Рішення адміністративного суду від 2023-01-12 00:00:00+02

У жовтні 2022 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 12 жовтня 2022 року відповідачем винесено постанову №0057/40800/22, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 350\~648 гривень 46 копійки, що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів по факту того, що при ввезені на митну територію України транспортного засобу іноземної реєстрації він, будучи громадянином України, для здійснення митних формальностей надав паспорт громадянина Румунії, тим самим вчинив вказане правопорушення. Зокрема, вказаною постановою встановлено, що [PERSON] 27.01.2022 року в`їхав на територію п/п «Порубне-Сірет» Буковинської митниці ДМСУ в зону митного контролю на автомобілі марки «VOLKSWAGEN LT», країна реєстрації Румунія, державний реєстраційний номер [NUMBER] та прямував у напрямку з України до Румунії у приватних справах. Маючи статус громадянина-резидента, для перетину митного кордону використовував паспортний документ громадянина Румунії. Разом з тим, із вказаною постановою не погоджується, вважає її протиправною з наступних підстав. Зокрема, 23 лютого 2022 року начальником Чернівецької митниці Товт М.Й. вже було винесено постанову у справі про порушення митних правил №0057/40800/22, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні порушення митних правил , передбачених ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, а саме: 350 648 грн. 46 коп. Однак, в подальшому, не погоджуючись із вищевказаною постановою, [PERSON] оскаржив її в судовому порядку та рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 червня 2022 року позов задоволено, справу направлено на новий розгляд до Чернівецької митниці та постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2022 року апеляційну скаргу Чернівецької митниці залишено без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 червня 2022 року без змін. \~ \~ \~ \~ \~ При\~новому\~розгляді справи\~про\~порушення\~митних правил,\~\~митним органом\~винесено\~постанову від\~\~12\~жовтня 2022\~року,\~\~якою [PERSON] \~повторно притягнуто\~до\~адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, а саме: 350 648 грн. 46 коп. Зокрема, вказаною постановою встановлено, що [PERSON] 27.01.2022 року в`їхав на територію п/п «Порубне-Сірет» Буковинської митниці ДМСУ в зону митного контролю на автомобілі марки «VOLKSWAGEN LT», країна реєстрації Румунія, державний реєстраційний номер [NUMBER] та прямував у напрямку з України до Румунії у приватних справах. Маючи статус громадянина-резидента, для перетину митного кордону використовував паспортний документ громадянина Румунії. Вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки митний орган прийшов до помилкового висновку про те, що він є резидентом та вважає, що на нього поширюється статус громадянина-нерезидента та при ввезені на митну територію України транспортного засобу він не мав умислу на вчинення дій, які спрямовані на ухилення від сплати належних митних платежів, а тому вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.485 МК України. Посилаючись на вказане, просив визнати протиправною та скасувати постанову Чернівецької митниці Держмитслужби від 12 жовтня 2022 року у справі про порушення митних правил №0057/40800/22 про визнання [PERSON] винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, що становить 350 648 грн. 46 коп., та направити справу до митного органу для нового розгляду через неповноту проведеного провадження у справі. В судове засідання позивач не з`явився, від його представника Мазурашу М.Г. через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача, поданий позов підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав письмовий відзив на позов разом із копіями матеріалів в справі про порушення митних правил, в якому зокрема, вказав, що позовні вимоги не визнає, оскільки відповідно до норм чинного законодавства, не зважаючи на наявність у позивача окрім громадянства України також паспорту громадянина Румунії, у правових відносинах з Україною він вважається громадянином України, а тому є резидентом та переміщуючи товари через митний кордон України зобов`язаний сплачувати необхідні митні платежі. Однак, пред`явивши митному контролю паспорт громадянина Румунії та переміщуючи при цьому через митний кордон України автомобіль марки «VOLKSWAGEN LT», країна реєстрації Румунія, державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року випуску, кузов [NUMBER] , об`єм двигуна 2641 см.куб., тип двигуна дизельний, вищезазначена особа надавала паспортний документ зі статусом «нерезидент» та заявляла митний режим «тимчасове ввезення транспортного засобу строком до 1 року», у такий спосіб ухилився від сплати митних платежів, тим самим вчинив правопорушення передбачене ст. 485 МК України. Вказані обставини були зафіксовані у протоколі про порушення митних правил, а також підтверджуються іншими доказами зібраними під час провадження по справі про ПМП. Отже, вважає, що позивачем порушені вимоги ст.485 МК України при тимчасовому ввезенні на територію України транспортного засобу іноземної реєстрації, та надаючи паспорт громадянина Румунії, [PERSON] вчинив зазначені дії з метою ухилення від сплати при імпорті таких транспортних засобів. Просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Так, відповідно до\~ст. 3 КАС України\~\~порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється\~Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Зокрема, частиною 2\~ст. 19 Конституції України\~передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. Відповідно до ч.1\~ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. При цьому, як убачається з положень ч.2\~ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, у таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Крім того, положеннями \~ст. 280 КУпАП\~визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно приписів ч.1\~ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зокрема, оскаржуючи вищевказане постанову, позивач зазначав, що митний орган прийшов до помилкового висновку про те, що він є резидентом й відповідно на нього поширюється статус громадянина-нерезидента, осільки його постійним місцем проживання є Німеччина й відповідно з даною країною він має більш міцні зв`язки, а також в цій країні працює на постійній основі, а тому вважає, що при ввезені на митну територію України транспортного засобу він не мав умислу на вчинення дій, спрямованих на ухилення від сплати належних митних платежів. Так, відповідно до п.1\~ст.2 Закону України «Про громадянство України», якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Спірні правовідносини регулюються нормами\~Митного кодексу України,\~Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року,\~Закону України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Порядком централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №185, а також Порядком розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого\~наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 №201. Документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом «Постійне проживання» або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон. Відповідно до п.п.14.1.213 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, резиденти\~це зокрема фізична особи яка має місце проживання в Україні. У разі якщо фізична особа має місце проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо така особа має місце постійного проживання в Україні; якщо особа має місце постійного проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо має більш тісні особисті чи економічні зв`язки (центр життєвих інтересів) в Україні. У разі якщо державу, в якій фізична особа має центр життєвих інтересів, не можна визначити, або якщо фізична особа не має місця постійного проживання у жодній з держав, вона вважається резидентом, якщо перебуває в Україні не менше 183 днів (включаючи день приїзду та від`їзду) протягом періоду або періодів податкового року. Достатньою (але не виключною) умовою визначення місця знаходження центру життєвих інтересів фізичної особи є місце постійного проживання членів її сім`ї або її реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності. Таким чином, основоположним критерієм визначення особи резидентом чи нерезидентом, є її постійне місце проживання, а не її громадянство, або посвідка на постійне місце проживання. Згідно ч. 3\~ст. 380 МК України\~тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з\~УКТ ЗЕД\~та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з\~УКТ ЗЕД\~дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. За змістом\~ст.485 Митного кодексу України\~особа притягається до відповідальності у разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з\~УКТ ЗЕД\~та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів. Тобто, з об`єктивної сторони правопорушення передбачене\~ст. 485 МК України\~в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак, зокрема: діяння, спрямоване на ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів та причинний зв`язок між діянням та наслідками. Розмір стягнення, що повинен бути накладений на порушника за вчинення порушення митних правил, передбаченого\~ст.485 МК України, залежить від розміру несплаченої суми митних платежів, а тому необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення, визначеного Законом стягнення, є доведення факту не сплати особою суми митних платежів у певному розмірі. Судом встановлено, що 27.01.2022 року державним інспектором відділу митного оформлення №1 м/п «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці Бельчук О.В. складено відносно гр. України [PERSON] протокол про порушення митних правил №0057/40800/22 (а.с.30-31). Зокрема, зі змісту протоколу убачається, що 27.01.2022 року о 07 год. 50 хв. на територію п/п «Порубне-Сірет» Буковинської митниці ДМСУ в зону митного контролю в`їхав автомобіль марки «VOLKSWAGEN LT», країна реєстрації Румунія, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням гр. [PERSON] , який прямував з України до Румунії в приватних справах. Вказаний громадянин до митного контролю надав контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору» та до митного контролю подав закордонний паспорт громадянина Румунії № [NUMBER] , виданий 25.01.2019 року поліцією м.Сучава на імя [PERSON] . Під час здійснення митних формальностей, відповідно до інформації, яка міститься в програмно інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЕАІС» було встановлено, що гр. України [PERSON] слідував через п/п «Порубне-Сірет» м/п «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС та до митного контролю надавав паспорт гр. України для виїзду за кордон [NUMBER] (службова записка №168/24-70-20-05/17 від 05.03.2019 року). Згідно поданого до митного контролю паспорта гр. Румунії № [NUMBER] , виданий 25.01.2019 року поліцією м. Сучава на імя [PERSON] та паспорта гр. України для виїзду за кордон [NUMBER] виданий на гр. України [PERSON] , [INFO] , встановлено, що вони видані на одну і ту ж особу. Маючи статус «резидента», згідно інформації, яка міститься в програмно інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС, митним органом встановлено, що неодноразово для в`їзду на митну територію України в митному режимі «тимчасове ввезення терміном до одного року» на транспортному засобі марки «VOLKSWAGEN LT», країна реєстрації Румунія, державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року випуску, кузов [NUMBER] , гр. [PERSON] використав паспортний документ гр. Румунії на ім`я [PERSON] з метою ухилення від сплати митних платежів. За наслідками вищевказаного протоколу, постановою в справі про порушення митних правил №0057/40800/22 від 12.10.2022 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 350 648 грн. 46 коп. (а.с.4-7). Однак, не погоджуючись із вищевказаною постановою, [PERSON] оскаржив її в судовому порядку та рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 червня 2022 року позов задоволено, а справу направлено на новий розгляд до Чернівецької митниці, з підстав, що останній не був присутній та не повідомлений про розгляд вказаної справи. При новому розгляді справи, митним органом 12 жовтня 2022 року на підставі протоколу від 27 січня 2022 року, складеного щодо повивача, 12 жовтня 2022 року за результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил №0057/40800/22, винесено постанову, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, а саме 350 648 ,46 грн. Зокрема, зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивач, з метою ухилення від сплати\~\~митних платежів, передбачених законодавством України, щодо транспортного засобу «VOLKSWAGEN\~LT»,\~країна реєстрації\~Румунія,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] ,\~2002\~року випуску,\~кузов [NUMBER] ,\~ надано паспортний документ громадянина Румунії, що надає йому статусу «нерезидента», хоча останній є громадянином України, а тому фактично маючи статус «резидента» надав документ, який є підставою для несплати митних платежів в сумі 116\~882 грн. 82 коп., тим самим вчинив дії спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Таким чином, митний орган дійшов висновку, що під час переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України особа надала документ, який є підставою для несплати митних платежів при ввезенні\~транспортних засобів особистого користування, маючи статус «резидента». При цьому, до таких висновків митний орган дійшов з отриманої з Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області інформації від 31.01.2022 року № 7.2-20-03-14/27, згідно якої гр. [PERSON] , [INFO] , уродженець сел. Табуни Славгородського району Алтайського краю РФ, значиться зареєстрованим за місцем проживання [ADDRESS] , за паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим 02.06.2000 року Новоселицьким РВ УМВСУ в Чернівецькій області. Документований паспортами громадянина України для виїзду за кордон серії [NUMBER] дата видачі 05.09.2018 року, огран видачі 7319 та серії [NUMBER] дата видачі 06.03.2014 року, орган видачі 7319. [PERSON] із заявою про отримання дозволу на виїзд на ПМП з України не звертався. Згідно пред`явленого до митного контролю паспорта гр. Румунії № [NUMBER] , виданий 25.01.2019 року поліцією м. Сучава на імя [PERSON] , інформації, яка міститься в програмно-інформаційному комплексі "Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення" ЕАІС ДМСУ, листа Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області від 31.01.2022 року № 7.2-20-03-14/27, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є однією й тією ж особою. Разом з тим, як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~хоча \~позивач і\~не заперечує\~того факту,\~що він\~є громадянином\~України,\~у нього\~є паспорт\~громадянина України,\~а також\~не знявся\~з реєстрації\~в Україні\~після виїзду\~за межі\~України,\~однак згідно\~наданих ним\~доказів,\~ з 12.03.2018 року [PERSON] постійно мешкає в Німеччині, що підтверджується документом оформленим Муніципалітетом м.Спрінге, Німеччина, а також має дозвіл на постійне працевлаштування (а.с.13-15). Проте, при розгляді справи про порушення митних правил, митним органом не було належним чиом оцінені вищевказані докази, зокрема не було надано оцінку факту постійного проживання [PERSON] в Німеччині й відповідно навність у нього більш тісних зв`язків саме із Німеччиною, зважаючи на дозвіл на постійне проживання та постійне місце роботи в Німеччині. Крім того, митним органом при визначенні статусу позивача не було здобуто даних щодо перебування позивача на обліку в податковій інспекції й відповідно здійснення сплати податків саме на користь України. Таким чином,\~ митним\~органом не\~здобуто та\~не оцінео\~ при\~розгляді \~справи належних\~доказів,\~які б\~підтверджували факт\~постійного проживання\~ [PERSON] \~в Україні й відповідно при визначенні резидентського статусу особи митний орган не здійснив дій щодо встановлення ряду обставин для визначення статусу позивача. \~ \~ \~ \~Так, згідно\~ст.531 МК України\~підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини. Оскільки \~відповідачем \~при винесенні\~ оскаржуваної\~постанови \~використані \~докази,\~які містять\~в собі\~припущення щодо\~того,\~що [PERSON] \~є резидентом,\~суд приходить\~до висновку\~про наявність\~підстав для\~повернення справи\~на додаткову\~перевірку з\~метою \~її \~повторного розгляду\~уповноваженим на\~це органом\~-\~Чернівецької митниці,\~а саме\~для належного\~визначення статусу позивача [PERSON] як резидента чи нерезидента, оскільки це впливає на суму митних платежів при ввезенні на митну територію України та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення. Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи). Таким чином, оскаржувану постанову слід скасувати, а справу направити на новий розгляд Буковинській митниці Держмитслужби з метою усунення виявлених неточностей у протоколі про порушення митних правил. На підставі вище викладеного та

Результат розгляду: partial