Рішення адміністративного суду від 2022-10-05 00:00:00+03

У вересні 2020 року Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, про визнання протиправними дій ГУ ДПС в Одеській області щодо включення Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки» до плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків за 2019 рік, оновленого у жовтні 2019 року; визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС в Одеській області від 05.02.2020 року № 0004750501, № 0004740501, № 0004680501, № 0004760501, а також податкової вимоги №239136-51 ГУ ДПС в Одеській області від 22.07.2020 року. В обґрунтування позову вказав, що податкові повідомлення-рішення, якими КП «ЖКС «Черьомушки» збільшено грошові зобов`язання, а також податкова вимога №239136-51 ГУ ДПС в Одеській області від 22.07.2020 року, прийняті на підставі хибних висновків податкового органу за наслідками перевірки. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.02.2021р., відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку на звернення до суду із позовом в частині визнання протиправними дії ГУ ДПС в Одеській області щодо включення Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки», код 35303278, до плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків за 2019 року, оновленого у жовтні 2019 року та в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС в Одеській області від 05.02.2020 року №0004750501, №0004740501, №0004760501. Задоволено частково клопотання представника відповідача. Залишено без розгляду позов Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки» до Головного управління ДПС в Одеській області в частині визнання протиправними дії ГУ ДПС в Одеській області щодо включення Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки», код 35303278, до плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків за 2019 року, оновленого у жовтні 2019 року та в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС в Одеській області від 05.02.2020 року №0004750501, №0004740501, №0004760501. В іншій частині клопотання відмовлено. Вказана вище ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 02.02.2021р. залишена без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021р. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2022 року, у задоволенні позову Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги № 239136-51 від 22.07.2020 року відмовлено. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач у справі подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції розглядалась лише вимога позивача про визнання протиправною та скасування вимоги ГУ ДПС в Одеській області від 22.07.2020р. №239136-51. При цьому, суд першої інстанції не розглянув вимогу позивача щодо податкового повідомлення-рішення від 05.02.2020р. №0004680501, визначена сума боргу за яким в тому числі була включена до оскаржуваної податкової вимоги, що свідчить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, фактичним обставинам справи. За приписами ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, у період з 29.11.2019 року по 26.12.2019 року ГУ ДПС в Одеській області проведено документальну планову виїзну перевірку Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2018 року по 30.09.2019 року, валютного законодавства за період з 01.01.2018 року по 30.09.2019 року, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 року по 30.09.2019 року. За результатами проведеної перевірки, посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області складено акт від 08.01.2020 року № 10/15-32-05-01/35303278. На підставі вказаного акту перевірки від 08.01.2020 року № 10/15-32-05-01/35303278, ГУ ДПС в Одеській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 05.02.2020 року № 0004750501, № 0004740501, № 0004680501, № 0004760501. 14.02.2020 року зазначені податкові повідомлення-рішення від 05.02.2020 року отримані позивачем, про що вказано в адміністративному позові (т. 1 арк. с. 2). Не погоджуючись із вказаними податковими-повідомленнями рішеннями, позивач подав скаргу вх. № 8520/6 від 27.02.2020 року на податкові повідомлення-рішення від 05.02.2020 року № 0004750501, № 0004740501, № 0004680501, № 0004760501. За результатами розгляду скарги, ДПС України прийнято рішення № 24.04.2020 року № 1422/6/99-00-08-05-01-06, яке позивач отримав 14.05.2020 року (вх. № 93), що підтверджується наданою позивачем копією зазначеного рішення (т. 1 арк. с. 170). Згідно з зазначеним рішенням, ДПС України залишила скаргу без задоволення, а вищевказані податкові повідомлення-рішення без змін. 22.07.2020 року ГУ ДПС в Одеській області виставило Комунальному підприємству «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки» податкову вимогу № 239136-51, згідно з якою сума податкового боргу підприємства позивача станом на 21.07.2020 року становить 17164426,43 грн. 12.08.2020 року підприємство позивача подало до ДПС України скаргу на податкову вимогу № 239136-51 від 22.07.2020 року. Не погоджуючись з прийнятими відповідачем рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом. Відмовляючи у задоволенні позову, врахувавши висновки ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 02.02.2021р. якою частину позовних вимог було залишено без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що ГУ ДПС в Одеській області правомірно 22.07.2020р., у строк визначений ст. 59 ПК України, виставило КП «ЖКС «Черьомушки» податкову вимогу №239136-51. Суд першої інстанції зазначив, що податкові повідомлення-рішення від 05.02.2020р. №№0004750501, 0004740501, 0004680501, 0004760501 залишаються узгодженими, а тому відсутні підстави для визнання протиправною та скасування цієї вимоги. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, доводам апеляційної скарги та обґрунтованості висновків суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного. Відповідно до \~статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює \~Податковий кодекс України (далі по тексту - \~ПК України), який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Згідно з пунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання. В силу приписмів п.36.1, п.36.2, п.36.3 ст.36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Як визначено п. 58.1 ст. 58 ПК України, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки. У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п. 57.3 ст. 57 ПК України). У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження. Згідно з п. 56.17 ст. 56 ПК України, процедура адміністративного оскарження закінчується: 56.17.1. днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у строк, передбачений абзацом першим пункту 56.3 цієї статті; 56.17.2. днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги; 56.17.3. днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику; 56.17.3-1. днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику; 56.17.4. виключено; 56.17.5. днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, що оскаржувались. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу. Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. Отже, за своїм змістом податкова вимога є документом, яким контролюючий орган повідомляє платника податків про невиконання ним свого податкового обов`язку та виникнення у нього податкового боргу. Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що 31.07.2020р. на адресу Комунального підприємства «ЖКС «Черьомушки» відповідачем була спрямована податкова вимога №239136-51 від 22.07.2020р. на суму податкового боргу підприємства 17\~ \~\~\~164\~ \~\~\~426,43 грн., підставою для якої стали податкові повідомлення-рішення від 05.02.2020р. №№0004750501, 0004740501, 0004680501, 0004760501 прийняті ГУ ДПС в Одеській області за наслідками проведення перевірки (Акт від 08.01.2020р. №10/15-32-05-01/35303278). Зазначені податкові повідомлення-рішення, при цьому, були оскаржені позивачем в адміністративному порядку до ДПС України. Рішенням ДПС України від 24.04.2020 року № 1422/6/99-00-08-05-01-06 за результатами розгляду скарги, податкові-повідомлення рішення від 05.02.2020 року № 0004750501, № 0004740501, № 0004680501, № 0004760501 були залишені без змін, скарга КП «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки» без задоволення. Вказане вище рішення ДПС України, позивач отримав 14.05.2020 року, що підтверджується наявними у справі письмовими доказами (т. 1 арк. с. 170). Відтак, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що ГУ ДПС в Одеській області правомірно 22.07.2020 року, у строк визначений ст. 59 ПК України, виставлено Комунальному підприємству «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки» податкову вимогу № 239136-51, згідно з якою сума податкового боргу підприємства позивача станом на 21.07.2020 року становить 17164426,43 грн. При цьому, апеляційний суд також враховує, що податкові повідомлення-рішення від 05.02.2020р. №№0004750501, 0004740501, 0004680501, 0004760501 прийняті ГУ ДПС в Одеській області за наслідками проведення перевірки, які стали підставою для формування оскаржуваної податкової вимоги № 239136-51, були також оскаржені підприємством позивача до Одеського окружного адміністративного суду. Вказані вимоги були заявлені разом із вимогою про скасування Вимоги № 239136-51 у межах даної справи №420/8533/20. За наслідками розгляду клопотання податкового органу, суд першої інстанції під час розгляду даної справи дійшов висновку про те, що КП «ЖКС «Черьомушки» пропустило встановлений законом спеціальний строк звернення до суду з вимогами про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень після процедури їх оскарження в адміністративному порядку. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.02.2021р. у справі №420/8533/20, позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.02.2020р. були залишені без розгляду, що свідчить про узгодженість сум податкових зобов`язань платника, які набули статусу податкового боргу та були включені до оскаржуваної податкової вимоги. При цьому, висновуючись в мотивувальній частині рішення з приводу спірних правовідносин та правомірності податкової вимоги №239136-51, суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що залишаючи без розгляду позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень рішень №№0004750501, 0004740501, 0004680501, 0004760501, у резолютивній частині ухвали від 02.02.2021р. у справі №420/8533/20 не було вказано податкового повідомлення-рішення від 05.02.2020р. за номером 0004680501. Висновок з приводу вказаного вище податкового повідомлення-рішення також не було відображено й у судовому рішенні від 13.05.2022р., яке позивач наразі оскаржує. На ці обставини, в тому числі звертає увагу апелянт у своїй скарзі. Викладене, на думку апеляційного суду, свідчить про наявність підстав для зміни рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2022р, оскільки наявність в мотивувальній частині висновку стосовно пропуску місячного строку для звернення до суду з вимогою про скасування податкового повідомлення-рішення від 05.02.2020р. №0004680501 та відсутність результату розгляду вимоги щодо податкового повідомлення-рішення від 05.02.2020р. №0004680501 в резолютивній частині цього рішення, призводить до нечіткості висновку стосовно оспорюваної підприємством податкової вимоги №239136-51, сума боргу у якій визначена з урахуванням суми податкового зобов`язання, визначеного у згадуваному податковому повідомленні-рішенні від 05.02.2020р. №0004680501. Надаючи оцінку доводам апелянта стосовно податкового повідомлення-рішення від 05.02.2020р. №0004680501, колегія суддів зазначає, що згідно ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи КАС України та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 КАС України). Згідно з ч.4 ст. 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Відтак, КАС України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною другою статті 122 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними частиною четвертою статті 122 КАС України. Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 ПК України. Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті. Отже, п. 56.18 ст. 56 ПК України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу. Водночас пунктом 56.19 статті 56 ПК України, за умови використання платником податків досудового порядку вирішення спору, яким вважається адміністративне оскарження відповідного рішення контролюючого органу, встановлено скорочений місячний строк звернення до суду. Відповідно до положень частини третьої статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу. Як з`ясовано апеляційним судом, позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.02.2020р. №№ 0004740501, 0004680501, 0004760501 03.09.2020р., попередньо скориставшись при цьому процедурою адміністративного оскарження цих податкових повідомлень-рішень, шляхом направлення відповідної скарги вх.№ 8520/6 від 27.02.2020р. За результатами розгляду вказаної вище скарги позивача, ДПС України прийнято рішення від 24.04.2020р. № 1422/6/99-00-08-05-01-06, яке КП «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки» отримало 14.05.2020р. (вх.№ 93)(том 1 а.с.170). Встановлені обставини свідчать про те, що позивач пропустив визначений ст.122 КАС України у системному застосуванні із п.56.18 ст.56 ПК України, а відтак суд першої інстанції в мотивувальній частині ухвали від 02.02.2021р. зробив правильний висновок про пропуск позивачем місячного строку для звернення до суду із вимогою про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.02.2020р. №0004750501, №0004740501, №0004680501, №0004760501. Колегія суддів не знаходить правових підстав для поновлення такого строку, а отже наявні підстави для залишення позовних вимог у наведені вище частині без розгляду, з підстав, визначених ч.ч.3-4 ст. 123 цього Кодексу. Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвим, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують. Враховуючи викладене. Колегія суддів наголошує на тому, що суми податків, визначені згідно податкових повідомлень-рішень від 05.02.2020р. №0004750501, №0004740501, №0004680501, №0004760501 являються узгодженими. Підсумовуючи усе вищенаведене, а також враховуючи, що податкові зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями від 05.02.2020 року № 0004750501, №0004740501, № 0004680501, № 0004760501 залишаються узгодженими, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 22.07.2020 року № 239136-51. Отже, судом першої інстанції правильно прийнято рішення про відмову у задоволенні позову стосовно податкової вимоги, проте помилково не відображено у резолютивній частині судового рішення результату розгляду вимоги позивача стосовно податкового повідомлення-рішення від 05.02.2020р. №0004680501. Відповідно до частини 4 статті 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини. За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні, шляхом доповнення його змісту та резолютивної частини висновком щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0004680501 від 05.02.2020р. В іншій частині рішення суду прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін.

Результат розгляду: partial