Рішення адміністративного суду від 2024-04-30 00:00:00+03

19.03.2024 позивач в особі представника звернувся до суду з вимогою про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152 - 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) посилаючись на те, що він порушення за обставин зазначених у постанові не здійснював. Відповідач не з`явився, однак від нього надійшли: відзив, заперечення на відповідь на відзив. Позов не визнав, та просив відмовити в його задоволенні, оскільки позивач на автомобілі марки «BMW X6» державний номерний знак [NUMBER] здійснив паркування в м. Дніпрі без оплати стоянки. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про протиправність оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень. Відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно - правовими актами. На думку відповідача, суду слід відмовити позивачу у задоволені адміністративного позову у повному обсязі. У відповіді на відзив позивач послався на презумпцію невинуватості, зазначивши, що факт оплати послуги з користування майданчиком для платного паркування було сплачено, що підтверджується фіскальним чеком про сплату паркування № MCWUP92LZ0205 від 05.02.2024. Вказав на неналежність доказів, наданих відповідачем. Учасники справи подали заяви про розгляд справи без їх участі, підтримавши раніше заявлені вимоги. З урахуванням положень ч. 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), судовий розгляд справи проведено на підставі наявних у ній доказів. Ухвалою суду від 25.03.2024 у справі відкрито провадження за участю сторін. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено. Згідно постанови серії 1ДІ №00483967 від 19.02.2024 , 05.02.2024 о 10:57 транспортним засобом марки «BMW X6» державний номерний знак [NUMBER] здійснено користування майданчиком для платного паркування, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, Д1055 вул. Князя Володимира Великого (вул. Плеханова) (ТРК Мост Сіті Центр предмостова площа), з неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування. Чим порушено вимоги абз. 2 п. 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою КМУ від 03.12.2009 № 1342. Скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 152 1 КУпАП (штраф 360, 00 грн.). Відповідно до ст. 52 - 2 Закону України «Про дорожній рух» при розміщенні транспортних засобів на майданчику для платного паркування особи, які розміщують транспортні засоби на такому майданчику, оплачують вартість послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортного засобу згідно з тарифом, встановленим органом місцевого самоврядування відповідно до порядку формування тарифів на послуги з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів, затвердженого Кабінетом Міністрів України. За змістом п.п.2, 26 Правил паркування транспортних засобів визначено, що користувач (особа, яка розміщує транспортний засіб на майданчику для паркування) зобов`язаний, окрім іншого, сплатити вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування, після закінчення часу паркування, за який сплачено, звільнити місце паркування або сплатити вартість послуг з користування майданчиком для платного паркування за час фактичного паркування. Допускається безоплатна стоянка транспортного засобу протягом 10 хвилин після закінчення часу паркування, за який сплачено. Аналогічні положення містять п.п.2.3, 6.4 Правила паркування транспортних засобів на території м. Дніпра. Так, за змістом ст. ст. 9 - 12, 14 - 2, 16, 152 - 1, 245, 251, 280 КУпАП необхідною і обов`язковою умовою для визнання особи винною у вчиненні певного адміністративного правопорушення, зокрема передбаченого ч. 1 ст. 152 - 1 КУпАП, а отже і притягнення такої особи до адміністративної відповідальності із накладенням відповідного адміністративного стягнення, є встановлення події інкримінованого адміністративного правопорушення, а при її наявності всіх обов`язкових ознак його складу. Останнє означає доведення належними, допустимими, достовірними, дійсними та достатніми доказами наявності в діянні цієї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всіх обов`язкових ознак складу саме даного адміністративного правопорушення, до яких належить об`єкт правопорушення, об`єктивна та суб`єктивна сторони, а також суб`єкт правопорушення. Стосовно останнього, то суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 - 1 КУпАП, зокрема у випадку, якщо таке правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), є відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, належний користувач транспортного засобу. Якщо відсутня хоча б одна з ознак складу правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 204/8036/16-а. При цьому, з огляду на положення ст. 77 КАС України при перегляді судом спірної постанови відповідача в порядку адміністративного судочинства за даною справою обов`язок доведення перед судом правомірності такої постанови процесуальним законом покладено саме на відповідача, який має надати суду докази правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності спірною постановою за ч. 1 ст. 152 - 1 КУпАП. Частиною 1 статті 152 - 1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і відеозапису. Відповідачем не було надано суду доказів того, що позивач вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст.152 - 1 КУпАП. Твердження сторони відповідача про те, що позивач здійснив паркування автомобіля не здійснивши оплату послуги з користування майданчиком для платного паркування не підтверджуються матеріалами справи, та не спростовується відповідачем. Адже послугу позивачем було сплачено відповідно до фіскального чеку про сплату паркування №\~MCWUP92LZ0205 від 05.02.2024. Посилання відповідача про наявність в базі АСКОП відомостей про оплату послуг за паркування транспортним засобом з державним реєстраційним номером AR0012OR і відсутність відомостей про оплату за паркування транспортного засобу з державний номер [NUMBER] , не спростовує висновків суду і не може слугувати доказом вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.152-1 КУпАП . В силу презумпції невинуватості, яка встановлена нормою ст.62 Конституції України та підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події та складу правопорушення, зокрема винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія, вина особи та/або інші обов`язкові ознаки складу інкримінованого адміністративного правопорушення мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. На означеній обставині наголосив у своїх правових висновках Верховний Суд у постанові від 08 липня 2020 року по справі № 463/1352/16-а. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що матеріали адміністративної справи не містять, відповідачем суду не подано, а судом в ході розгляду справи не встановлено доказів, на підставі яких можна б було стверджувати, що в діянні позивача дійсно наявні ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 - 1 КУпАП, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність, а отже і можливість задоволення позовних вимог про скасування спірної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Результат розгляду: granted