Рішення адміністративного суду від 2022-08-16 00:00:00+03

Історія справи. [PERSON] (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Київської обласної прокуратури (далі - Відповідач), в якому просила: - визнати протиправними дії Київської обласної прокуратури, які полягають у нарахуванні та виплаті їй заробітної плати, починаючи з 26.03.2020, у порядку та в розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», а не в порядку та в розмірах, передбачених ст. 81 Закону України «Про прокуратуру»; - зобов`язати Київську обласну прокуратуру провести перерахунок та виплату Позивачці заробітної плати (посадового окладу, надбавки за вислугу років та щорічної премії за 2020 рік) за період з 26.03.2020 до дня набрання законної сили рішення суду в цій справі, у порядку та розмірах, визначених відповідно до статті 81 Закону України «Про прокуратуру», включаючи періоди перебування у щорічних оплачуваних відпустках та періоди тимчасової втрати працездатності. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року позов задоволено частково: - визнано протиправними дії Київської обласної прокуратури, які полягають у нарахуванні та виплаті заробітної плати Позивачці, починаючи з 26.03.2020, у порядку та в розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», а не в порядку та в розмірах, передбачених ст. 81 Закону України «Про прокуратуру»; - зобов`язано Київську обласну прокуратуру провести перерахунок та виплату заробітної плати (посадового окладу, надбавки за вислугу років та щорічної премії за 2020 рік) Позивачці за період з 26.03.2020 по 07.02.2022 (день ухвалення судом рішення у цій справі), виходячи з розміру посадового окладу, розрахованого відповідно до положень статті 81 Закону України «Про прокуратуру», з урахуванням усіх встановлених у цей період надбавок і премій, з урахуванням раніше виплачених коштів. У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено. Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Позивачка набула право на отримання заробітної плати, відповідно до статті 81 Закону №1697-VІІ, з дня прийняття рішення Конституційним Судом України № 6-р/2020 від 26.03.2020. Не погоджуючись з таким судовим рішенням у частині задоволення позовних вимог, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволення позову в повному обсязі, зазначаючи, що нарахування та виплата заробітної плати Позивачки у спірний період здійснювалася в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема на підставі Постанови КМУ № 505. При цьому, Апелянт зазначає, що стаття 81 Закону України «Про прокуратуру» поширюється на працівників Офісу Генеральної прокуратури, обласних та окружних прокуратур, які успішно пройшли атестацію, а не на прокурорів регіональних та місцевих прокуратур, до яких належить Позивачка. Разом з тим, Апелянт вказує, що Позивачка була переведена до обласної прокуратури на підставі успішного проходження атестації лише 24.01.2022, а тому, на його переконання, підстави для нарахування і виплати їй заробітної плати у період з 26.03.2020 по 24.01.2022 на підставі ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» відсутні. З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2022 та від 23.06.2022 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження. Позивачкою подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Обставини справи, установлені судом першої інстанції. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Позивачка проходить службу в органах прокуратури Київської області з квітня 2010 року, а в органах прокуратури з листопада 2008 року. Відповідно до наказу прокуратури Київської області від 20.09.2019 № 573к радника юстиції Позивачку було призначено на посаду прокурора відділу забезпечення діяльності керівника регіональної прокуратури Київської області. Зазначеним наказом Позивачці встановлено посадовий оклад згідно штатного розпису, а також надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 70% посадового окладу, на підставі постанови КМУ № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», з урахуванням надбавок за класний чин та вислугу років. Наказом прокуратури Київської області від 07.05.2020 № 244к Позивачку з 08.05.2020 призначено на посаду прокурора відділу ювенальної юстиції прокуратури Київської області, тимчасово на період відпустки [PERSON] у зв`язку з вагітністю та пологами, та на період відпустки [PERSON] для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Наказом прокуратури Київської області від 16.06.2020 № 339к Позивачку з 16.06.2020 призначено на посаду прокурора відділу ювенальної юстиції прокуратури Київської області, тимчасового на період відпустки [PERSON] для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та на період відпустки [PERSON] для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Зазначеними наказами встановлено посадовий оклад згідно штатного розпису, а також надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 70% посадового окладу, на підставі постанови КМУ № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», з урахуванням надбавки за вислугу років. Дев`ятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора 16.07.2020 прийнято рішення № 12/1 про неуспішне проходження атестації прокурором відділу ювенальної юстиції прокуратури Київської області [PERSON] . На підставі наказів Генерального прокурора від 03.09.2020 № 410 «Про окремі питання забезпечення початку роботи обласних прокуратур» та від 08.09.2020 № 414 «Про день початку роботи обласних прокуратур» утворено Київську обласну прокуратуру, днем початку роботи якої визначено 11 вересня 2020 року. Наказом від 28.09.2020 № 681к Київської обласної прокуратури прокурору відділу ювенальної юстиції прокуратури Київської області [PERSON] тимчасово визначено робоче місце у відділі захисту інтересів дітей та протидії насильству Київської обласної прокуратури та скасовано починаючи з 11.09.2020 скасовано надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, передбачену постановою КМУ № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури». Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2021 у справі №320/6769/20 визнано протиправним та скасовано рішення Дев`ятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора №12/1 від 16 липня 2020 року про неуспішне проходження атестації прокурором відділу ювенальної юстиції прокуратури Київської області - [PERSON] ; зобов`язано Київську обласну прокуратуру вирішити питання переведення [PERSON] на посаду рівнозначній посаді прокурора відділу ювенальної юстиції прокуратури Київської області. Шістнадцятою кадровою комісією від 20.12.2021 прийнято рішення про успішне проходження Позивачкою атестації прокурорів регіональних прокуратур, що підтверджується відомостями, які розміщені у вільному доступі на сайті Офісу Генерального прокурора: https://www.gp.gov.ua/ua/posts/atestaciya-prokuroriv-regionalnih-prokuratur. Наказом від 25.01.2022 Київської обласної прокуратури Позивачку з 26.01.2022 призначено на посаду прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області, звільнивши з посади прокурора відділу забезпечення обвинувачення в апеляційному суді управління підтримання публічного обвинувачення в суді Київської обласної прокуратури. Позивачка, вважаючи порушеним своє право на отримання заробітної плати в розмірі, визначеному ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», звернулася до суду з цим позовом. Нормативно-правове обґрунтування. Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Бюджетним кодексом України (далі - БК України), Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2020 № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII), «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-IX (далі - Закон № 113-IX). Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон № 1697-VII. Закон № 1697-VII набрав чинності 15.07.2015. Статтею 81 у первинній редакції було передбачено, що заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Заробітна плата прокурора складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством. Посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2016 року - 11 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2017 року - 12 мінімальних заробітних плат. Посадові оклади інших прокурорів установлюються пропорційно до посадового окладу прокурора місцевої прокуратури з коефіцієнтом: 1) прокурора регіональної прокуратури - 1,2; 2) прокурора Генеральної прокуратури України - 1,3. У наступному вказану норму було викладено в редакції Закону № 113-ІХ, після чого, згідно зі ст. 81 Закону № 1697-VII заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством. Преміювання прокурорів здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором, за результатами оцінювання якості їх роботи за календарний рік у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці. Розмір щорічної премії прокурора не може становити більше 30 відсотків розміру суми його посадового окладу, отриманої ним за відповідний календарний рік. Посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. З 1 січня 2021 року посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а з 1 січня 2022 року - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Посадові оклади інших прокурорів установлюються пропорційно до посадового окладу прокурора окружної прокуратури з коефіцієнтом: 1) прокурора обласної прокуратури - 1,2; 2) прокурора Офісу Генерального прокурора - 1,3. Частиною дев`ятою статті 81 Закону N 1697-VII визначено, що фінансування оплати праці прокурорів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про оплату праці» умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 13 цього Закону оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом. Частинами першою та другою статті 23 БК України передбачено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 51 БК України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах бюджетних асигнувань на заробітну плату (грошове забезпечення), затверджених для бюджетних установ у кошторисах. Згідно з ч. 2 ст. 89, ст. 90 Закону № 1697-VII функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюються Офісом Генерального прокурора. Фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період. Відповідно до п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів. Схеми посадових окладів працівників органів прокуратури затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури». Положеннями пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України було передбачено, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Рішенням Конституційного Суду України від 26 березня 2020 року № 6-р/2020 у справі № 1-223/2018(2840/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Пунктом 2 резолютивної частини цього Рішення визначено, що положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним. Разом з тим, статтею 4 Закону № 1697-VII встановлено, що організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Законом № 113-IX, який набрав чинності 25.09.2019 та яким запроваджено реформування системи органів прокуратури, частини 3, 4 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» викладені у такій редакції: «Посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. З 1 січня 2021 року посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а з 1 січня 2022 року - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Посадові оклади інших прокурорів установлюються пропорційно до посадового окладу прокурора окружної прокуратури з коефіцієнтом: 1) прокурора обласної прокуратури - 1,2; 2) прокурора Офісу Генерального прокурора - 1,3». Відповідно до п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-IX до дня початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур їх повноваження здійснюють відповідно Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури. Після початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур забезпечення виконання функцій прокуратури призначеними до них прокурорами здійснюється з дотриманням вимог законодавства України та особливостей, визначених Генеральним прокурором. За прокурорами та керівниками регіональних, місцевих і військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури. На зазначений період оплата праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури. Відповідно до п. 4 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-IX день початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур визначається рішеннями Генерального прокурора стосовно Офісу Генерального прокурора, усіх обласних прокуратур, усіх окружних прокуратур. Вказані рішення публікуються у газеті "Голос України". Згідно п.1, п.2, п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» затверджено схеми посадових окладів працівників органів прокуратури згідно з додатками 1-5; надано право керівникам органів прокуратури у межах затвердженого фонду оплати праці: 1) установлювати: працівникам органів прокуратури посадові оклади відповідно до затверджених цією постановою схем посадових окладів, а також зазначено, що видатки, пов`язані з реалізацією цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на оплату праці, затверджених у кошторисах на утримання органів прокуратури. Упорядкування посадових окладів окремих працівників органів прокуратури здійснюється в межах затвердженого фонду оплати праці. Висновки суду апеляційної інстанції. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що положеннями пункту 3 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону №113-IX запроваджено різні підходи до оплати праці прокурорів залежно від проходження чи непроходження атестації та переведення на роботу до новостворених органів прокуратури. Аналогічний правовий підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 21.07.2020 у справі № 280/1992/21. При цьому, слід звернути увагу, що згідно із вказаним спеціальним Законом № 113-IX та ст. 81 Закону № 1697-VII прокурор набуває право на отримання заробітної плати, згідно з цією законодавчою нормою, з дати зайняття ним посади. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що наказом від 28.09.2020 № 681к Київської обласної прокуратури прокурору відділу ювенальної юстиції прокуратури Київської області [PERSON] тимчасово визначено робоче місце у відділі захисту інтересів дітей та протидії насильству Київської обласної прокуратури /т.1 а.с.18/, тобто з цієї дати Позивачка фактично займала посаду у новоствореній обласній прокуратурі та набула право на отримання заробітної плати, згідно зі ст. 81 Закону № 1697-VII. Отже, підстави для нарахування їй заробітної плати в порядку та розмірах, визначених Постановою КМУ № 505 з 28.09.2020 були відсутні. При цьому, колегія суддів приймає до уваги доводи Апелянта про те, що Позивачка була переведена до обласної прокуратури на підставі успішного проходження атестації лише 24.01.2022, але зазначає, що у спірних правовідносинах визначальне значення має безпосередньо факт початку роботи Позивачки в новоствореній прокуратурі, який мав місце ще 28.09.2020. У контексті таких висновків, апеляційний суд зазначає, що первісно Позивачка проходила атестацію ще в липні 2020, рішення Кадрової комісії від 16.07.2020 про неуспішне проходження нею атестації було визнано протиправним та скасовано в судовому порядку (справа № 320/6769/20), після чого вже відбулася процедура її атестування та призначення на відповідну посаду на підставі, на виконання судового рішення у вказаній справі. Зазначені обставини враховуються колегією суддів при вирішенні цієї справи, з урахуванням висновків Верховного Суду у справі № 280/1992/21. Таким чином, колегія суддів вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, а саме шляхом визнання протиправними дій Київської обласної прокуратури щодо нарахування та виплати Позивачці заробітної плати, починаючи з 28.09.2020, у порядку та в розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», і зобов`язання Відповідача провести відповідний перерахунок та виплату Позивачці заробітної плати з 28.09.2020 по 16.08.2022 (дату ухвалення судового рішення) у порядку та розмірах, визначених статтею 81 Закону України «Про прокуратуру», з урахуванням раніше виплачених коштів. При цьому, апеляційний суд, перевіряючи доводи Позивачки, вказує на помилковість її тверджень про набуття права на отримання заробітної плати у порядку та розмірах, визначених статтею 81 Закону України «Про прокуратуру», з 26.03.2020, тобто з дати ухвалення рішення Конституційного Суду України № 6-р/2020, оскільки вказаним рішенням визнано неконституційними певні норми БК України, але як відзначалося вище, згідно із вказаним спеціальним Законом № 113-IX та ст. 81 Закону № 1697-VII прокурор набуває право на отримання заробітної плати, згідно з цією законодавчою нормою, з дати зайняття ним посади. Тобто, саме ці обставини (призначення прокурора на посаду в новому реформованому органі) за умови системного тлумачення норм чинного законодавства надають підстави для нарахування прокурору заробітної плати, згідно зі ст. 81 Закону № 1697-VII. Також, аналізуючи доводи обох сторін, судова колегія зазначає, що позовні вимоги з приводу уточнення складових заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за вислугу років, щорічна премія за 2020 рік) задоволенню не підлягають, оскільки визначення відповідних складових за виниклих правовідносин належить до дискреційних повноважень Відповідача, що мають бути ним реалізовані при виконанні цього судового рішення. Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід. Отже, судом першої інстанції неповно та правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення без дотриманням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору. Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права. Таким чином, апеляційна скарга Київської обласної прокуратури підлягає задоволенню частково, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року - скасуванню, позов - задоволенню частково. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Результат розгляду: partial