Рішення адміністративного суду від 2022-10-06 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Ємільчинського районного суду Житомирської області з позовом до Поліцейського СРПП ВП №1 Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області капрала поліції Данюка В.В., ГУНП в Житомирській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії БАВ №328882 від 05.07.2022 року про застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, провадження по справі закрити. Рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 12 серпня 2022 року в задоволенні позову відмовлено. Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що воно прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі наголошує про відсутність доказів вчинення ним \~адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Сторони та їх представники в судове засідання не з"явились, що не перешкождає апеляційному розгляду справи у відповідності до вимог ст. 313 КАС України. 06 жовтня 2022 року позивачем подано клопотання про здійснення апеляційного розгляду справи без його участі. На підставі статті 311 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга є обгрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що згідно постанови серії БАВ №328882 від 05.07.2022 року до [PERSON] застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме за те, що 05.07.2022 року о 22 год. 19 хв. в смт Ємільчине по вул. Миру, 83, він керуючи автомобілем Toyota Avensis, д/н [NUMBER] , на блок-посту не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п.8.1 ПДР України. Звертаючись до суду з позовом про скасування постанови серії БАВ №328882 від 05.07.2022 року, позивач посилається на наступні обставини. Позивач стверджує, що 05.07.2022 року о 22 год. він перебував у своєму автомобілі на узбіччі автодороги по напрямку руху з с. Підлуби в смт Ємільчине біля блок-посту. Через деякий час до нього підійшли працівники поліції з вимогою надати документи та показати багажник автомобіля. Під час розмови працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що він погодився. В Ємільчинській лікарні за адресою: вул. 1-го Травня, 133 в смт Ємільчине, перебував до 24 години, де працівники поліції повідомили, що відносно нього буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, роз`яснили права. Звертає увагу суду на те, що він не був зупинений відповідачем під час не виконання вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Працівники поліції не повідомляли йому про порушення ПДР, а також про час, дату та місце розгляду справи. В оскаржуваній постанові вказано дату та час 05.07.2022 року 23 год. 10 хв., місце розгляду справи смт Ємільчине, вул. Миру, 89. В зазначений час він не міг бути присутнім під час розгляду справи, а відповідач не міг розглянути справу з винесенням постанови, так як перебував з ним в Ємільчинській лікарні. В постанові вказано не існуючу адресу місця розгляду справи та місця вчинення адміністративного правопорушення - вул.Миру, 89, оскільки в смт Ємільчине нумерація будинків по вул. Миру закінчується за №81. За таких обставин позивач вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №328882 від 05.07.2022 року складена безпідставно, з порушенням вимог КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивача обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП, постанова серії БАВ №328882 від 05.07.2022 року винесена відповідачем у межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та нормами КУпАП. Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів апеляційного суду, не відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є помилковими. Так, в ході розгляду даної справи встановлено, що відповідачем було винесено відносно позивача постанову по справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із порушенням \~\~\~\~\~ним п.8.1 Правил дорожнього руху, а саме, не виконання вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення накладається за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів враховує, що згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Так, у відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Всупереч вказаним вище нормам, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП. Колегія суддів наголошує, що сама по собі оскаржувана у даній справі постанова про притягнення позивача адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Щодо наданого відповідачем доказу, а саме, оптичного носія DVD-R диск з відеофайлом, колегія суддів не приймає його до уваги як належний та допустимий, оскільки на ньому не зафіксовано весь процес розгляду справи, починаючи від зупинки транспортного засобу позивача під час не виконання ним вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». На відеозапису зафіксовано автомобіль, що рухається, проте ідентифікувати який саме це автомобіль та його номерний знак не можливо. Потім відео переривається та відновлюється вже в момент спілкування інспектора безпосередньо з позивачем. На відео не зафіксовано також, чи повідомлялись позивачу факт зупинки, інкреміноване йому порушення \~ПДР, а також час, дату та місце розгляду справи. Інших належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем не надано. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність відповідачем вчинення [PERSON] адмінправопорушення, що як наслідок виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає протиправною та необґрунтованою \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №328882 від 05.07.2022 року, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч.1 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. Зважаючи на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки доведено, що оскаржувана постанова відповідача у спірних правовідносинах не відповідає критеріям, які наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України. Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Отже, за результатом апеляційного розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача, є скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №328882 від 05.07.2022 року та, з метою дотримання вимог ч.3 ст. 286 КАС України, закриття провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно з ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Враховуючи викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: granted