Рішення адміністративного суду від 2022-04-27 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, начальника сектору ПП відділу поліції Мукачівського РУП капітана поліції Щербей М.І., в якому просить: - визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови серії БАБ № 097815 від 18 грудня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та поновити такий строк; - скасувати постанову, складену начальником сектору патрульної поліції відділу поліції Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області Щербей Михайлом Іллічем серії БАБ № 097815 від 18 грудня 2021 року, якою [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУПАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 8500 гривень. Посилається на те, що у нього у користуванні є автомобіль марки «Мерседес-Бенц Спрінтер 311», номерний знак Польської республіки [NUMBER] , який він придбав у кінці листопада 2021 року від громадянина Польської республіки, яким було його ввезено на митну територію України строком на 1 рік. 18 грудня 2021 року він керував вказаним автомобілем та під час руху в м. Мукачево був зупинений працівником поліції, який повідомив, що ним порушено строки тимчасового ввезення автомобіля та реєстрації та винесено оскаржувану постанову за ч.8 ст.121 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 гривень. При винесенні постанови працівник поліції його пояснення не бажав слухати, про те що ним не порушено строку вивезення автомобіля з митної території України, працівником поліції не встановлено коли і ким ввезено даний автомобіль на митну територію України та без будь-яких доказів, а саме за відсутності даних про дату ввезення автомобіля на митну територію України, винесено постанову про накладення на нього стягнення за ч.8 ст.121 КУпАП. Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права за наступних обставин. З постановою про адміністративне правопорушення, з допущеним правопорушенням та адміністративним стягненням він не згідний, та пояснював про це відповідачу поліцейському, що склав стосовно нього постанову. Однак, в порушення вимог ст.258 КУпАП відповідач протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього не складав. Крім того, його зупинено під час руху працівником поліції незаконно, в порушення вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а також не зазначено про таку причину у постанові. З огляду на те, що зупинка була незаконна, відповідач неправомірно вимагав у нього документи на транспортний засіб. Також відповідачем порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, так як винесення постанови відбулося за 4 хвилини з моменту зупинки, а саме за чотири хвилини здійснені: зупинка автомобіля, огляд документів та сам розгляд справи. Працівник поліції поводив себе упереджено, заздалегідь вирішив, що позивач винний у вчиненні правопорушення, позбавивши його права надати пояснення та на безсторонній та справедливий розгляд справи. Постанова складалася поспішно, у постанові зазначено недійсну адресу реєстрації місця його проживання, а саме: він зареєстрований та проживаю в [ADDRESS] , а в постанові відповідач зазначив місце проживання [ADDRESS] , де він вже не проживає 15 років. За наведених підстав вважає, що відповідач особа, яка винесла постанову про накладення адміністративного стягнення протиправно притягнув його до адміністративної відповідальності за порушення ч. 8 ст. 121 КУпАП, у зв`язку із відсутністю підстав для зупинки транспортного засобу та витребування у нього посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, оскільки відсутні докази, що він порушив Правила дорожнього руху. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача. Позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та відповідач начальника сектору патрульної поліції відділу поліції Мукачівського районного управління поліції капітана поліції Щербей М.І. в судове засідання не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Виходячи з наявних доказів у справі, суд вважає за можливе на підставі ст. 205 КАС України справу вирішувати без участі сторін та підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його відсутності та неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити з наступних підстав. Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. В судовому засіданні судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №097815 від 18.12.2021 року, винесеною відповідачем начальником сектору патрульної поліції відділу поліції Мукачівського районного управління поліції ГУНГІ в Закарпатській області Щербей М.І., позивача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 гривень. В постанові зазначено, що 18.12.2021 року о 08 год. 10 хв. в м. Мукачево по вул. Пархоменка, 7 громадянин [PERSON] керував автомобілем марки «Мерседес-Бенц», д.н.з [NUMBER] , при цьому не він ввозив даний транспортний засіб на митну територію України в митний режим транзиту, чим порушив строки тимчасового ввезення автомобіля та відповідно реєстрації, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.8 ст. 121 КУпАП. У відповідності до ч. 8 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до ст. 288 Кодексу України про адміністративне правопорушення постанова посадової особи по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями визначеними Кодексом України про адміністративне правопорушення. Виходячи з правового змісту цих вимог законодавства, передбачено, що даний позов розглядається в порядку і відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням особливостей визначених Кодексом України про адміністративне правопорушення. Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Обов`язок по доведенні своїх вимог та заперечень покладається на сторони, які зобов`язані довести ці обставини відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства У країни. На підставі ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення, серії БАБ №097815 від 18.12.2021 року, у ній не зазначено жодних доказів, на підставі яких було встановлено наявність у діях [PERSON] адміністративного правопорушення і винуватість [PERSON] у його вчиненні. Диспозиція ч. 8 ст. 121 КУпАП є бланкетною, яка вказує, що відповідальність наступає в разі порушення обмежень встановлених Митним кодексом України. Однак поліцейським у даному випадку не зазначено та не конкретизовано відповідно до суті викладеного правопорушення у відповідності до диспозиції ч.8 ст.121 КУпАП, які саме норми, передбачені Митним кодексом України, порушив [PERSON] . За приписами частин 2 та 3 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Оскільки адміністративне правопорушення передбачене ч.8 ст.121КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, обов`язковою умовою для застосування ч.5 ст.258 КУпАП щодо констатації наявності в уповноваженої посадової особи обов`язку скласти протокол про адміністративне правопорушення є те, що особа оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення. В ході судового розгляду справи позивачем доведено, що з постановою про адміністративне правопорушення, з допущенням ним правопорушенням та адміністративним стягненням накладеним на нього, він не згідний про що ним було донесено відповідачу, а також стверджується наявною в оскаржуваній постанові відміткою про відмову водія від підпису постанови та отримання її копії. Однак в порушенні вимог ст. 258 КУпАП відповідач поліцейський Щербей М.І. протоколу про адміністративне правопорушення стосовно позивача не складав. Одночасно, судом встановлено, що оскаржувана постанова відповідачем начальником сектору ПП відділу поліції Мукачівського РУП капітаном поліції Щербей М.І. винесене 18 грудня 2021 року о 08 годині 14 хвилин тоді як правопорушення зафіксовано 0 08 годині 10 хвилин того ж дня. З огляду на встановлене, суд констатує про грубо порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, що встановлена статтями 278-280 КУпАП, оскільки винесення постанови відбулося за 4 хвилини з моменту зупинки позивача, тобто в цей час вкладається: здійснення зупинки автомобіля, огляд документів та розгляд справи. Працівник поліції заздалегідь вирішив, що позивач винний у вчиненні правопорушення, позбавив його права надати пояснення, права на безсторонній та справедливий розгляд справи. Постанова складалася поспішно, у постанові зазначено недійсну адресу реєстрації місця проживання, що стверджується оглянутою в судовому засіданні копіє паспорта громадянина України, наявною у матеріалах справи. Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Таким чином, обставини, що вказані відповідачем - особою що склала постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення в оскаржуваній постанові повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні. Відповідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Відповідно до цієї ж норми КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Дана норма є імперативною, тобто обов`язковою до виконання працівниками поліції при розгляді адміністративних справ. Відповідно до ч. 1,2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Тобто обов`язок доказування вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП покладений на відповідача, який жодного доказу на підтвердження обставин, зазначених у винесеній ним постанові, суду не надав. Таким чином, суд дійшов висновку, що поліцейський виніс оскаржувану постанову з порушенням вищевказаних норм кодексу України про адміністративні правопорушення.\~ В самій постанові не зазначено жодного доказу вчинення позивачем [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП. З огляду на вказані обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача [PERSON] до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню. Крім того, зважаючи на те, що оскаржувану постанову [PERSON] було отримано поштою 22 січня 2022 року,суд вважає, що позивачу слід поновити строк для оскарження такої постанови, як такий, що пропущений з поважних причин.

Результат розгляду: granted