Рішення адміністративного суду від 2023-05-05 00:00:00+03

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви від 02.03.2023 року просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №463601 від 07.02.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121-6, ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог вказав, що зі змісту постанови інспектора Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Скрицького О.М. вбачається, що 07.02.2023 р. о 10:40 год. [PERSON] по вулиці Центральній в селі Зороків Черняхівського райну Житомирської області керував трактором з причіпом, у якого відсутній державний номерний знак, окрім цього у водія відсутні реєстраційні документи на транспортний засіб та причіп, таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-6, ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме - керування транспортним засобом без державного номерного знаку та без реєстраційного документа на нього. Позивач вказує, що Правил дорожнього руху не порушував і адміністративного правопорушення не вчиняв. Зауважує, що не має відношення до трактора, який знаходився в полі в нерухомому стані, він лише приглядав за ним на прохання свого товариша, з даного приводу надавав пояснення інспектору поліції Скрицькому О.М. Крім того, в телефонному режимі з інспектором поліції розмовляв агроном підприємства Баліцький П., який просив почекати власника трактора для пред`явлення реєстраційних документів на нього. Пояснення інспектором Скрицьким О.М. до уваги взяті не були. Позивач звертає увагу суду, що не має у власності та/або в користуванні жодного транспортного засобу, що підтверджується відповідним Витягом. Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є протиправною та підлягає скасуванню. Також посилається на те, що відповідач порушив процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності, що полягає у тому, що відповідач не в повному обсязі та невірно оцінив докази вчинення адміністративного правопорушення, невірно встановив особу правопорушника. ІІ. Процедура та позиції учасників розгляду справи 21.02.2023 р. ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строку для усунення недоліків. 02.03.2023 р. на виконання вимог ухвали суду від 21.02.2023 р. позивач направив уточнену позовну заяву (а.с.17-20). Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 07.03.2023 року відкрито провадження та прийнято рішення проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 10.04.2023 року з Головного управління Національної поліції в Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 29-32), в якому відповідач посилається на те, що обставини, зазначені в адміністративному позові, не відповідають дійсності. Твердження позивача про неправомірні дії з боку інспектора є необґрунтованими, не підтверджені належними доказами. Вважає, що оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення винесена в межах повноважень відповідача, в порядок та спосіб, визначені КУпАП, із дотриманням встановленої процедури, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення. У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є складена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Факт вчинення адміністративного правопорушення [PERSON] було зафіксовано на фото, яке долучено до відзиву. Інші заяви по суті справи до суду не надходили. Згідно з частиною п`ятою\~статті 262\~КАС\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторони не скористались наданим процесуальним правом і не надали заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. ІІІ. Законодавство, що підлягає застосуванню Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Відповідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Як визначено ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених\~статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.\~\~Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів. IV. Обставини встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду Судом встановлено, що 07.02.2023 року інспектором Житомирського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області Скрицьким О.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №463601, відповідно до якої [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності та відносно нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 гривень за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121-6, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Згідно вказаної постанови [PERSON] о 10:40 год. 07.02.2023 р. по вулиці Центральній в селі Зороків Черняхівського райну Житомирської області керував трактором з причіпом, на якому відсутній державний номерний знак, окрім цього у водія відсутні реєстраційні документи на транспортний засіб та причіп. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків. У відзиві на позовну заяву відповідач посилався на те, що доказом вчинення адміністративного правовопорушення є фото, зроблене патрульним поліцейським. Водночас в постанові про накладення адміністративного стягнення відсутнє посилання на такий доказ. У графі 8 "До постанови додаються" відсутнє посилання, як на фото, так і на інші докази. Суд зазначає, що до відзиву на позовну заяву відповідач долучив копію фото, з якої неможливо встановити, в якому місці, в який час, за яких умов, ким, якими технічними засобами проводилось його фіксування, не підтверджено, що на фото зображений транспортний засіб, про який йдеться в постанові. У відзиві на позовну заяву відповідач також зазначав, що належним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення 07.02.2023 року є винесена у встановленому законом порядку постанова про притягнення до адміністративної відповідальності. Разом з тим, такі доводи відповідача не заслуговують на увагу, суперечать вимогам ст. 251, 283 КУпАП, оскільки саме на підставі фактичних даних у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. І саме такі фактичні дані є доказами у справі, на підставі яких ухвалюється рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, які повинні бути покладені в основу такого рішення і відображені в ньому. Сам по собі факт винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення адміністративного правопорушення. Таким чином, відповідач не надав суду докази, на підставі яких інспектор прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. З огляду на викладене, враховуючи, що позивач заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення, а відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів, які можуть бути прийняті судом на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, вчинення адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що відповідач не довів факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121-6, ч. 1 ст. 126 КУпАП, не спростував доводи позивача про те, що він взагалі не керував транспортним засобом, який йому не належить, не довів правомірності свого рішення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, що є його обов`язком відповідно до ст. 77 КАС України, а відтак суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню, а винесена постанова - скасуванню. Аналогічні правові позиції висловлені Верховним Судом у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №524/1284/17, у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а та інших, вказана судова практика є сталою і не змінювалась. V. Розподіл судових витрат Відповідно до положень ч. 1 ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції України в Житомирській області підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати з оплати судового збору в сумі 1073,60 грн.

Результат розгляду: granted