позивач не проживала разом зі своїм батьком на момент його смерті, а відсутність довідки внутрішньо переміщеної особи не може бути підставою для невиплати недоотриманої пенсії. Тобто, вказані відповідачем підстави для невиплати недоотриманої пенсії позивачу є необґрунтованими, що свідчить про протиправність дій пенсійного органу. Враховуючи вищезазначене, з метою забезпечення ефективного захисту прав позивача, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, шляхом визнання протиправними дій пенсійного органу щодо відмови позивачу у виплаті недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю її батька, викладену у листі від 19.01.2022 №2200-0502-8/6967, а також зобов`язання відповідача повторно розглянути документи, подані представником позивача до пенсійного органу 30.11.2021, про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера - [PERSON] , та прийняти рішення, з урахування висновків суду у цій справі. Судова колегія також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача судового збору у розмірі 998,40 грн, з урахуванням висновків зроблених Верховним Судом у рішенні від 16.06.2020 у справі №620/1116/20, оскільки предметом позову є одна вимога немайнового характеру, яка хоч і задоволена частково, але розмір компенсації за сплачений судовий збір суд визначив, виходячи з кількості (а не з розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог. У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку. Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~315,\~316 КАС України\~суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied