Рішення адміністративного суду від 2022-11-01 00:00:00+02

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив: визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області щодо не зарахування [PERSON] періодів роботи з 03.09.1983 по 01.01.1984 на посаді агронома, з 04.11.1986 до 31.09.1994 на посаді голови профкому в колгоспі Більшовик до його страхового стажу; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу [PERSON] період роботи з 03.09.1983 по 01.01.1984 на посаді агронома, з 04.11.1986 до 31.09.1994 на посаді голови профкому в колгоспі Більшовик та здійснити з 16.01.2021 перерахунок пенсії. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області, оформлену листом від 21.10.2021 за № 4652-44/Р-17/8-2400/21. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу [PERSON] період роботи з 03.09.1983 по 01.01.1984 на посаді агронома та з 04.11.1986 до 31.09.1994 на посаді голови профкому в колгоспі Більшовик та здійснити з 07.10.2021 перерахунок пенсії. Стягнуто Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь [PERSON] судові витрати (судовий збір) в сумі 908,00 грн. Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що з 22.06.2015 [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію по iнвалiдностi, яку призначено згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV Згідно записів трудової книжки [NUMBER] , та архівних довідок видно, що позивач працював на наступних посадах: - 03.09.1983 прийнятий в колгосп Більшовик агрономом; - 02.01.1984 переведений на посаду зав. гаражем в колгоспі [PERSON] ; - 03.01.1985 переведений на посаду агронома овочевода в колгосп Більшовик агрономом; - 04.11.1986 переведений на посаду голови профкому колгоспу Більшовик; - 01.10.1994 переведений на посаду головного агронома в колгосп «Хлібороб»; - 01.10.2004 звільнений з роботи в колгоспі «Хлібороб». Відповідно до довідки Архівного відділу Дністровської районної державної адміністрації від 07.09.2021, в документах архівного фонду колгоспу «Більшовик» с. Круглик Хотинського району виявлено наступне: Протокол № 15 засідання правління колгоспу Більшовик Хотинського району від 02.09.1983 - рекомендовано зборам уповноважених прийняти [PERSON] в члени колгоспу та прийнято [PERSON] агрономом по захисту рослин. В архівній довідці комунальної установи «Хотинського районний трудовий архів» від 16.03.2020 зазначено, що у документах архівного фонду ТзОВ «Хлібороб» є відомості за 1983 рік про те, що [PERSON] , працював у колгоспі Більшовик (колгосп «Хлібороб») с.Круглик і його людинодні помісячно складали: вересень 1983 року 26; жовтень 1983 року - 25; листопад 1983 року -24; грудень 1983 року - 27. Згідно вказаної архівної довідки від 16.03.2020, по книгах обліку праці і розрахунків з членами колгоспу за 1987-1989 роки [PERSON] в книгах значиться, однак людинодні помісячно не зазначені. Згідно архівної довідки комунальної установи «Хотинського районний трудовий архів» від 20.04.2020, в документах архівного фонду ТзОВ «Хлібороб» с.Круглик, Хотинського району є відомості про те, що [PERSON] , працював в колгоспі «Більшовик» (колгосп «Хлібороб») с.Круглик, в т.ч. з 1987 року по 1993 рік працював головою профсоюза. 07.10.2021 позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про зарахування періодів роботи з 03.09.1983 по 01.01.1984 та з 04.11.1986 по 31.09.1994 до страхового стажу, які при призначенні пенсії по інвалідності, враховані не були. Листом від 21.10.2021 за № 4652-44/Р-17/8-2400/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області відмовило позивачу у зарахуванні періодів роботи з 03.09.1983 по 01.01.1984 та з 04.11.1986 по 31.09.1994 до страхового стажу та зазначило, що у матеріалах пенсійної справи відсутня трудова книжка колгоспника, а також довідки, які б підтверджували факт трудової участі за періоди з 03.09.1983 по 31.12.1983 та з 01.07.1986 по 01.10.1994 в колгоспі Більшовик. Для можливості зарахування вищевказаних періодів роботи рекомендовано позивачу надати уточнюючі довідки. Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке. Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991 та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-1У від 09.07.2003 (в редакціях чинних на момент виникнення спірних правовідносин). Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України від 09.07.2003 N 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV). Статтею 1 Закону №1058 передбачено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, передбачених цим Законом. Частинами першою - третьою \~\~\~статті 24 Закону № 1058-IV \~\~\~визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього \~\~\~Закону \~\~\~за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. Згідно з частиною четвертою вказаної статті періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим \~\~\~Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Необхідно зазначити, що до 01.01.2004 порядок підтвердження стажу роботи був визначений \~\~\~Законом України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон № 1788-XII). Статтею 56 Закону № 1788-XII \~\~\~встановлено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. До стажу роботи зараховується також, зокрема будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків. Відповідно до \~\~\~ст. 62 Закону №1788-XII \~\~\~основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637). Згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Відповідно до пунктів 23, 24 Порядку № 637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про періоди роботи, які внесені в довідки на підставі документів. Довідки, видані колгоспами при залишенні членом колгоспу роботи, а також довідки, видані в більш пізній період колгоспами, які згодом припинили свою діяльність, можуть братися до уваги й тоді, коли вони не містять підстав видачі. З аналізу наведених положень вбачається, що страховий стаж підтверджується записами у трудовій книжці, а у випадку їх відсутності - встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи та архівними установами, зокрема довідками, які містять відомості про періоди роботи. Крім того, при обчисленні стажу роботи в колгоспі з 1966 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. Така позиція не суперечить позиції викладеній Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17 та від 25.04.2019 у справі № 159/4178/16-а. У матеріалах справи міститься копія трудової книжки, де підтверджено, що з 03.09.1983 по 01.01.1984 позивач працював у колгоспі Більшовик на посаді агронома, а з 04.11.1986 по 31.09.1994 - головою профкому колгоспу Більшовик. Як стверджує позивач, за наявності записів у його трудовій книжці, відповідач вимагаючи від нього додаткові документи для підтвердження періодів роботи на посаді агронома та голови профкому колгоспу "Більшовик", що законом не передбачено, своєю відмовою зарахувати до страхового стажу спірні періоди роботи вчинив протиправні дії та порушив його право на пенсійне забезпечення. Як видно із змісту листа Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 21.10.2021 за № 4652-44/Р-17/8-2400/21, відповідач відмовив позивачу у зарахуванні періодів роботи з 03.09.1983 по 01.01.1984 та з 04.11.1986 по 31.09.1994 до страхового стажу та зазначив, що у матеріалах пенсійної справи відсутня трудова книжка колгоспника, а також довідки, які б підтверджували факт трудової участі за періоди з 03.09.1983 по 31.12.1983 та з 01.07.1986 по 01.10.1994 в колгоспі Більшовик. Для можливості зарахування вищевказаних періодів роботи позивачу рекомендовано надати уточнюючі довідки. Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до довідки Архівного відділу Дністровської районної державної адміністрації від 07.09.2021, в документах архівного фонду колгоспу «Більшовик» с.Круглик Хотинського району виявлено наступне: Протокол № 15 засідання правління колгоспу Більшовик Хотинського району від 02.09.1983 - рекомендовано зборам уповноважених прийняти [PERSON] в члени колгоспу та прийнято [PERSON] агрономом по захисту рослин. В архівній довідці комунальної установи «Хотинського районний трудовий архів» від 16.03.2020 зазначено, що у документах архівного фонду ТзОВ «Хлібороб» є відомості за 1983 рік про те, що [PERSON] , працював у колгоспі Більшовик (колгосп «Хлібороб») с.Круглик і його людинодні помісячно складали: вересень 1983 року 26; жовтень 1983 року - 25; листопад 1983 року - 24; грудень 1983 року - 27. Згідно вказаної архівної довідки від 16.03.2020, по книгах обліку праці і розрахунків з членами колгоспу за 1987-1989 роки [PERSON] в книгах значиться, однак людинодні помісячно не зазначені. Згідно архівної довідки комунальної установи «Хотинського районний трудовий архів» від 20.04.2020, в документах архівного фонду ТзОВ «Хлібороб» с.Круглик, Хотинського району є відомості про те, що [PERSON] , працював в колгоспі «Більшовик» (колгосп «Хлібороб») с. Круглик, в т.ч. з 1987 року по 1993 рік працював головою профсоюза. Отже, позивачем додано до позовної заяви уточнюючі довідки, що дають підстави для зарахуванню періодів роботи з 03.09.1983 по 01.01.1984 на посаді агронома, з 04.11.1986 до 31.09.1994 на посаді голови профкому в колгоспі Більшовик до його страхового стажу. Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відмова Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, оформлена листом від 21.10.2021 за № 4652-44/Р-17/8-2400/21, у зарахуванні періодів роботи з 03.09.1983 по 01.01.1984 на посаді агронома та з 04.11.1986 до 31.09.1994 на посаді голови профкому в колгоспі Більшовик до страхового стажу позивача, є протиправною. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з метою ефективного захисту порушеного права, обираючи належний спосіб захисту порушеного права, суд у цій справі вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу [PERSON] період роботи з 03.09.1983 по 01.01.1984 на посаді агронома, з 04.11.1986 до 31.09.1994 на посаді голови профкому в колгоспі Більшовик та здійснити з 07.10.2021 (дата звернення із заявою) перерахунок пенсії. Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі «Серявін та інші проти України»). Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. З огляду на викладене, судова колегія доходить висновку, що суд 1-ї інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж в апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду 1-ї інстанції не спростовують, адже фактично ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, згідно зі ст.316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Результат розгляду: denied