Рішення адміністративного суду від 2022-06-14 00:00:00+03

Приватне акціонерне товариство «Консюмерс-Скло-Зоря» (далі - ПрАТ «Консюмерс-Скло-Зоря») звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому просило суд: визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДФС в частині неузгодження заявленої позивачем суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за грудень 2015 року в сумі 666415,00грн., за грудень 2016 року в сумі 517704,14грн., за січень 2017 року в сумі 505917,95грн., в частині неподання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про суми відшкодування податку на додану вартість позивачу за грудень 2015 року в сумі 666415,00грн., за грудень 2016 року в сумі 517704,14грн., за січень 2017 року в сумі 505917,95грн., а також в частині невнесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні дані щодо бюджетного відшкодування Приватному акціонерному товариству «Консюмерс-Скло-Зоря» сум податку на додану вартість за грудень 2015 року в сумі 666415,00грн., за грудень 2016 року в сумі 517704,14грн., за січень 2017 року в сумі 505917,95грн.; зобов`язати Офіс великих платників податків ДФС внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні дані щодо сум узгодженого бюджетного відшкодування податку на додану вартість Приватному акціонерному товариству «Консюмерс-Скло-Зоря» за грудень 2015 року в сумі 666415,00грн., за грудень 2016 року в сумі 517704,14грн., за січень 2017 року в сумі 505917,95грн. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 14.11.2017, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2018, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДФС щодо неподання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про суму податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету ПрАТ «Консюмерс-Скло-Зоря» за грудень 2015 року в сумі 666415,00грн., за грудень 2016 року в сумі 499255,14грн., за січень 2017 року в сумі 505917,95грн. Визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДФС щодо невнесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомостей про узгоджені суми бюджетного відшкодування ПрАТ «Консюмерс-Скло-Зоря» податку на додану вартість за грудень 2015 року в сумі 666415,00грн., за грудень 2016 року в сумі 499255,14грн., за січень 2017 року в сумі 505917,95грн. Зобов`язано Офіс великих платників податків ДФС внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомостей про узгоджені суми бюджетного відшкодування ПрАТ «Консюмерс-Скло-Зоря» податку на додану вартість за грудень 2015 року в сумі 666415,00грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2018 апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби повернуто без розгляду на підставі підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України. Не погодившись з ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2018 Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2018 та направити справу до цього ж суду. В обґрунтування своїх вимог заявник касаційної скарги зазначає, що судом апеляційної інстанції помилково не враховано норми підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України. Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд виходить з наступного. Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до частин першої, другої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України. Згідно з частиною першою статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 297 КАС України визначено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. При цьому за приписами підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. Верховний Суд наголошує на тому, що норма підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України повинна тлумачитись таким чином, що б гарантувати особі право на безпосереднє звернення з апеляційною скаргою до апеляційного суду, оскільки держава не вправі обмежувати права особи без певної мети для захисту якогось суспільного інтересу. Апеляційний суд, ухвалюючи оскаржуване судове рішення вказаного не врахував і передчасно повернув апеляційну скаргу без розгляду. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, Офіс великих платників податків ДФС скористався правом на апеляційне оскарження та повторно звернувся з апеляційною скаргою й ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2018 поновлено Офісу великих платників податків ДФС строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження. Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2018 апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС залишено без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 14.11.2017 залишено без змін. Таким чином, враховуючи, що апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС розглянуто по суті, Верховний Суд не вбачає підстав для направлення справи для продовження розгляду, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване судове рішення скасуванню.

Результат розгляду: partial