Рішення адміністративного суду від 2023-08-16 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС № 06647789 від 08.03.2023, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП; провадження по справі закрити; стягнути з відповідача судовий збір. Позов обґрунтовано тим, що 09.03.2023 [PERSON] через мобільний додаток «ДІЯ» дізнався про відкриття виконавчого провадження згідно постанови серії ЕАС №06647789 від 08.03.2023 за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Представник заперечує щодо висновків, які вказані в постанові, так як позивач взагалі не керував автомобілем АUDI А4 д.н.з [NUMBER] , який зареєстровано на ім`я [PERSON] , що вказано в постанові, оскільки такого у його власності немає і при цьому із вказаною особою позивач не знайомий. Позивач постійно керує автомобілем «Renault Megane» д.н.з [NUMBER] , який зареєстровано на його матір [PERSON] . З наданого третьою особою, відео події від 08.03.2023, яке на думку представника не несе ніякої доказової інформації, оскільки взагалі не видно обличчя водія, марки автомобіля, лише видно, що автомобіль чорного кольору. В позові зазначено, що дійсно того дня позивач надавав свій автомобіль «Renault Megane» д.н.з [NUMBER] зі свідоцтвом на його реєстрацію своєму знайомому для переїзду в декілька місць м. Житомира, який швидше за все міг назвати прізвище, ім`я по батькові позивача, при цьому, керуючи зовсім іншим автомобілем. Відтак вважає, що в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором порушено вимоги ч.4 п.6 Розділу «Інструкції щодо підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» №1395 затвердженої наказом МВС України, на відео відповідач не запропонував особі вручити копію постанови, у самій постанові відсутні будь-які підписи про ознайомлення особи, відносно якої вона складена, оскільки дане рішення прийнято з надуманих мотивів, незаконно та упереджено, без вияснення суттєвих обставин, тому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 07.04.2023 у зазначеній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Від представника УПП в Житомирській області ДПП Яремчук Л. надійшов відзив на позовну заяву про скасування постанови, в якому зазначено, що позивачем вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КупАП, тому винесення оскаржуваної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності є правомірним. Факт адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом з нагрудного відеорегістратора поліцейського, на якому зафіксовано факт вчиненого адміністративного правопорушення, процес спілкування та розгляд справи, вказане підтверджується винесеною постановою, а саме в п. 7 додаток відео з камери №475840. У вказаному відеозаписі зафіксовано, що позивач визнав той факт, що поставив свій автомобіль на дорозі у другий ряд до дороги, чим порушив приписи пункту 15.4 ПДР України. Представник відповідача вказує, що під час внесення відомостей до ІПНП інспектором було допущено помилку (описку) у цифрі номерного знаку, внаслідок чого було системою знайдено інший транспортний засіб, так як водій поїхав з місця події можливості перевірити вказані відомості не стало за можливе, тому просив врахувати дану помилку, прийняти до уваги та вважати правильним транспортний засіб порушника Renault д.н.з. [NUMBER] . Також представник відповідача вказує, що будь-яких порушень при складенні інспектором поліції постанови не допущено, тому просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Пояснень від третьої особи до суду не надійшло. Згідно з частиною п`ятою\~статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторони не скористалися своїм процесуальним правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Частиною 2 ст.\~19\~Конституції\~України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені, Конституцією та законами України. Відповідно до\~ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Судом встановлено, що постановою інспектора роти\~№3\~батальйону №1\~УПП в\~Житомирській області\~ДПП Яременком\~Богданом Олександровичем,\~серії ЕАС\~№6647789\~від 08.03.2023 [PERSON] ,\~було притягнуто\~до адміністративної\~відповідальності \~за ч.\~1\~ст.\~122\~КУпАП та на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. За змістом оскаржуваної постанови, [PERSON] керуючи транспортним засобом АUDI\~А4\~д.н.з\~ [NUMBER] у місті Житомир, по вул. Небесної Сотні, 6, здійснив зупинку (стоянку) транспортного засобу на проїжджій частині в другому ряду, чим порушив п. 15.4 ПДР Порушення правил стоянки, розміщення транспортного засобу на проїздній частині в два і більше ряди. Щодо порядку та процедури винесення постанови про адміністративне правопорушення, то вказане регулюється нормами ст. 254, 258, 276, 283 КУпАП України, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС\~України\~від\~07.11.2015\~за\~№\~1395 (далі-Інструкція №1395). Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, не створювати небезпечні умови для дорожнього руху. Згідно з п.1.1 ПДР України, ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух»встановлюють єдиний порядок дорожнього руху по всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закриті території тощо), повинні ґрунтуватись на вимогах цих Правил. Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Пунктом 15.4 ПДР України передбачено, що транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди. Статтею 245\~\~Кодексу\~ України\~\~про\~ адміністративні\~правопорушення встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. У статті 280\~Кодексу\~України\~про\~адміністративні\~правопорушення закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених\~статтею 255 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 252 КУпАП\~орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: granted