Рішення адміністративного суду від 2022-06-02 00:00:00+03

04.02.2022р. [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейської СРПП Відділу поліцейської діяльності № 2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області сержанта поліції Ченіної Катерини Олександрівни (далі - відповідачка 1) та до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі - відповідач 2), в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії БАВ № 3959987 від 29.01.2022р. (далі - оскаржувана постанова), якою [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., справу про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] закрити за відсутністю складу правопорушення. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, 29.01.2022р. відповідачкою, відносно нього винесена оскаржувана постанова. Відповідно до винесеної постанови позивач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.121 КУпАП, а саме керування водієм транспортним засобом забрудненим номерним знаком, що не дозволяє чітко визначити символи з відстані двадцяти метрів, та накладено штраф в сумі 850 грн. В постанові зазначено, що 29.01.2022р. о 14 год. 40 хв. на трасі М-13, 230км, позивач керував транспортним засобом Mercedes-Benz, д/н [NUMBER] , який був забруднений, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знаку з відстані двадцяти метрів, чим порушив ч. 6 ст. 121 КУпАП. Позивач повністю не погоджується з оскаржуваною постановою та зазначає, що він дійсно, 29.01.2022р. о 14 год. 40 хв. їхав по трасі М-13, 230 км, автомобілем марки Mercedes-Benz, д/н [NUMBER] , в напрямку м. Первомайськ. В зв`язку з поганими погодними умовами (відлига, дощ), декілька раз протирав номерні знаки, фари, стопи і вони були чисті. Тобто, були виконанні вимоги п. 30.2 ПДР України. Однак був зупинений відповідачкою 1, яка повідомила його, що номерний знак начебто забруднений. Не погодившись з такими висновками, зазначив, що номерний знак чистий (невелике забруднення брудом, крапки), що чітко дозволяє визначити його символи з відстані двадцяти метрів і він нещодавно був протертий перед виїздом на автодорогу, відповідачка 1 з власного телефону зробила фотознімок номерного знаку, без роз`яснення прав передбачених ст. 268 КУпАП а саме, щодо захисту прав у користуванні юридичною допомогою адвоката, виклику його на місце події, відмовила та повідомила буде складено постанову, тоді буде захист, оскарження, після чого відповідачка 1 без присутності позивача в службовому автомобілі винесла постанову. На прохання позивача надати докази вчинення правопорушення (відео, фото чи інше) відповідачка 1 відмовила. Також позивач вказує, що постанова не містить жодних відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. З огляду на вищевикладене та враховуючи приписи ст.ст. 251, 283, 288 КУпАП позивач вважає себе невинним, оскаржувану постанову необґрунтованою, незаконною, безпідставною та такою, що підлягає скасуванню. В судові засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. 268 КАС України, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду про причини неявки суд не повідомили. Водночас 25.05.2022р. позивач звернувся до суду із заявою, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу без його участі. Від відповідачів жодних заяв, клопотань чи відзивів на позов, як в витребуваних судом доказів (ухвала від 04.02.2022р.) не надходило. Враховуючи приписи ст. 205 КАС України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами. Дослідив матеріали справи, судом встановлено таке. 29.01.2022р., о 14 год. 46 хв., відповідачкою 1 стосовно позивача складено оскаржувану постанову, в якій зазначено, що 29.01.2022р., о 14 год. 40 хв., на трасі М-13, 230 км, позивач керував т/з Mercedes, д/н [NUMBER] , який був забруднений, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знаку з відстані двадцяти метрів, чим порушив п. 30.2. Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП. Згідно оскаржуваної постанови позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. 00 коп. В оскаржуваній постанові зазначено, що до останньої нічого не додавалося. При цьому в оскаржуваній постанові позивачем в графі до постанови додаються зазначено: усунув на місці. Не роз`яснені ст.ст. 216 та 268 КУпАП. Встановивши вказані обставини, суд приходить до такого висновку. Частинами 1 та 2 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Згідно ч. 1 ст. 8 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Частинами 1 та 2 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Статтею 3 Закону України Про Національну поліцію (далі - Закон) визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Пунктом 1 ст. 18 Закону визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського. Пунктом 1 ч. 1 ст. 35 Закону поліцейським надано право зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Як вбачається з оскаржуваної постанови позивача за порушення п. 30.2 Правил дорожнього руху, визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 121КУпАП. Відповідно до п. 30.2 Правил дорожнього руху визначено, що на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка, а в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, закріплюється самоклейна мітка радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом (крім причепів і напівпричепів). На трамваях і тролейбусах наносяться реєстраційні номери, що надаються відповідними уповноваженими на те органами. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені. Частиною 6 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, в тому числі, передбачені ч. 6 ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Відповідно до ч. 1 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: partial