Рішення адміністративного суду від 2024-01-22 00:00:00+02

13.11.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Голови Вищої ради правосуддя, яка була направлена позивачем поштою 10.11.2023 року, і в якій викладені наступні позовні вимоги: 1. визнати протиправною бездіяльність Голови Вищої ради правосуддя щодо не виконання повноважень визначених п.1), п.2), п.5) ч.5 ст.22 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» щодо організації роботи Вищої ради правосуддя, призначення засідань та головування на них, координація роботи органів Вищої ради правосуддя, загальне керівництво секретаріатом щодо включення до проєкту денного засідання Вищої ради правосуддя питання розгляду моєї заяви від 11.04.2023 року про звільнення у відставку. 2. зобов`язати Голову Вищої ради правосуддя на виконання повноважень визначених п.1), п.2), п.5) ч.5 ст.22 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» щодо організації роботи Вищої ради правосуддя, призначення засідань та головування на них, координація роботи органів Вищої ради правосуддя, загальне керівництво секретаріатом та включити питання розгляду моєї заяви від 11.04.2023 року про звільнення у відставку до проєкту денного засідання Вищої ради правосуддя. 3. визнати протиправною бездіяльність Голови Вищої ради правосуддя щодо не ознайомлення під час пленарного засідання Вищої ради правосуддя члена Вищої ради правосуддя [PERSON] відповідно до п.1 ч.5 ст.22, ч.2, ч.3 ст.33 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», п.5.17 Регламенту Вищої ради правосуддя, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 24.01.2017 року №52/0/15-17 із заявою про відвід [PERSON] та неповідомлення членам Вищої ради правосуддя під час розгляду питання про не включення до порядку денного Вищої ради правосуддя №54 від 20.06.2023 року про подання мною заяви про відвід члена Вищої ради правосуддя [PERSON] , яка зареєстрована ВРП 16.05.2023 року за №291/2/6-23 та особистою резолюцією Голови Вищої ради правосуддя 16.05.2023 року. 4. визнати протиправною бездіяльність Голови Вищої ради правосуддя з 11.05.2023 року щодо неналежної організації роботи Вищої ради правосуддя та не розгляду заяви від 11.04.2023 року судді Окружного адміністративного суду міста Києва [PERSON] про звільнення у відставку, відповідно до п.4 ч.6 ст.126 Конституції України, яка призвела до втрати мною здоров`я та інвалідності третьої групи з причиною інвалідності загальне захворювання. 5. стягнути з Голови Вищої ради правосуддя (04050, м.Київ, вул.Студентська, 12-А) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) моральну шкоду, спричинену за наслідками бездіяльності Голови Вищої ради правосуддя у розмірі 50000,00 грн.. В позовній заяві позивач також заявив клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльності Голови Вищої ради правосуддя щодо не ознайомлення під час пленарного засідання Вищої ради правосуддя члена Вищої ради правосуддя [PERSON] із заявою про відвід члена ВРП [PERSON] під час розгляду питання про не включення до порядку денного Вищої ради правосуддя №54 від 20.06.2023 року питання розгляду заяви про звільнення у відставку та щодо очевидної протиправної бездіяльності і неналежного виконання повноважень Головою Вищої ради правосуддя по організації роботи Вищої ради правосуддя та не розгляду заяви від 11.04.2023 року судді Окружного адміністративного суду міста Києва [PERSON] про звільнення у відставку, відповідно до п.4 ч.6 ст.126 Конституції України, яка призвела до втрати ним здоров`я та інвалідності третьої групи з причиною інвалідності загальне захворювання. 15.11.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача від 14.11.2023 року про доповнення до заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду (т.2 а.с.136-142), в якій позивач просив: - поновити строк звернення до суду щодо визнання протиправною бездіяльності Голови Вищої ради правосуддя щодо не ознайомлення під час пленарного засідання Вищої ради правосуддя члена Вищої ради правосуддя [PERSON] відповідно до п.1 ч.5 ст.22, ч.2, ч.3 ст.33 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», п.5.17 Регламенту Вищої ради правосуддя, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 24.01.2017 року №52/0/15-17 із заявою про відвід [PERSON] та неповідомлення членам Вищої ради правосуддя під час розгляду питання про не включення до порядку денного Вищої ради правосуддя №54 від 20.06.2023 року про подання мною заяви про відвід члена Вищої ради правосуддя [PERSON] , яка зареєстрована ВРП 16.05.2023 року за №291/2/6-23 та особистою резолюцією Голови Вищої ради правосуддя 16.05.2023 року; - поновити з 22.09.2023 року строк звернення до суду щодо визнання протиправною бездіяльності Голови Вищої ради правосуддя щодо не виконання повноважень визначених п.1), п.2), п.5) ч.5 ст.22 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» щодо організації роботи Вищої ради правосуддя, призначення засідань та головування на них, координація роботи органів Вищої ради правосуддя, загальне керівництво секретаріатом щодо включення до проекту денного засідання Вищої ради правосуддя питання розгляду моєї заяви від 11.04.2023 року про звільнення у відставку. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 року: - визнано неповажними підстави пропуску строку на звернення до суду [PERSON] на звернення до суду з позовом в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності Голови Вищої ради правосуддя щодо не ознайомлення під час пленарного засідання Вищої ради правосуддя члена Вищої ради правосуддя [PERSON] відповідно до п.1 ч.5 ст.22, ч.2, ч.3 ст.33 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», п.5.17 Регламенту Вищої ради правосуддя, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 24.01.2017 року №52/0/15-17 із заявою про відвід [PERSON] та неповідомлення членам Вищої ради правосуддя під час розгляду питання про не включення до порядку денного Вищої ради правосуддя №54 від 20.06.2023 року про подання мною заяви про відвід члена Вищої ради правосуддя [PERSON] , яка зареєстрована ВРП 16.05.2023 року за №291/2/6-23 та особистою резолюцією Голови Вищої ради правосуддя 16.05.2023 року; - відмовлено у задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з позовом в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності Голови Вищої ради правосуддя щодо не ознайомлення під час пленарного засідання Вищої ради правосуддя члена Вищої ради правосуддя [PERSON] відповідно до п.1 ч.5 ст.22, ч.2, ч.3 ст.33 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», п.5.17 Регламенту Вищої ради правосуддя, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 24.01.2017 року №52/0/15-17 із заявою про відвід [PERSON] та неповідомлення членам Вищої ради правосуддя під час розгляду питання про не включення до порядку денного Вищої ради правосуддя №54 від 20.06.2023 року про подання мною заяви про відвід члена Вищої ради правосуддя Маселко Р.А., яка зареєстрована ВРП 16.05.2023 року за №291/2/6-23 та особистою резолюцією Голови Вищої ради правосуддя 16.05.2023 року; - позовну заяву [PERSON] до Голови Вищої ради правосуддя про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху; - встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня вручення копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. 22.11.2023 року позивач через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (вх.№ЕС/15897/23) та безпосередньо до Одеського окружного адміністративного суду (вх.№41437/23) подав нову редакцію свого позову, в якому зазначено, що він подається на виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 року, і в пункті 1 прохальної частини позову викладено клопотання про поновлення звернення до суду з позовними вимогами, які стосуються визнання протиправною бездіяльності Голови Вищої ради правосуддя. Зміст позовних вимог, які були викладені в первісному позові, залишився незмінним (т.1 а.с.190-225, т.2 а.с.1-26). Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 року: - заяву [PERSON] про поновлення процесуального строку на звернення до суду від 22.11.2023 року (вх.№ЕС/15897/23 та вх.№41437/23) повернуто без розгляду; - продовжено [PERSON] строк на усунення недоліків позовної заяви до Голови Вищої ради правосуддя про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії; - встановлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали. 19.12.2023 року позивач подав до Одеського окружного адміністративного суду (вх.№45620/23) нову редакцію свого позову, в якому зазначено, що він подається на виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 року, і в пункті 1 прохальної частини позову викладено клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовними вимогами, які стосуються визнання протиправною бездіяльності Голови Вищої ради правосуддя. Зміст позовних вимог, які були викладені в первісному позові, залишився незмінним (т.2 а.с.66-89). Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.12.2023 року: - заяву [PERSON] про поновлення процесуального строку на звернення до суду від 19.12.2023 року (вх.№45620/23) - повернуто без розгляду; - позовну заяву в частині позовних вимог «Визнати протиправною бездіяльність Голови Вищої ради правосуддя [PERSON] щодо неознайомлення під час пленарного засідання Вищої ради правосуддя члена Вищої ради правосуддя [PERSON] відповідно до п.1 ч.5 ст.22, ч.2, ч.3 ст.33 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», п.5.17 Регламенту Вищої ради правосуддя, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 24.01.2017 року №52/0/15-17 із заявою про відвід [PERSON] та неповідомлення членам Вищої ради правосуддя під час розгляду питання про невключення до порядку денного Вищої ради правосуддя №54 від 20.06.2023 року про подання мною заяви про відвід члена Вищої ради правосуддя [PERSON] , яка зареєстрована ВРП 16.05.2023 року за №291/2/6-23 та особистою резолюцією Голови Вищої ради правосуддя 16.05.2023 року» - повернуто позивачу; - прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] з наступними позовними вимогами: 1. визнати протиправною бездіяльність Голови Вищої ради правосуддя Усика Г.І. щодо не виконання повноважень визначених п.1), п.2), п.5) ч.5 ст.22 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», щодо організації роботи Вищої ради правосуддя, призначення засідань та головування на них, координація роботи органів Вищої ради правосуддя, загальне керівництво секретаріатом щодо включення до проєкту порядку денного засідання Вищої ради правосуддя питання розгляду моєї заяви від 11.04.2023 року про звільнення у відставку. 2. зобов`язати Голову Вищої ради правосуддя на виконання повноважень визначених п.1), п.2), п.5) ч.5 ст.22 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» щодо організації роботи Вищої ради правосуддя, призначення засідань та головування на них, координація роботи органів Вищої ради правосуддя, загальне керівництво секретаріатом та включити питання розгляду моєї заяви від 11.04.2023 року про звільнення у відставку до проекту порядку денного засідання Вищої ради правосуддя. 3. визнати протиправною бездіяльність Голови Вищої ради правосуддя Усика Г.І. з 11.05.2023 року щодо неналежної організації роботи Вищої ради правосуддя та нерозгляду заяви від 11.04.2023 року судді Окружного адміністративного суду міста Києва [PERSON] про звільнення у відставку, відповідно до п.4 ч.6 ст.126 Конституції України, яка призвела до втрати мною здоров`я та інвалідності третьої групи з причиною інвалідності загальне захворювання. 4. стягнути з Голови Вищої ради правосуддя [PERSON] (04050, м.Київ, вул.Студентська, 12-А) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) моральну шкоду спричинену за наслідками бездіяльності Голови Вищої ради правосуддя у розмірі 50000,00 грн.. Не погоджуючись з ухвалами Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 року та від 20.12.2023 року, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить: - скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 року в частині повернення без розгляду заяви про поновлення процесуального строку на звернення до суду від 22.11.2023 року (вх.№ЕС/15897/23 та вх.№41437/23), а матеріали по заяві про поновлення процесуального строку на звернення до суду від 22.11.2023 року направити до суду першої інстанції для розгляду по суті; - скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20.12.2023 року в частині повернення без розгляду заяви про поновлення процесуального строку на звернення до суду від 19.12.2023 року (вх.№45620/23) та в частині повернення позовної заяви в частині позовних вимог «Визнати протиправною бездіяльність Голови Вищої ради правосуддя [PERSON] щодо неознайомлення під час пленарного засідання Вищої ради правосуддя члена Вищої ради правосуддя [PERSON] відповідно до п.1 ч.5 ст.22, ч.2, ч.3 ст.33 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», п.5.17 Регламенту Вищої ради правосуддя, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 24.01.2017 року №52/0/15-17 із заявою про відвід [PERSON] та неповідомлення членам Вищої ради правосуддя під час розгляду питання про невключення до порядку денного Вищої ради правосуддя №54 від 20.06.2023 року по подання мною заяви про відвід члена Вищої ради правосуддя Маселко Р.А., яка зареєстрована ВРП 16.05.2023 року за №291/2/6-23 та особистою резолюцією Голови Вищої ради правосуддя 16.05.2023 року», а матеріали по заяві від 19.12.2023 року про поновлення процесуального строку та позовної вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності Голови Вищої ради правосуддя Усика Г.І. щодо неознайомлення під час пленарного засідання Вищої ради правосуддя члена Вищої ради правосуддя [PERSON] направити до суду першої інстанції для розгляду по суті. Апеляційний розгляд позивач просить здійснювати без його участі. 15.01.2024 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду від Вищої ради правосуддя надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в яких ВРП просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а розгляд справи здійснювати без участі представника ВРП. Враховуючи подані сторонами заяви про розгляд справи без їх участі, апеляційних розгляд на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного. Як вбачається зі змісту оскаржуваних ухвал, підставами для їх прийняття в тих частинах, з якими не погоджується позивач, є надана судом першої інстанції в ухвалі від 20.11.2023 року про залишення позову без руху оцінка тим доводам позивача, які стосуються поновлення строку звернення до суду з позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльності Голови Вищої ради правосуддя [PERSON] щодо неознайомлення під час пленарного засідання Вищої ради правосуддя члена Вищої ради правосуддя [PERSON] із заявою про відвід [PERSON] та неповідомлення членам Вищої ради правосуддя під час розгляду питання про невключення до порядку денного Вищої ради правосуддя №54 від 20.06.2023 року (надалі Спірна позовна вимога). Як в первісному позові, так і у всіх подальших клопотаннях про поновлення строку звернення до суду, позивач обґрунтовував поважність причин пропуску строку на звернення з такою позовною вимогою тим, що вперше з такою позовною вимогою він звернувся до Верховного Суду 18.07.2023 року, і така позовна вимога перебувала на розгляді Верховного Суду в рамках справи №990/146/23 з 24.07.2023 року, що підтверджується ухвалою Верховного Суду від 24.07.2023 року про відкриття провадження в адміністративній справі №990/146/23, і до 08.11.2023 року, що підтверджується ухвалою Верховного Суду про залишення без розгляду позову в частині цієї позовної вимоги. Позивач вважає, що перебування такої позовної вимоги на розгляді Верховного Суду з 18.07.2023 року по 08.11.2023 року у справі №990/146/23 є безумовною підставою для поновлення строку звернення до суду з вказаною позовною вимогою у цій справі, оскільки з даним позовом позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду вже 10.11.2023 року. Позивач зазначає, що з 20.06.2023 року (з дня допущення бездіяльності Головою ВРП) до дня звернення до Верховного суду 18.07.2023 року сплило 27 днів процесуального строку, а з 08.11.2023 року (день ухвалення рішення Верховним Судом про залишення без розгляду) по 10.11.2023 року - 1 день процесуального строку, а тому із місячного терміну, встановленого ч.6 ст.122 КАС України, сплило лише 28 днів процесуального строку. В ухвалі від 20.11.2023 року про залишення позову без руху суд першої інстанції визнав такі причини пропуску строку звернення до суду неповажними, зазначивши з цього питання, що по-перше на момент звернення позивача, як до Верховного Суду, так і до Одеського окружного адміністративного суду, не відбулось зміни інстанційної юрисдикції належності цього спору, а тому дії позивача щодо оскарження бездіяльності відповідача до Верховного Суду не можуть бути виправдані зверненням позивача до неналежного суду; по-друге - Кодексом адміністративного судочинства не передбачено можливості зупинення чи переривання строків звернення з позовом до адміністративного суду. Як вже зазначено вище, на виконання цієї ухвали позивач 22.11.2023 року через Електронний суд (вх.№ЕС/15897/23) та безпосередньо до Одеського окружного адміністративного суду вх.№41437/23 подав нову редакцію свого позову, в якому повторив своє клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовними вимогами, які стосуються визнання протиправною бездіяльності Голови Вищої ради правосуддя, вказавши ті ж самі доводи. Оскільки позивач на виконання ухвали від 20.11.2023 року повторив раніше викладені ним доводи про поновлення строку звернення до суду, суд першої інстанції оскаржуваною ухвалою від 06.12.2023 року на підставі ч.2 ст.167 КАС України повернув заяву позивача про поновлення строку звернення до суду та продовжив строк на усунення недоліків позовної заяви, мотивувавши таке рішення тим, що повторення позивачем тих самих підстав для поновлення строку звернення до суду свідчить про очевидну безпідставність та необґрунтованість такої заяви. На виконання ухвали від 06.12.2023 року позивач 19.12.2023 року знову подав до Одеського окружного адміністративного суду (вх.№45620/23) нову редакцію свого позову, в якому знову повторив своє клопотання про поновлення строку звернення до суду, вказавши ті ж самі доводи, і оскаржуваною ухвалою від 20.12.2023 року суд першої інстанції знову визнав подану позивачем 19.12.2023 року заву про поновлення строку звернення до суду безпідставною та необґрунтованою і повернув її без розгляду на підставі ч.2 ст.167 КАС України, а позовну заяву в частині Спірної позовної вимоги повернув позивачу на підставі ч.2 ст.123 КАС України. В апеляційній скарзі позивач, не погоджуючись із поверненням його заяв про поновлення строку звернення до суду та з поверненням позову в частині Спірної позовної вимоги, повторює раніше викладені ним доводи щодо наявності поважних причин для поновлення такого строку, зазначаючи, що період, протягом якого Спірна позовна вимога розглядались у Верховному Суді не включаються до процесуального строку, і в цей період позивач не міг звернутись з цією ж позовною вимогою до іншого суду, оскільки це було б порушенням вимог п.11 ч.5 ст.160 КАС України, якою унеможливлено подання іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Враховуючи наведені апелянтом доводи та зміст оскаржуваних ухвал суду першої інстанції, колегія суддів визначає такі основні питання, які потребують вирішення в ході даного апеляційного перегляду: - чи є наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду поважними для поновлення такого строку? - якщо так, то чи дотримався позивач строку звернення до Одеського окружного адміністративного суду зі Спірною позовною вимогою? - чи були у суду першої інстанції підстави для повернення позивачу його заяв про поновлення строку звернення до суду на підставі ч.2 ст.167 КАС України як очевидно безпідставних та необґрунтованих? Надаючи відповідь на вказані питання, колегія суддів враховує наступні положення процесуального законодавства, яке врегульовує питання строку звернення до адміністративного суду. Відповідно до вимог ч.1 ст.122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду встановленого цим Кодексом або іншими Законами. Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Частиною 5 цієї статті встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. Оскільки дана справа стосується проходження та звільнення з публічної служби, то для такої категорії спорів ч.5 ст.122 КАС України встановлений місячний строк, який обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Позивач погоджується з тим, що стосовно Спірної позовної вимоги строк звернення до суду становить один місяць, і сам визначає, що з такою позовною вимогою він повинен був звернутися до суду протягом місяця, починаючи з 20.06.2023 року (з дня допущення бездіяльності Головою ВРП). Згідно з ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч.2 ст.123 КАС України). Згідно з ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, в тому числі у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу. Колегія суддів погоджується з доводами апелянта стосовно того, що перебування спірної позовної вимоги на розгляді Верховного Суду у справі №990/146/23 з 18.07.2023 року (день подачі позову зі Спірною позовною вимогою до ВС) по 08.11.2023 року (дата винесення Верховним Судом ухвали по справі №990/146/23 про залишення без розгляду позовної заяви в частині Спірної позовної вимоги), є тією обставиною, яка обумовлює неможливість звернення позивача з такою позовною вимогою до окружного адміністративного суду, а тому може вважатися поважною причиною для поновлення позивачу строку звернення з такою позовною вимого до Одеського окружного адміністративного суду. При цьому колегія суддів враховує, що Спірна позовна вимога, яка предметно підсудна окружному адміністративному суду, була подана позивачем в одній позовній заяві разом з іншими позовними вимогами, які відповідно до ч.4 ст.22 КАС України підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції, і ухвалою Верховного Суду від 24.07.2023 року про відкриття провадження в адміністративній справі №990/146/23 Спірна позовна вимога була прийнята до розгляду Верховним Судом. Відповідно до п.4 ч.1 ст.171 КАС України одне з питань, яке вирішує суд після одержання позовної заяви, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності. Відповідно, сам факт відкриття Верховним Судом ухвалою від 24.07.2023 року провадження в адміністративній справі за Спірною позовною вимогою підтверджував те, що така позовна вимога була подана позивачем з дотриманням правил підсудності. Зі змісту ухвали Верховного Суду від 08.11.2023 року у справі №990/146/23 вбачається, що саме колегією суддів під час судового засідання 27.09.2023 року було звернуто увагу на недодержання вимог статті 172 КАС України щодо об`єднання в одній позовній заяві вимог, стосовно яких визначена виключна підсудність різними судами. Виходячи з цього, колегія суддів вважає, що відкриття Верховним Судом ухвалою від 24.07.2023 року провадження в адміністративній справі за Спірною позовною вимогою та перебування її на розгляді Верховного Суду в рамках справи №990/146/23 до 08.11.2023 року, є поважною причиною, яка зумовила неможливість звернення позивача з такою позовною вимогою до окружного адміністративного суду в період з 18.07.2023 року по 08.11.2023 року. Оскільки позивач звернувся до Одеського окружного адміністративно суду з вказаною позовною вимогою вже 10.11.2023 року, то колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем строку звернення до суду зі Спірною позовною вимогою. Також колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваних ухвал від 06.12.2023 року та від 20.12.2023 року суд першої інстанції невірно застосував приписи ч.2 ст.167 КАС України в частині повернення без розгляду заяв позивача про поновлення строку звернення до суду як очевидно безпідставних та необґрунтованих. Так, відповідно до ч.2 ст.167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду. Кодекс адміністративного судочинства не визначає критеріїв, за якими заява (клопотання, заперечення) може бути визнана як очевидно безпідставна та необґрунтована. В оскаржуваних ухвалах від 06.12.2023 року та від 20.12.2023 року суд першої інстанції визнав подані позивачем 22.11.2023 року та 19.12.2023 року заяви про поновлення строку звернення до суду очевидно безпідставними та необґрунтованими з тих підстав, що в них позивач наводив ті ж самі обставини, якими він обґрунтовував поважність причин пропуску строку звернення до суду, і яким суд першої інстанції вже надав оцінку як неповажним в ухвалі від 20.11.2023 року про залишення позову без руху. Колегія суддів не погоджується з такою оцінкою суду першої інстанції поданих позивачем заяв про поновлення строку звернення до суду, оскільки наполягання позивачем в цих заявах на своїй позиції щодо поважності наведених ним обставин, які зумовили пропуск строку звернення до суду, не свідчить про очевидну безпідставність та необґрунтованість таких заяв, і не вказує на зловживання позивачем своїми процесуальними правами. Як вже зазначено вище, ч.2 ст.123 КАС України визначає, що якщо заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Отже, якщо суд першої інстанції вважав, що наведені позивачем в заявах від 22.11.2023 року та 19.12.2023 року підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду зі Спірною позовною вимогою є неповажними, то він повинен був розглянути такі заяви по суті та ухвалити рішення про повернення позовної заяви в частині цієї позовної вимоги, а не повертати такі заяви на підставі ч.2 ст.167 КАС України як очевидно безпідставні та необґрунтовані. Підсумовуючи все вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваних рішень порушені норми процесуального права, що стало підставою для неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим оскаржувані ухвали суду першої інстанції підлягають скасуванню, а апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Результат розгляду: granted