Рішення адміністративного суду від 2022-01-20 00:00:00+02

30.06.2021 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Волинській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафів від 12.03.2021 №39-8/21, №40-8/21. Позов обґрунтовує тим, що 05.02.2021 головним спеціалістом сектору державного ринкового нагляду - державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Волинської області Чижевським Ю.С., на підставі наказу від 02.02.2021 №9-РН, було здійснено планову перевірку ТзОВ «Сервісна компанія Сабсоіл» на предмет відповідності встановленим законодавством України характеристикам автомобільних бензинів та дизельного палива, що реалізується позивачем за адресою: місто Луцьк, вулиця Лідавська, 2. Відповідачем, на підставі пункту 3 частини четвертої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», винесено постанови №39-8/21; №40-8/21 про накладення на позивача штрафів в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 34 000,00 грн. за кожне порушення. Позивач вважає спірні постанови протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано постанови Державної екологічної інспекції у Волинській області про накладення штрафу від 12 березня 2021 року №39-8/21, №40-8/21. Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що судом першої інстанції не були застосовані норми Закону №2735-VI та, як наслідок, не враховано та не надано оцінки тій обставині, що позивач не виконав встановленого законом обов`язку та не надав повідомлення про виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, не скористався правом отримати безоплатну консультативну допомогу, з метою запобігання порушенням під час здійснення заходів державного ринкового нагляду, а також не оскаржував дані рішення. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову. На підставі ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення \~з огляду на наступні підстави. Судом встановлені наступні обставини. 05.02.2021 головним спеціалістом сектору державного ринкового нагляду - державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Волинської області Чижевським Ю.С., на підставі наказу від 02.02.2021 №9-РН, було здійснено планову перевірку ТзОВ «Сервісна компанія Сабсоіл» на предмет відповідності встановленим законодавством України характеристикам автомобільних бензинів та дизельного палива, що реалізується позивачем за адресою: 43000, місто Луцьк, вулиця Лідавська, 2. За результатами вказаної перевірки складено акт від 05.02.2021 №6-8/21, відповідно до якого виявлено такі порушення законодавства та винесено відповідні рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів: встановлено, що позначення автомобільного бензину А-92-Євро-Е5 та дизельного палива ДП-З-Євро5-В0 на паливно-розподільчому обладнанні не відповідає вимогам пункту 7, пункту 10 «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого постановою КМУ від 01.08.2013 №927; встановлено, що позначення автомобільного бензину А-92-Євро-Е5 та дизельного палива ДП-3-Євро5-В0 в розрахункових документах (фіскальних чеках) не відповідає вимогам пункту 7, пункту 10 «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого постановою КМУ від 01.08.2013 №927; під час проведення перевірки надані документи (товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) №00000000567 від 20.01.2021, видана ТзОВ «АРСТАК» (м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд. 9-Б), не дають можливості відстеження походження продукції на дизельне паливо ДП-З-Євро5-ВО, яке реалізується за адресою: вул. Лідавська, 2, м. Луцьк, 43000 (пункт 6 частини сьомої статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції»; під час проведення перевірки не надано декларацію про відповідність на дизельне паливо ДП-З-Євро5-ВО, яке реалізується за адресою: вул. Лідавська, 2, м. Луцьк, 43000 (пункт 19 «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого постановою КМУ від 01.08.2013 №927); під час проведення перевірки надано документ про якість (паспорт якості) №2, виданий ТОВ «Прикарпатзахідтранс» випробувальна лабораторія ЛВДС «Новоград-Волинський» (завод-виробник АО Куйбишевський НПЗ, Російська Федерація) на паливо дизельне ЄВРО, сорт Е екологічний клас К5 (ДТ-Е-К5), що реалізується за адресою: вул. Лідавська, 2, м. Луцьк, 43000, який не відповідає встановленим вимогам Технічного регламенту (В паспорті якості відсутній знак відповідності технічним регламентам, відсутні відомості щодо декларації про відповідність, відсутній паспорт заводу-виробника №5270 в якому відзначаються показники якості позначені знаком *) (пункт 8, 9, 20 «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого постановою КМУ від 01.08.2013 №927, постанова КМУ від 30.12.2015 №1184 «Про затвердження форми, опису знаку відповідності технічним регламентам); під час проведення перевірки надані документи (товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) №000000022 від 02.02.2021, видана ТОВ «Компанія ПАНХІМ» (Волинська обл., Луцький р-н, с. Рованці, вул. Промислова, 17), не дають можливості відстеження походження продукції на бензин автомобільний А-92-Євро-Е5, яке реалізується за адресою: вул. Лідавська, 2, м. Луцьк, 43000 (пункт 6 частини сьомої статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції»); відомості щодо декларації про відповідність наданий ТОВ АЛЬЯНС ОЙЛ Україна (01030, м. Київ, вул. Івана Франка, 6) від 27.11.2020 відсутні в паспорті №1746 від 29.12.2020 на бензин неетильований АИ-92-К5-Євро клас D (завод-виробник ВАТ Мозирський НПЗ, республіка Білорусь) (пункт 9 «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільним бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого постановою КМУ від 01.08.2013 №927; під час проведення перевірки надано паспорт №1746 від 29.12.2020 на бензин неетильований АИ-92-К5-Євро клас D (завод - виробник ВАТ Мозирський НПЗ, республіка Білорусь), що реалізується за адресою: вул. Лідавська, 2, м. Луцьк, 43000, який не відповідає встановленим вимогам пунктів 8, 9, 24 «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого постановою КМУ від 01.08.2013 №927. Рішеннями від 05.02.2021 №51-8/21 та 52-8/21 до відповідача вжито обмежувальні (коригувальні ) заходи до усунення формальної невідповідності. 22.02.2021, на підставі направлення на проведення перевірки №12-РН, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Волинській області Чижевським Ю.С. було здійснено позапланову перевірку ТзОВ «Сервісна компанія Сабсоіл» на предмет виконання позивачем рішень про вжиття обмежувальних заходів від 05.02.2021 №51-8/21, №52-8/21. Згідно акту перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23.02.2021 №5-8/21, щодо виконання рішення від 05.02.2021 №51-8/21 встановлено порушення позивачем пункту 9 «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого постановою КМУ від 01.08.2013 №927 у зв`язку з відсутністю в паспорті №1746 від 29.12.2020 на бензин неетильований АИ-92-К5-Євро клас D (завод виробник ВАТ Мозирський НПЗ, республіка Білорусь) та в паспорті якості №741 від 01.12.2020 на бензин автомобільний А-92-Євро-Е5 (виданий випробувальною лабораторією ТОВ «АЛЬЯНС ОЙЛ Україна») відомостей щодо декларації про відповідність. Щодо виконання рішення від 05.02.2021 №52-8/21 також встановлено порушення позивачем вимог пунктів 4, 8, 9, 10, 12, 19, 24 «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого постановою КМУ від 01.08.2013 №927 у зв`язку з невідповідністю паспорта №1746 від 29.12.2020 на бензин неетильований АИ-92-К5-Євро клас D (завод виробник ВАТ Мозирський НПЗ, республіка Білорусь) зазначеним пунктам регламенту. У зв`язку з невиконанням рішень про вжиті обмежувальні (заходи) від 05.02.2021 №51-8/21, №52-8/21 відповідачем складено протокол №5-8/21 про виявлені порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 23.02.2021. Рішеннями від 24.02.2021 №21-8/21 та №22-8/21 внесено зміни до рішень про вжиття обмежувальних заходів від 05.02.2021 №51-8/21 та №52-8/21, термін виконання продовжено до 10.03.2021. Згідно з актом перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 11.03.2021 №8-8/21, щодо стану виконання рішення від 24.02.2021 №21-8/21 про внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 05.02.2021 №51-8/21 встановлено порушення позивачем пунктів 9, 19 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого постановою КМУ від 01.08.2013 №927, а саме: не надано декларацію про відповідність б/н від 01.12.2020 на бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5, згідно паспорта якості №741 від 01.12.2020 на бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5, виданий випробувальною лабораторією ТОВ «АЛЬЯНС ОЙЛ Україна». Надана декларація про відповідність від 27.11.2020, видана ТОВ «АЛЬЯНС ОЙЛ Україна» в паспорті якості №741 від 01.12.2020 на бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5 не зазначена. Щодо стану виконання рішення від 24.02.2021 №22-8/21 про внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 05.02.2021 №52-8/21 встановлено порушення позивачем пунктів 8, 9, 12 «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого постановою КМУ від 01.08.2013 №927, а саме: надано паспорт якості №741 від 01.12.2020, виданий випробувальною лабораторією ТОВ «АЛЬЯНС ОЙЛ Україна» на бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5, в якому під знаком * показники якості перенесені з паспорта завода-виробника ОАО Мозирський НПЗ за №1483 від 11.11.2020, який не надано, вказано номер резервуара №7, а в товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) ВП000000022 від 02.02.2021, видана ТОВ «Компанія ПАНХІМ», номер резервуара №3, випробувальною лабораторією ТОВ «АЛЬЯНС ОЙЛ Україна» не проведені випробування характеристик бензину автомобільного А-92-Євро5-Е5 по показниках: 1) концентрація свинцю; 2) об`ємна частка вуглеводів олефінових. Виконання рішень від 05.02.2021 №51-8/21 та 52-8/21 визнано не результативним. У зв`язку з невиконанням рішень про вжиті обмежувальні заходи від 05.02.2021 №51-8/21, №52-8/21 (зі змінами) відповідачем складено протокол №8-8/21 про виявлені порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 11.03.2021. 12.03.2021 відповідачем на підставі пункту 3 частини четвертої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», винесено постанови №39-8/21; №40-8/21 про накладення на позивача штрафів в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 34 000,00 грн. за кожне порушення Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення. Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне. Згідно із положеннями частини 2\~ статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~ Конституцією\~ та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції визначено Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (Закон №2735-VІ). За змістом абзацу третього статті 1 вказаного Закону державний ринковий нагляд (ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам. Статтею 1 Закону №2735-VІ визначено, що орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону (орган ринкового нагляду). У разі якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» повноваження також через свої територіальні органи, термін «орган ринкового нагляду» позначає також його територіальні органи. Стаття 4 Закону №2735-VІ визначає, що метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам. Як встановлено частиною першою статті 10 Закону №2735-VI, ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 №1069 затверджено Перелік видів продукції, щодо яких органи державного ринкового нагляду здійснюють державний ринковий нагляд, зокрема Держекоінспекція відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.01.2013 №927 «Про затвердження Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив» здійснює державний ринковий нагляд за автомобільними бензинами, дизельним, судновим та котельним паливом. Відповідно до частини першої статті 22 Закону №2735-VІ заходами ринкового нагляду є: 1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція. Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції. Актом перевірки характеристик продукції від 22.03.2021 № 10-8/21 зафіксовано порушення Технічного регламенту №927, який встановлює вимоги до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив (палива), що виробляються, вводяться в обіг та реалізуються на території України, з метою захисту життя та здоров`я людини, тварин, рослин, національної безпеки, охорони навколишнього середовища та природних ресурсів. Пунктом 5 Технічного регламенту №927 дозволено виготовлення, введення в обіг і обіг палив, які відповідають вимогам цього Технічного регламенту. Відповідно до вимог пункту 7 Технічного регламенту №927 під час роздрібного постачання (реалізації) палива позначення палив повинне бути розміщено у місцях, доступних для споживача (на паливо-розподільчому обладнанні), а також відображено в розрахункових документах. На вимогу споживача (покупця) продавець повинен надати копію документа про якість (паспорт якості) палива та копію декларації про відповідність. За змістом додатку 1 до Технічного регламенту №927 позначення автомобільних бензинів включає назву і марку бензину та містить такі групи знаків, розташовані у визначеній послідовності через дефіс: перша група - літера А, позначення бензину для автомобільних двигунів з примусовим/іскровим запалюванням; друга група - цифрове позначення октанового числа автомобільного бензину (80, 92, 95, 98) за дослідним методом; третя група - символи екологічного класу: Євро3, Євро4, Євро5; четверта група - символ визначення вмісту біоетанолу: Е5, Е7, Е10 (приклад позначення автомобільного бензину з октановим числом 95 екологічного класу Євро4 з вмістом біоетанолу до 7 відсотків: бензин автомобільний А-95-Євро4-Е7). Позначення дизельного палива включає такі групи знаків, розташовані у визначеній послідовності через дефіс: перша група - літери ДП, позначення дизельного палива для автомобільних дизельних двигунів; друга група - літерне позначення кліматичного періоду: Л (літнє), З (зимове), Арк (арктичне); третя група - символи екологічного класу: Євро3, Євро4, Євро5; четверта група - символ визначення вмісту метилових/етилових естерів жирних кислот: В0 (за їх відсутності), В5, В7 (приклад позначення дизельного палива зимового екологічного класу Євро4 з вмістом метилових/етилових естерів жирних кислот до 7 відсотків: паливо дизельне ДП-З-Євро4-В7). Пунктом 8 Технічного регламенту №927 встановлено, що кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива. Документ про якість (паспорт якості) палива - документ, що містить дані для ідентифікації та фактичні значення показників якості нафтопродуктів, отримані в результаті лабораторних випробувань, а також інформацію про їх відповідність вимогам нормативних документів (пункт 3 Технічного регламенту №927). Пунктом 9 Технічного регламенту №927 визначено, що документ про якість (паспорт якості) палива повинен містити: дату видачі і номер документа; назву, марку палива; товарний знак підприємства-виробника, його назву та адресу; назву та адресу постачальника (за наявності); дату виготовлення палива; дату відбирання проби та дату проведення випробування; нормативні значення та фактичні результати випробувань, які підтверджують відповідність марки палива вимогам цього Технічного регламенту; відомості щодо декларації про відповідність; посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо; номер партії (резервуара); дані про вид та кількість добавок (присадок); підпис начальника відділу технічного контролювання або керівника лабораторії, яка виконує функції відділу, або уповноваженої особи, завірений печаткою. Згідно з пунктом 19 Технічного регламенту №927 за результатами проведення оцінки відповідності виробник або уповноважений представник складає декларацію про відповідність за формою згідно з додатком 6 до цього Технічного регламенту. Пунктом 20 Технічного регламенту №927 обумовлено, що перед введенням в обіг палив на документ про якість (паспорт якості) палива виробником повинен бути нанесений національний знак відповідності, який підтверджує відповідність палива вимогам цього Технічного регламенту, так, щоб забезпечувалася його видимість, розбірливість та незмивність. Зображення національного знака відповідності повинно відповідати його опису, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 р. №1599 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 49, ст. 2188). З наведених нормативно-правових актів слідує, що кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива, супроводжуватися декларацією про відповідність продукції Технічному регламенту №927. Частиною сьомою статті 23 Закону №2735-VI визначено перелік документів, що підлягають перевірці, якими є: 1) декларація про відповідність; 2) супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією); 3) загальний опис продукції, а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом; 4) документи щодо системи якості чи системи управління якістю; 5) висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції; 6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори). Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції; 7) документи і матеріали щодо стану виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб`єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання; 8) повідомлення та інша інформація, надана суб`єктами господарювання, митними органами, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції». Отже, органи ринкового нагляду мають право витребовувати та перевіряти у розповсюджувачів цієї продукції документи, визначені у частині сьомій статті 23 Закону №2735-VI. Згідно з частинами першою, третьою статті 29 Закону №2735-VI у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. Орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність. Перелік порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, уточнюється у відповідних технічних регламентах. Згідно зі статтею 30 Закону №2735-VI обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом: 1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і четвертою статті 29 цього Закону); 2) усунення формальної невідповідності (згідно з частиною третьою статті 29 цього Закону); 3) тимчасової заборони надання продукції на ринку. Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 19.04.2019 №667 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.05.2019 за №540/33511) затверджена форма 8 «Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів». \~\~\~\~ Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів повинне містити, зокрема зміст обмежувального (корегувального) заходу та пов`язані з ним дії, що має виконати суб`єкт господарювання. Можливість усунення порушень прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу (варіанту поведінки), яких слід вжити позивачу для усунення порушень. Відповідно орган перевірки несе імперативний обов`язок визначити конкретний спосіб усунення порушення. Зазначення конкретних дій у рішенні, які має вчинити суб`єкт господарювання слугує не лише досягненню основних завдань державної політики у сфері забезпечення безпечності нехарчової продукції, а й однакового розуміння норм законодавства з метою його дотримання як суб`єктом господарювання, так і органом ринкового нагляду. У рішеннях про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 05.02.2021, зазначено про усунення формальної невідповідності із встановленими вимогами Технічного регламенту №927 та приведення продукції у відповідність та усунення формальної невідповідності із встановленими вимогами, шляхом взаємодії із суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання відповідної продукції або в інший спосіб, що не суперечить законодавству. Колегія суддів зазначає, що апелянтом, всупереч вимогам до оформлення таких рішень, не визначено конкретних способів усунення виявлених порушень. Відповідач при винесенні рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 05.02.2021 обмежився вказівкою на загальний засадничий порядок усунення виявлених порушень без вказання конкретних дій чи заходів, які повинен вчинити позивач з метою приведення продукції у відповідність до вимог законодавства. Водночас, апеляційний суд звертає увагу, що виходячи із змісту спірних правовідносин, виконання таких дій залежить від суб`єктів господарювання в ланцюгу постачання, що виключає можливість усунення таких порушень в залежності від правової поведінки лише одного суб`єкта господарювання/розповсюджувача продукції. Така поведінка суб`єкта владних повноважень, уповноваженого виносити розпорядчі акти, що є обов`язковими до виконання учасниками правовідносин та підкріплені санкціями за невиконання, не відповідає критеріям чіткості та визначеності, що в свою чергу ставить суб`єктів до яких звернений такий акт в неоднозначне становище і, відповідно, нівелює можливі дії цих суб`єктів направлені на виконання таких актів. Відповідно до частини сьомої статті 23 Закону №2735-VІ, під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають, зокрема, документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори). Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції. Оглядаючи матеріали справи суд апеляційної інстанції зазначає наступне. Відповідно до частини сьомої статті 23 Закону №2735-VІ, під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають, зокрема, документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори). Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції. Позивачем для перевірки палива АИ-92-К5-Євро клас D було надано: договір поставки (нафтопродуктів) №190 від 17.12.2020; товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) ВП 000000022 від 02.02.2021, декларацію про відповідність, сертифікат відповідності DIN.00199-20, сертифікат відповідності (МАСМА СЕПРО) АА000437, паспорт № [NUMBER] ; паспорт №1483. Відповідно до пункту 3.3. вказаного договору, сторони погодили, що якість нафтопродуктів, що постачаються, повинна відповідати вимогам Технічних умов та ДСТУ, встановлених для даного виду товару. Документом, що підтверджує якість товару, є Сертифікат (паспорт) якості нафтопродукту. Також надана до перевірки Декларація про відповідність бензину неетильованого АИ-92-К5-Євро клас D вимогам Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, судових та котельних палив №927. Зазначена Декларація містить посилання на сертифікат відповідності №DIN00199-20 від 27.11.2020 по 11.05.2021. Відповідно до Сертифікату відповідності, виданий Органом сертифікації нафтопродуктів та системи якості «МАСМА-СЕПРО» АА000437 (атестат про акредитацію №10076 від 15.05.2019, Україна), на підставі протоколу випробувань №8920 від 09.11.2020, бензин неетильований АИ-92-К5-Евро ( Бензин (автомобільний Євро) відповідає вимогам ДСТУ 7687:2015 та Технічним умовам п. 4.2 таблиці 1 для бензину автомобільного A-92-Євро 5-Е5. Згідно Сертифікату відповідності, виданий акредитованим в Україні органом з оцінки відповідності - ООВ ТОВ «НВП «ДІН ЛТД», Сертифікат видано для ТОВ «АЛЬЯНС ОЙЛ Україна» на бензин неетильований АИ-92- К5-Євро клас D (для бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5) відповідає вимогам Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив. В сертифікаті відповідності міститься також додаткова інформація про те, що бензин неетильований АИ-92-К5-Євро клас D (для бензин автомобільний А-92-Євро5- Е5 ) має паспорт якості №1483 від 11.11.2020. Крім того, позивачем також було надано паспорт №1746, який містить інформацію для України про реєстраційний номер декларації відповідності, складеним уповноваженим представником України щодо бензину неетильованого АИ-92-К5-Євро клас D (бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5). В зазначеному паспорті якості містяться показники визначені Додатком 3 до Технічного регламенту №927. (п. 13 Технічного регламенту №927). Згідно вимог пункту 20 Технічного регламенту №927, перед введенням в обіг палив на документ про якість (паспорт якості) палива виробником повинен бути нанесений національний знак відповідності, який підтверджує відповідність палива вимогам цього Технічного регламенту, так, щоб забезпечувалася його видимість, розбірливість та незмивність. Відповідно на документ про якість - паспорт №1746 нанесено знак відповідності, що підтверджує відповідність продукції Технічному регламенту. Аналогічні показники та дані містить паспорт якості №1483. Позивачем надано також товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) ВП000000022 від 02.02.2021, що підтверджує транспортування бензину автомобільного А-92-Євро-Е5 від постачальника ТОВ «КОМПАНІЯ Панхім». Колегія суддів вказує, що жодним нормативним актом не передбачено обов`язок розповсюджувача палива мати в своєму розпорядженні товарно-транспортну документацію, що підтверджує переміщення палива в ланцюгу його реалізації між суб`єктами господарювання. При цьому, надана позивачем товарно-транспортна накладна є належним та достатнім документом для підтвердження походження продукції саме у відповідача і в розумінні вимог Закону №2735-VІ позивач не зобов`язаний підтверджувати походження палива від моменту його введення в обіг та отримання власне позивачем. Пунктами 8, 9 Технічного регламенту №927 встановлено, що кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива. Документ про якість (паспорт якості) палива повинен містити: дату видачі і номер документа; назву, марку (категорію) - для суднових та котельних палив; позначення палива - для автомобільного бензину та дизельного палива; назву та адресу підприємства - виробника; назву та адресу розповсюджувача (за наявності); дату виготовлення палива; дату відбирання проби та дату проведення випробування; нормативні значення та фактичні результати випробувань, які підтверджують відповідність марки палива вимогам цього Технічного регламенту; відомості щодо декларації про відповідність; посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо; номер партії (резервуара); дані про вид та кількість добавок (присадок); підпис начальника відділу технічного контролювання або керівника лабораторії, яка виконує функції відділу, або уповноваженої особи, завірений печаткою; гарантійний строк зберігання. Пунктом 20 Технічного регламенту №927 обумовлено, що виробником перед введенням в обіг та під час надання палива на ринку на документ про якість (паспорт якості) повинен бути нанесений знак відповідності технічним регламентам, який підтверджує відповідність палива вимогам цього Технічного регламенту, так, щоб забезпечувалася його видимість, розбірливість та незмивність. Відповідно до пункту 24 Технічного регламенту №927, правила та методи випробувань, у тому числі відбирання проб, необхідних для виконання вимог цього Технічного регламенту, та проведення оцінки відповідності, встановлюються національними стандартами, перелік яких затверджується і оприлюднюється відповідно до законодавства, а в разі їх відсутності (до прийняття національних стандартів) - нормативними документами. Виходячи з системного аналізу наведених норм, колегія суддів зазначає, що виготовлення паспорту якості, що містить всі передбачені законодавством елементи та складові, на конкретне паливо є обов`язком виробника. Позивач як особа, яка реалізує нафтопродукти в роздрібній мережі, не має права самостійно вносити зміни/доповнення/уточнення до паспортів якості, які виробляються виробником, при цьому усунути визначені порушення іншим чином також не має можливості, оскільки діють спеціальні норми законодавства, які визначають правовий режим документів про якість палива. Наведене свідчить про об`єктивну неможливість позивачем виконати Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, що виключає накладення на позивача санкції за його невиконання. Враховуючи зазначені вище обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що в Рішеннях про вжиття обмежувальних заходів від 05.02.2021 №№51-8/21, 52-8/21 відсутні чіткі вказівки на конкретні дії чи заходи, які повинен був вчинити позивач для усунення виявлених невідповідностей, а тому у товариства відсутня об`єктивна можливість виконати зазначені рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів у спосіб, який визначив відповідач та невиконання якого стало підставою для накладення штрафу. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про задоволення позову, а тому апеляційну скаргу слід відхилити. Згідно з\~ ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених\~ статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін. Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied