Рішення адміністративного суду від 2022-10-10 00:00:00+03

07 вересня 2022 року позивач [PERSON] , через свого представника адвоката Ткаченка Д.В., пред`явив позов, який був надісланий засобами поштового зв`язку «Укрпошта» 01 вересня 2022 року, до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5693819 від 01 серпня 2022 року. Позов обгрунтовано тим, що оскаржуваною постановою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень. В постанові зазначено, що 01 серпня 2022 року об 11 год. 53 хв. на 35 кілометрі траси [PERSON] керував транспортним засобом марки «NISSAN JUKE», державний номерний знак якого не відповідав вимогам державних стандартів, чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР України. Своїми діями водій вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП. Позивач вважає вказану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства та не відповідає дійсним обставинам справи. Зазначеного правопорушення він не вчиняв, працівник поліції не врахував наданої позивачем документації та виніс постанову передчасно, без всебічного, повного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. Крім того, під час розгляду справи поліцейський не забезпечив позивачу права на захист та не дотримався вимог, встановлених статтями 278-279 КУпАП. З цих підстав просив скасувати зазначену постанову і закрити провадження у справі. Також, зазначив, що строк на оскарження позивач не пропустив, оскільки 03 серпня 2022 року звернувся зі скаргою до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на незаконні дії працівника поліції, однак 26 серпня 2022 року отримав відповідь, відповідно до якої спірну постанову залишено без змін, а скаргу без задоволення. Відтак, останнім днем звернення із даним позовом є 05 вересня 2022 року. Ухвалою судді від 23 вересня 2022 року відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні 03 жовтня 2022 року на 12 годині 30 хвилин. 03 жовтня 2022 року ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено письмове клопотання представника відповідача та продовжено строк для подання відзиву на адміністративний позов, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 10 жовтня 2022 року на 16 год. 00 хв. 10 жовтня 2022 року представник позивача [PERSON] адвокат Ткаченко Д.В. подав до суду через підсистему «Електронний суд» заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов. 10 жовтня 2022 року представник відповідача у судове засідання не з`явилась, не повідомивши про причини неявки, однак подала відзив, зміст якого зводиться до того, що згідно з оскаржуваною постановою 01 серпня 2022 року об 11 год. 53 хв. [PERSON] керував транспортним засобом марки «NISSAN JUKE» з номерним знаком, який не відповідає вимогам державних стандартів, чим порушив вимоги п. 2.9 в ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП. Зазначеними діями позивач не дотримався встановлених вимог Закону України «Про дорожній рух» та Правил дорожнього руху України, за що працівниками поліції, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», позивача було притягнуто до відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, в межах наданих законом повноважень. Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні позову, поновити строк на подання відзиву та долучити його до матеріалів справи, оскільки копію позовної заяви відповідач отримав 27 вересня 2022 року, а представник відповідача перебувала у відпустці у період з 26 вересня 2022 року по 09 жовтня 2022 року. За вказаних обставин, відповідно до вимог ст. 205 КАС України суд приходить до висновку про можливість розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив такі обставини. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5693819 від 01 серпня 2022 року, винесеною поліцейським сержантом поліції 1 батальйону 1 роти УПП в Тернопільській області Кравчуком Олександром Петровичем, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень. Як убачається з наданої позивачем копії зазначеної постанови, 01 серпня 2022 року об 11 год. 53 хв. [PERSON] керував транспортним засобом марки «NISSAN JUKE HS7316», державний номерний знак якого не відповідав вимогам державних стандартів, чим порушив вимоги п. 2.9 в ПДР України. В постанові зазначено, що до неї додається відео 475784. Однак, відповідачем зазначеного відеозапису суду не надано. Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність задоволення позову з таких мотивів. Згідно з п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до частини 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим. Згідно з п. 2.9 (в) ПДР України водієві забороняється керувати\~транспортним засобом,\~не зареєстрованим\~в уповноваженому\~органі МВС,\~або таким,\~що не\~пройшов відомчу\~реєстрацію в\~разі,\~якщо законом\~встановлена обов`язковість\~її проведення,\~а також\~без номерного\~знака або\~з номерним\~знаком,\~що: не\~належить цьому\~засобу; не\~відповідає вимогам\~стандартів; закріплений\~не в\~установленому для\~цього місці; закритий\~іншими предметами\~чи забруднений,\~що не\~дає змоги\~чітко визначити\~символи номерного\~знака з\~відстані 20\~м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий. Як зазначив позивач у позовній заяві, після зупинки, на вимогу працівника поліції, ним було надано необхідний пакет документів про придбання транспортного засобу та не пропущенням ним строку його державної реєстрації, однак працівник поліції не дослідивши їх, виніс спірну постанову. Відповідно до ч. ч. 11, 12 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають встановленим вимогам. Закупівля за державні кошти бланків реєстраційних документів та номерних знаків для транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог законодавства тими органами, на які покладений обов`язок щодо їх реєстрації. Згідно з ч. 13 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» єдині зразки державних номерних знаків та вимоги до них, у тому числі тих, що виготовляються за індивідуальним замовленням, встановлюються Міністерством внутрішніх справ України. Процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків регулюється Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 (далі - Порядок № 1388). Згідно із\~п.\~7\~Порядку №\~1388\~власники транспортних\~засобів та\~особи,\~що експлуатують\~такі засоби\~на законних\~підставах,\~або їх\~представники (далі\~-\~власники)\~зобов`язані\~зареєструвати (перереєструвати)\~транспортні засоби\~протягом десяти\~діб після\~придбання (одержання)\~або митного\~оформлення,\~або тимчасового\~ввезення на\~територію України,\~або виникнення\~обставин,\~що є\~підставою для\~внесення змін\~до реєстраційних\~документів.\~Строк державної\~реєстрації продовжується\~у разі\~введення воєнного\~стану в\~Україні або\~в окремих\~її місцевостях.\~У разі\~припинення або\~скасування воєнного\~стану на\~всій території\~України або\~в окремих\~її місцевостях\~власники зобов`язані\~зареєструвати (перереєструвати)\~транспортні засоби\~протягом дев`яноста\~днів. Експлуатація\~транспортних засобів,\~що не\~зареєстровані (не\~перереєстровані)\~в уповноважених\~органах МВС\~та без\~номерних знаків,\~що відповідають\~вимогам,\~установленим МВС,\~а також\~ідентифікаційні номери\~складових частин\~яких не\~відповідають записам\~у реєстраційних\~документах або\~знищені чи\~підроблені,\~забороняється. Транспортні засоби, тимчасово ввезені на митну територію України для особистого користування більш як на 30 діб, підлягають державній реєстрації в сервісних центрах МВС на строк, визначений відповідним митним органом. Тимчасово ввезені транспортні засоби не можуть бути розкомплектовані на запасні частини, передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Пункт 8 Порядку № 1388 містить перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлена в установленому порядку, серед яких митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Відповідно до положень п. 16 Порядку № 1388 на зареєстровані в уповноважених органах МВС транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки, що відповідають державному стандарту України: два номерні знаки - на автотранспорт, один - на мототранспорт, мопед, причіп та напівпричіп, дозволи на встановлення на транспортних засобах спеціальних світлових і (або) звукових сигнальних пристроїв.\~ Отже, лише після державної реєстрації транспортного засобу, на транспортні засоби видаються номерні знаки, що відповідають державному стандарту України. Позивач надав копію договору про надання послуг з підбору та доставки автомобіля №862Д300522 від 30 травня 2022 року, укладеного між ТОВ «ПЛК Груп» та [PERSON] , та митну декларацію автомобіля «NISSAN JUKE», на якій проставлено штамп «Львівської» митниці та встановлено дату переміщення 29.07.22.р Оскільки митне оформлення транспортного засобу «NISSAN JUKE» розпочалось 29 липня 2022 року, то в момент зупинки транспортного засобу 01.08.2022р. він знаходився під митним контролем та власник транспортного засобу або особа, яка використовує його на законних підставах, в даному випадку позивач, мав ще сім діб (до 07 серпня 2022 року) після закінчення митного оформлення для того, щоб зареєструвати транспортний засіб та отримати номерні знаки, що відповідають державному стандарту України. На спростування зазначеного представником відповідача було подано лише відзив на позов, зміст якого зводиться до цитування спірної постанови та норм чинного законодавства. Жодного доказу щодо правомірності оскаржуваної постанови, в тому числі відеозапису, про який зазначено в постанові, відповідачем не надано. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно ст.\~245\~Кодексу України\~про адміністративні\~правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Положеннями ст. 129 Конституції України проголошено основні засади здійснення судочинства, серед яких змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Положеннями ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до\~статті 251\~КУпАП доказами\~в справі\~про адміністративне\~правопорушення,\~є будь-які\~фактичні дані,\~на основі\~яких у\~визначеному законом\~порядку орган\~(посадова\~особа)\~встановлює наявність\~чи відсутність\~адміністративного правопорушення,\~винність даної\~особи в\~його вчиненні\~та інші\~обставини,\~що мають\~значення для\~правильного вирішення\~справи.\~Ці дані\~встановлюються протоколом\~про адміністративне\~правопорушення,\~поясненнями особи,\~яка притягається\~до адміністративної\~відповідальності,\~потерпілих,\~свідків,\~висновком експерта,\~речовими доказами,\~показаннями технічних\~приладів та\~технічних засобів,\~що мають\~функції фото-\~і кінозйомки,\~відеозапису,\~у тому\~числі тими,\~що використовуються\~особою,\~яка притягається\~до адміністративної\~відповідальності,\~або свідками,\~а також\~працюючими в\~автоматичному режимі,\~чи засобів\~фото-\~і кінозйомки,\~відеозапису,\~у тому\~числі тими,\~що використовуються\~особою,\~яка притягається\~до адміністративної\~відповідальності,\~або свідками,\~а також\~працюючими в\~автоматичному режимі\~або в\~режимі фотозйомки\~(відеозапису),\~які використовуються\~при нагляді\~за виконанням\~правил,\~норм і\~стандартів,\~що стосуються\~забезпечення безпеки\~дорожнього руху,\~безпеки на\~автомобільному транспорті\~та паркування\~транспортних засобів,\~актом огляду\~та тимчасового\~затримання транспортного\~засобу,\~протоколом про\~вилучення речей\~і документів,\~а також\~іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 ст. 7 КУпАП). Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення (проступку), яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Отже, сама по собі постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки така постанова за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. В оскаржуваній постанові зазначено, що до неї додається відео 475784. Однак, цього відеозапису представником відповідача надано не було. Відповідно до ч. 2 статті 19\~Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з частиною 2 статті 2\~Кодексу адміністративного\~судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. За вказаних обставин, беручи до уваги, що обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача, який доказів правомірності оскаржуваної постанови, зокрема відеозапису, про який зазначено в постанові, не надав, суд вважає постанову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5693819 від 01 серпня 2022 року неправомірною. Відповідно до\~вимог ч.\~3\~ст.\~286\~КАС України\~за наслідками\~розгляду справи\~з приводу\~рішень,\~дій чи\~бездіяльності суб`єктів\~владних повноважень\~у справах\~про притягнення\~до адміністративної\~відповідальності місцевий\~загальний суд\~як адміністративний\~має право: 1)\~залишити рішення\~суб`єкта владних\~повноважень без\~змін,\~а позовну\~заяву без\~задоволення; 2)\~скасувати рішення\~суб`єкта владних\~повноважень і\~надіслати справу\~на новий\~розгляд до\~компетентного органу\~(посадової\~особи); 3)\~скасувати рішення\~суб`єкта владних\~повноважень і\~закрити справу\~про адміністративне\~правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. З урахуванням конкретних обставин справи, встановлених під час судового розгляду, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для скасування постанови про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП і закриття справи про адміністративне правопорушення. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року), рішення від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України», ЄСПЛ послідовно зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід. Тому, враховуючи, що відповідачем не доведено наявності події і складу інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, що саме по собі є безумовною підставою для задоволення позову, інші наведені у позовній заяві доводи не є істотними та такими, що потребують відповіді суду. Також, суд враховує, що в межах 10-денного строку з дня винесення оскаржуваної постанови [PERSON] подав скаргу до Головного управління національної поліції в Тернопільській області, відповідь на яку отримав 26 серпня 2022 року, що підтверджується копією конверту про направлення йому відповіді УПП в Тернопільській області ДПП та скріншотом трекінгу «Укрпошти», суддя вважає, що строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5693819 від 01 серпня 2022 року [PERSON] не пропустив, оскільки позов до суду надіслав засобами поштового зв`язку «Укрпошта» 01 вересня 2022 року. У зв`язку з задоволенням позову відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесений судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted