Рішення адміністративного суду від 2022-05-31 00:00:00+03

[PERSON] (далі також [PERSON] , позивач) звернувся з позовом до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції (далі також УПП в Житомирській області, відповідач) та просив поновити строк для подання позовної заяви про оскарження постанови серії ЕАО №4915659 від 17.10.2021 року та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4915659 від 17.10.2021 року, про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу - закрити. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.10.2021 року поліцейським УПП в Житомирській області Носальським В.І. відносно нього складено оскаржувану постанову у зв`язку з тим, що 17.10.2021року о 14год. 19хв., керуючи транспортним засобом «VolkswagenPassat», д.н.з. [NUMBER] на ділянці Київ-Ковель-Ягодин160 км. здійснив проїзд нерегульованого перехрестя не виконавши вимоги дорожнього знаку 2.2. (проїзд без зупинки заборонено)і дорожньої розмітки 1.12, чим порушив п.33 Правил дорожнього руху. Однак позивач не погоджується з даною постановою у зв`язку з тим, що вважає її незаконною, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв. Зазначає, що 17.10.2021 року він, рухався дорогою Новоград-Волинський - Овруч в сторону м. Коростень, Житомирської області. Близько 14 год. 20 хв. під`їхавши до перехрестя з автодорогою Київ Ковель-Ягодин, де за метрів 60, стояв дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено та знак 7.2.1 Зона дії (50 метрів). Приблизно за 20 метрів від знаку 2.2, безпосередньо перед виїздом на дорогу, яка перетинається, знаходилася дорожня розмітка 1.12 (стоп лінія). На виконання вимог дорожнього знаку він під`їхав та зупинився перед знаком, після цього почав рух та плавно почав виконувати правий поворот в сторону м. Коростень, не доїжджаючи до дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія) з увімкнутим покажчиком правого повороту, переконавшись, що з лівого боку автодороги Київ-Ковель-Ягодин в сторону м. Київ не рухаються транспортні засоби, щоб в разі необхідності їх пропустити. Вказує, що під`їхавши до поста патрульної поліції, його зупинили та повідомили, що причиною зупинки стало порушення ним вимог дорожнього знаку 2.2. та дорожньої розмітки 1.12 (стоп лiнiя) після чого попросили надати посвідчення водія та склали постанову про адміністративне правопорушення. Зазначає, що його дії відповідали вимогам Правил дорожнього руху, оскільки повертаючи праворуч, як зазначає позивач, він не зобов`язаний був доїжджати до розмітки 1.12. (стоп-лінія), яка знаходилася безпосередньо перед дорогою, що перетиналася та зупинятися ще раз перед нею. Окрім того зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам, що передбачені законом до її змісту, оскільки не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис вчиненого порушення. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 квітня 2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись із даним рішенням, [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції зроблено висновок, що дійсно [PERSON] , керуючи вказаним автомобілем, під`їжджаючи до дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія) не здійснив повної зупинки перед нею, після чого був зупинений працівниками поліції. Крім того, переглянутим відеозаписом спростовується всі твердження позивача про незаконність постанови. Однак апелянт вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, оскільки на жодному з наданих поліцейським відеозаписів не зафіксовано порушення позивачем Правил дорожнього руху. Звертає увагу суду на те, що з відеозапису за №20211017220303000287 вбачається, що поліцейський спочатку здійснює перегляд відео, записаного на іншому засобі відеореєстрації на якому зображено проїзд неідентифікованих автомобілів повз стаціонарний пост поліції. При цьому на вказаному відео відсутній його автомобіль, а також відсутні жодні відеокадри, які б зафіксували порушення ним правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] . Також на вказаному відео відсутні будь-які відео кадри, які б фіксували проїзд ним повз дорожній знак 2.2 («Проїзд без зупинки заборонено») під час керування засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , про що стверджує відповідач. Звертає увагу, що також є відмінність щодо зазначення відповідачем та судом часу порушення, оскільки як зазначено порушення правил дорожнього руху відбулось в 14 год. 19 хвилин 17.08.2021, однак, як вбачається з наданого поліцейським відеозапису на нагрудній камері в 14 год. 15 хвилин. 17.08.2021 поліцейський вже розпочав ознайомлювати позивача з його правами, що додатково підтверджує незаконність прийнятої постанови та невідповідність висновків суду. Просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України. Колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що із переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що дійсно [PERSON] , керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] та під`їжджаючи до дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія) не здійснив повної зупинки перед нею, після чого був зупинений працівниками поліції. Аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, судом першої інстанції не було встановлено будь-яких порушень вимог закону при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови, оскільки остання містить логічний виклад обставин вчиненого правопорушення. Зокрема, у ній зазначено, коли, де і ким вчинено правопорушення, викладено його суть, дотримано інші вимоги, встановлені ст. 283 КУпАП України. А відтак суд прийшов до висновку, що відповідач під час виявлення, фіксування правопорушення та складання постанови про притягнення позивача до відповідальності діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови. Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає наступне. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що оскаржуваною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №4915659 від 17.10.2021 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Згідно даної постанови, 17.10.2021 року о 14:19 год. на автомобільній дорозі «М07», «Київ-Ковель-Ягодин» (160 км), [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Рassat», номерний знак [NUMBER] », здійснив проїзд нерегульованого перехрестя, не виконавши вимоги дорожнього знаку 2.2 Проїзд без зупинки заборонено і дорожньої розмітки «1.12», чим порушив п.33 ПДР України. Також у п.7 постанови зазначено, що до останньої додається відеозапис БК АМ00153. Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, настає у випадку Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжкам. Відповідно до п. 8,4, п. 33.2 Правил дорожнього руху, до знаків пріорітету відноситься знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Відповідно до ст. ст. 1, 13 Закону України «Про Національну поліцію» поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом. Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23, п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції. Положеннями ст. 222 КУпАП визначено перелік адміністративних правопорушень, розгляд яких здійснюється безпосередньо органами Національної поліції, зокрема, це справи передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За положеннями ст.ст. 249 КУпАП розгляд адміністративної справи проводиться відкрито і за місцем його вчинення. Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно зі ст. 283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: granted