Рішення адміністративного суду від 2022-09-05 00:00:00+03

Позивач [PERSON] звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив суд: - визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті серії ВМ №00000170 від 18.10.2021. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18.10.2021 транспортний засіб DAF XF 105.460, д.н.з. [NUMBER] , належний на праві власності позивачу, допустив рух із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, а саме, з перевищенням загальної маси транспортного засобу на 13,7% (10.557 т), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 15.7 % (8.315 т), внаслідок чого відповідачем 18.10.2021 винесено постанову ВМ № 00000170, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн. Разом з тим, позивач вважає вказану постанову протиправною, оскільки транспортний засіб DAF XF 105.460, д.н.з. [NUMBER] , перебував у користуванні іншої особи, а саме ПП "Хорольська спілка перевізників", крім того, позивач зазначає, що постанова складена на власника тягача, а власником причепа є інша особа, а тому позивач не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Також, зона габаритно-вагового контролю не була облаштована дорожніми знаками. Позивач посилається на відсутність необхідного обсягу інформації в постанові про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 283 КУпАП. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати спірну постанову протиправною та скасувати її. Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 23.12.2021 у задоволенні позовних вимог відмовлено. Не погодившись з вказаним висновком суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що \~об`єктивною стороною адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП є перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм і до обов`язкових елементів адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП відносяться тип транспортного засобу та категорія транспортного засобу. Так, позивач зазначає, що встановлення зазначених елементів є визначальним для адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, оскільки вливає на наявність або відсутність протиправного діяння - "перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм", а також на розмір штрафу (розмір штрафу залежить від величини перевищення габаритно-вагових норм). Вважає, що докази надані відповідачем, а саме фото та відеозапис транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення не доводять факт порушення позивачем п. 22.5 ПДР, оскільки на них відсутня інформація, яка встановлює факт та обставини вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, скаржник посилається на те, \~що під час аналізу змісту оскаржуваної постанови встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, Інструкції та Порядку № 1174, оскільки не містить опис обставин, встановлених під час розгляду справи. Вважає, що порушення вимог законодавства при складані постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача є безумовною підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Позивач зазначає, що відповідно до Договору оренди № 2-ХСП/05-2019 від 31.05.2019 [PERSON] надав в оренду перевізнику ПП "Хорольська спілка Перевізників" автомобіль DAF XF 105.460, д.н.з. [NUMBER] . Таким чином, на думку позивача належним користувачем сідлового тягача DAF XF 105.460, д.н.з. [NUMBER] \~та напівпричіпу, на момент вчинення адміністративного правопорушення є уповноважена особа перевізника ПП "Хорольська спілка перевізників". Також зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснювався з порушенням вимог ст. 276 КУпАП, тобто не за місцем оброблення правопорушень - в приміщенні Державного агентства автомобільних доріг України, а в приміщенні Державній службі України з безпеки на транспорті. В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що відповідачем не надано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого технічного засобу зав. № 1, яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, а отже результати автофіксації не можливо прийняти до уваги і як наслідок вони є недопустимим доказом. Наголошує, що важливим для застосування результатів вимірювання ваги технічним засобом зав. № 1 є момент введення його в експлуатацію, оскільки засоби вимірювальної техніки можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію в разі, коли вони відповідають вимогам Технічного регламенту. Позивач зазначає, що відповідачем не надано Акту введення в експлуатацію технічного засобу зав. № 1 розташованого за адресою М-22, км 74+810, а отже відповідачем не доведено факту введення в експлуатацію технічного засобу зав. № 1. При цьому, Акт прийняття робіт з поточного середнього ремонту від 07.10.2021 не є належним доказом введення в експлуатацію технічного засобу. Відповідач надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін. Також відповідач зазначає, що факт вчинення правопорушення підтверджуються належними та допустимими доказами, а саме \~фотографіями транспортного засобу та державних номерних знаків, здійсненими у момент фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт; відеозаписом руху транспортного засобу через автоматичний пункт; \~інформаційною карткою автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформованою автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення. Зазначає, що інформаційна картка безпосередньо формується автоматичним пунктом та надсилається уповноваженій посадовій особі, яка здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, у вигляді метаданих та використовується нею при встановленні події та складу адміністративного правопорушення, відображає, як саме відбувається розгляд справи про адміністративне правопорушення. Відповідач зазначає, що факт вчинення позивачем \~адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, встановлений постановою ВМ №00000170 від 18.10.2021. Постанова містить інформацію про перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді зазначення конкретних вагових параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а саме у постанові ВМ №00000170 від 18.10.2021 визначено наступне: "рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальної маси транспортного засобу на 13,7 % (10,557 тон), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 15,7 % (8,315тон)". На думку відповідача, висновки позивача про те, що зміст постанови не відповідає Інструкції, а подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, відсутні, не заслуговують на увагу, адже Інструкція містить вказівку лише на форму постанови, в той час як вимоги щодо змісту постанови встановлені КУпАП та Порядком №1174. В свою чергу, постанова, яка оскаржується позивачем, за своїм змістом повністю відповідає вимогам вищезазначених нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою відповідача встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, що належним чином встановлено та підтверджено судом першої інстанції. Відповідно до ст. 268 КАС України у справах, визначених, зокрема ст. 286 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження. Дана справа належить до категорії термінових справ, передбачених ст. 286 КАС України та підлягає розгляду з урахуванням особливостей, передбачених параграфом 2 глави 11 КАС України. Згідно ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та у разі, зокрема, відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участі. Оскільки сторонами не заявлялись клопотання про розгляд справи за їх участі, у відповідності до п.1 ч. 1 ст. 311 КАС України колегія суддів дійшла висновку про можливість розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 18.10.2021 транспортний засіб DAF XF 105.460, д.н.з. [NUMBER] , належний на праві власності позивачу, допустив рух із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, а саме, з перевищенням загальної маси транспортного засобу на 13,7% (10.557 т), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 15.7 % (8.315 т). Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх необгрунтованості. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. За приписами \~п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Частиною 2 ст. 132-1 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність у випадку перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Відповідно до п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення. Відповідальність за частиною 2 статті 132-1 КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Санкція частини 2 статті 132-1 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%. Зі змісту статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: denied