Рішення адміністративного суду від 2022-11-28 00:00:00+02

Приватне акціонерне товариство \~«НОВИЙ СТИЛЬ» (в подальшому ПрАТ \~«НОВИЙ СТИЛЬ») звернулося до суду з адміністративним позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби, в якому просило:\~ визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2021/001076/2 від 31.05.2021 р.; № UA807000/2021/001065/2 від 07.06.2021 р. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 р. у задоволенні позову відмовлено. Не погодившись\~із рішенням\~суду першої\~інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення\~Харківського окружного адміністративного суду від\~28.10.2021 р. та прийняти рішення,\~яким\~позов задовольнити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог\~Митного кодексу України,\~Кодексу адміністративного судочинства України\~та на не відповідність висновків суду обставинам справи. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд \~апеляційної \~інстанції \~розглядає справу \~в порядку письмового провадження за наявними \~у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Судовим розглядом встановлено, що\~ між позивачем \~та ANHUI LAITE GAS SPRING GO/LTD, Китай, укладено контракт - зовнішньоекономічну угоду купівлі-продажу № 05122019-LANT від 05.12.2019 р. щодо придбання товару, а саме: силові пвневомциліндри лінійної дії. З метою митного оформлення придбаних товарів уповноваженою особою ПрАТ "Новий Стиль" 28.05.2021 р. до сектору митного оформлення «Ліски» митного посту «Вантажний» Слобожанської митниці Держмитслужби подано електронну митну декларацію № UA807180/2021/002967 на вищевказаний товар, митна вартість визначена декларантом - за першим методом (за ціною договору) на рівні: товар\~2,0827 дол. США за 1 кг товару. На підтвердження заявленої митної вартості товарів декларантом подано наступні документи: митні декларації UA807180/2021/002967 від 28.05.2021 р., № UA807180/2021/003241 від 04.06.2021 р.; \~коносамент №COSU6296157330 від 11.04.2021 р.; \~рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № СФ-22350 від 11.05.2021 р.; довідка про транспортні витрати № 11/05/12170 від 11.05.2021 р.; довідка про НРР від 11.05.2021 р.; договір про перевезення № 01042020 від 01.04.2020 р.; комерційний інвойс NOWY 05/06/2021 \~від 02.04.2021 р., комерційний інвойс NOWY 03/04/2021 від 02.04.2021 р. з перекладом; сертифікати про походження товарів 21С3405В0С18/00026 від 19.04.2021 р., сертифікати про походження товарів 21С3405В0С18/00027 від 19.04.2021 р.; пакувальні листи NOWY 05/06/2021 від 02.04.2021р., NOWY 05/06/2021 від 02.04.2021 р.; договір на транспорнто-експедиторські послуги № 170320 від 17.03.2020 р.; рахунки фактури на перевезення № СФ-22350 від 11.05.2021 р., № СФ-22498 від 11.05.2021 р.; довідка щодо підтвердження вартості перевезення та транспорнто-експедиційне \~обслуговування вантажу, коносаменти COSU6297096810 від 11.04.2021 р., COSU6296157330 від 11.04.2021 р.; копії експортної декларації країни відправлення № 2231202210001260009 від 13.04.2021 р., № 2231202210001260009 від 13.04.2021 р., прайс-лист виробника від 02.04.2021 р. Митним органом на адресу позивача направлені запити від 28.05.2021 р. \~та 04.06.2021 р., \~у зв`язку із спрацюванням профілю ризиків АСАУР «Інспектор2006», в яких запропоновано надати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої декларантом у митній декларації UA807180/2021/002967 від 28.05.2021 \~р. \~та \~№ UA807180/2021/003241 від 04.06.2021 р митної вартості товару. Листами від 31.05.2021 \~р. та 07.06.2021 р. позивач повідомив контролюючий орган про надання усіх документів, які підтверджують заявлену митну вартість товарів. За результатами розгляду вказаних документів відповідачем прийняті рішення № UA807000/2021/001076/2 від 31.05.2021 р. та \~№ UA807000/2021/001065/2 від 07.06.2021 р. про коригування митної вартості товарів за другорядним методом (резервним методом), відповідно до ст. 64 Митного кодексу України, розрахунок митної вартості складає 3,76 дол.США/кг. Не погоджуючись \~із \~вищевказаними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції \~виходив з того, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2021/001076/2 від 31.05.2021 р. та \~№ UA807000/2021/001065/2 від 07.06.2021 р. обґрунтовані та прийняті на підставі вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим не підлягають скасуванню. Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із\~ч.\~1\~ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів. Відповідно до\~ч. 1\~ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію. Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1\~ст. 257 Митного кодексу України). Статтею 264 Митного кодексу України встановлено, що відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта; орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав:\~митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів;\~митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом; у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Згідно із ч. 3\~ст. 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи. Статями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів. Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Згідно із п.п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України,\~при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема,\~витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;\~витрати на страхування цих товарів. Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.ч. 1, 2\~ст. 52 Митного кодексу України). Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього\~Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей\~59 і 60цього\~Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей\~59 і 60 цього\~Кодексу,\~за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.\~У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу. Згідно із ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України,\~документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:\~декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;\~зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;\~рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);\~якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;\~за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;\~копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;\~якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:\~договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;\~рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);\~виписку з бухгалтерської документації;\~ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;\~каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Згідно із ч. 4 ст. 53Митного кодексу України,\~у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:\~виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;\~довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України, передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. Згідно із ч.ч. 1-3\~ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій\~статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.\~6,\~7\~ст.\~54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:\~невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;\~неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій\~статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;\~невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;\~надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.\~У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично. Згідно із ч. 1\~ст. 55 Митного кодексу України,\~рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).\~Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях\~(ч. ч. 3, 4\~ст. 64 Митного кодексу України). Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного Кодексу України. Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару. Судовим розглядом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваних рішень контролюючий орган вказав \~не підтвердження позивачем підстав для застосування основного методу визначення митної вартості товару та наявність в розпорядженні митного органу цінової інформації про інший (вищий) рівень цін на товар, що імпортувався, в зв`язку з чим контролюючим органом було застосовано другорядний (резервний) метод визначення митної вартості. Крім того, вказано, що джерелом інформації для вказаних рішень є наявна в митному органі інформація \~за фактами митних оформлень Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України \~митних декларацій № UA500020/2021/12054 від 06.04.2021 р., № UA110130/2021/15369 від 01.06.2021 р. Відповідно до \~п. 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу. Разом з тим, витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу \~України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. При цьому в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. № 598). Тобто вимоги вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів. Крім того, згідно Правил, митний орган повинен був зазначити докладну інформацію та джерела, які використовувались ним при коригуванні митної вартості за резервним методом. Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 17.01.2022 р. у справі № 520/2000/19. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (ст. 64 Митного Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Проте, текст оскаржуваних рішень відповідача \~про коригування митної вартості не містить жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо. Відповідачем зазначено лише номера та дати митних декларацій, які стали джерелом інформації для коригування митної вартості та не зазначено докладної, інформації, та джерел, які використовувалися контролюючим органом, при її визначенні, а саме, ним не було зазначено митна вартість якого товару бралася за основу, торгова марка, фактурна вартість, країна експорту цього товару, час експорту в Україну, виробник, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки. Застосування Митницею з причини спрацювання модуля АСАУР ціни за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим, оскільки самі по собі відомості згаданої системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару. Аналогічний висновок щодо застосування норм \~матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 09.11.2022 р. у справі № 520/10381/2020. Доказів порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару відповідачем не надано. Згідно із ч. 2\~ ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що \~надані позивачем на підтвердження митної вартості товару документи підтверджували митну вартість товару, підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар, а відповідачем в оскаржуваних рішеннях не вказано на обставини, які обумовили виникнення у митного органу обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісних, вартісних і достовірних елементів митної вартості або відсутності хоча б однієї із їх складових, яка є обов`язковою при обчисленні такої вартості. Крім того, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції\~\~вважає, що адміністративний позов ПрАТ \~«НОВИЙ СТИЛЬ» необхідно задовольнити, рішення Слобожанської митниці Держмитслужби \~про коригування митної вартості товарів № UA807000/2021/001076/2 від 31.05.2021 р. та \~№ UA807000/2021/001065/2 від 07.06.2021 р., у звязку з їх необґрунтованістю. Згідно \~із п. 2 ч. 1 ст.\~315, п. 4\~\~ч. 1 ст.\~317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право\~\~скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у\~відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм\~\~матеріального права. Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає\~\~необхідним\~\~скасувати\~\~ рішення Харківського \~окружного адміністративного суду від 28.10.2021 р. та прийняти постанову, якою\~\~ позов ПрАТ \~«НОВИЙ СТИЛЬ» , а саме, визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2021/001076/2 від 31.05.2021 р., № UA807000/2021/001065/2 від 07.06.2021 р. Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, \~судові витрати по сплаті \~судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 7894,72 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 11842,08 грн., а всього 19736,8 грн. підлягають стягненню на користь ПрАТ «НОВИЙ СТИЛЬ» \~за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби.

Результат розгляду: granted