Рішення адміністративного суду від 2022-02-15 00:00:00+02

І. РУХ СПРАВИ 1. У квітні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив: визнати протиправним і скасувати рішення Нацкомісії від 14.12.2017 №897 в частині зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку акцій АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ковенант»; зобов`язати Нацкомісію невідкладно повідомити Національний депозитарій України та депозитарні установи України про скасування заборони на здійснення внесення змін до системи депозитарного обліку акцій АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ковенант». Позовні вимоги [PERSON] обґрунтував тим, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем з порушенням вимог законодавства, чим порушено його законні права та інтереси, оскільки у зв`язку з його прийняттям він позбавлений можливості вільно розпоряджатись належним йому майном у вигляді акцій. 2. Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 25.07.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2020, задовольнив позовні вимоги. 3. 18.02.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Нацкомісії, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення ними норм процесуального права, відповідач просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2020, ухвалити нове рішення - про відмову у задоволенні позовних вимог. 4. Верховний Суд ухвалою від 10.03.2020 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріли справи із суду першої інстанції. 5. 30.03.2020 від [PERSON] до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу відповідача, у якому позивач просить залишити останню без задоволення, а оскаржувані Нацкомісією судові рішення без змін. ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ 6. Суди встановили, що [PERSON] є акціонером АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ковенант», що підтверджується випискою про стан рахунку у цінних паперах. Позивачу належить 100% акцій (100% статутного капіталу). Позивачу в січні 2018 року стало відомо, що Нацкомісія прийняла рішення від 14.12.2017 №897, яким, з посиланням на частину п`яту статті 40 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), частину сьому статті 110 КПК України, пункт 30 статті 8 Закону України від 30.10.1996 № 448/96-ВР «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» (далі - Закон № 448/96-ВР), серед інших цінних паперів, було зупинене внесення змін до системи депозитарного обліку акцій АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ковенант». Відповідно до преамбули цього рішення, воно прийняте на виконання постанови від 12.12.2017 заступника начальника третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України Тарасенка А.С., ухваленої в рамках кримінального провадження, внесеного 17.03.2017 за №42017000000000142 до Єдиного реєстру досудових розслідувань. У зв`язку із відмовою у депозитарній установі перереєструвати право власності на акції, належні позивачу, останній звернувся за роз`ясненнями до управляючої компанії - Товариства з обмеженою відповідальність (далі - ТОВ) «Компанія з управління активами «Система Плюс». Листом від 11.01.2018 Нацкомісія повідомила ТОВ «Компанія з управління активами «Система Плюс», що 13.12.2017 до Нацкомісії надійшла постанова заступника начальника третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України А.С. Тарасенка про ініціювання перед Нацкомісією розгляду питання про прийняття рішення щодо заборони внесення змін до системи депозитарного обліку від 12.12.2017. Вказаною постановою було зобов`язано Нацкомісію розглянути питання про заборону внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів щодо цінних паперів емітентів, в тому числі, пайових венчурних інвестиційних фондів (ПВІФ) ТОВ «Компанія з управління активами «Система Плюс», АТ «ЗНВКІФ «КОВЕНАНТ», ПАТ «ЗНВКІФ «ІНВЕСТ-ГАРАНТ». Не погоджуючись із рішенням Нацкомісії від 14.12.2017 №897 [PERSON] звернувся до суду з цим позовом. ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ 7. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що Нацкомісією не доведено покладання на неї будь-яким компетентним органом обов`язку зупинити внесення змін у систему депозитарного обліку акцій АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ковенант», не доведено також у законний та допустимий спосіб, що Законом № 448/96-ВР передбачена можливість покладання на Нацкомісією такого обов`язку, а також не наведено обставин та доказів, які б обумовили застосування пункту 30 частини першої статті 8 Закону № 448/96-ВР щодо зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ковенант». IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ 8. Касаційна скарга відповідача мотивована, зокрема тим, що Нацкомісія діяла в межах чинного законодавства, а оскаржуване позивачем рішення є законним, обґрунтованим та винесеним у межах компетенції Нацкомісії на виконання постанови слідчого згідно із статтею 110 КПК України. V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ 9. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів виходить із такого. 10. Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 11. Правові засади здійснення державного регулювання ринку цінних паперів та державного контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних в Україні визначає Закон № 448/96-ВР, відповідно до статті 2 якого державне регулювання ринку цінних паперів здійснюється з метою, зокрема створення умов для ефективної мобілізації та розміщення учасниками ринку цінних паперів фінансових ресурсів з урахуванням інтересів суспільства; гарантування прав власності на цінні папери; захисту прав учасників фондового ринку; контролю за прозорістю та відкритістю ринку цінних паперів. 12. Згідно із статтею 3 вказаного Закону державне регулювання ринку цінних паперів здійснюється у таких формах: прийняття актів законодавства з питань діяльності учасників ринку цінних паперів; регулювання випуску та обігу цінних паперів, прав та обов`язків учасників ринку цінних паперів; видача ліцензій на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів та забезпечення контролю за такою діяльністю; заборона та зупинення на певний термін (до одного року) професійної діяльності на ринку цінних паперів у разі відсутності ліцензії на цю діяльність та притягнення до відповідальності за здійснення такої діяльності згідно з чинним законодавством; реєстрація випусків (емісій) цінних паперів та інформації про випуск (емісію) цінних паперів; контроль за дотриманням емітентами порядку реєстрації випуску цінних паперів та інформації про випуск цінних паперів, умов продажу (розміщення) цінних паперів, передбачених такою інформацією; створення системи захисту прав інвесторів і контролю за дотриманням цих прав емітентами цінних паперів та особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів; контроль за достовірністю інформації, що надається емітентами та особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, контролюючим органам; встановлення правил і стандартів здійснення операцій на ринку цінних паперів та контролю за їх дотриманням; пруденційний нагляд за професійними учасниками фондового ринку в межах діяльності, яка провадиться таким учасником на підставі виданої Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку ліцензії; контроль за системами ціноутворення на ринку цінних паперів; контроль за діяльністю осіб, які обслуговують випуск та обіг цінних паперів; проведення інших заходів щодо державного регулювання і контролю за випуском та обігом цінних паперів. 13. Статтею 7 Закону № 448/96-ВР визначено, що основними завданнями Нацкомісії є, у тому числі: захист прав інвесторів шляхом застосування заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень. 14. Повноваження Нацкомісії регламентовані положеннями статті 8 Закону № 448/96-ВР, згідно із пунктом 30 частини першої якої, для захисту інтересів держави та інвесторів у цінні папери Нацкомісія уповноважена зупиняти на підставі рішення Комісії внесення змін до системи реєстру власників іменних цінних паперів або до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів певного емітента або певного власника на строк до усунення порушень, що стали підставою для прийняття такого рішення. 15. Проте колегія суддів звертає увагу, що зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів не є санкцією за порушення на фондовому ринку, визначеною статтею 11 вказаного Закону. Інших відсилань про встановлення додаткових санкцій за маніпулювання на фондовому ринку законодавцем не встановлено. 16. Тобто, Нацкомісія наділена повноваженнями зупиняти внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів для захисту держави, інвесторів, тощо. 17. У справі, яка розглядається суди встановили, що підставою для прийняття Нацкомісією спірного рішення стала постанова заступника начальника третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України А.С. Тарасенка від 12.12.2017 про ініціювання перед Нацкомісією розгляду питання про прийняття рішення щодо заборони внесення змін до системи депозитарного обліку, ухвалена в межах кримінального провадження, внесеного 17.03.2017 за №42017000000000142 до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 18. Відповідно до частини п`ятої статті 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого. 19. Враховуючи право Нацкомісії зупиняти внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів певного емітента з метою захисту інтересів держави та інвесторів у цінні папери та обов`язок виконати постанову слідчого, колегія суддів не погоджується із висновками судів попередніх інстанцій, що рішення Нацкомісії прийнято безпідставно. 20. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.08.2019 у справі № 826/2212/17 та від 03.10.2019 у справі № 826/10810/16. 21. Відповідно до частини першої - третьої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 22. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. 23. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. 24. Оскільки суди попередніх інстанцій повно встановили обставини справи, проте застосували нормативно-правовий акт, який неправильно витлумачили, їх рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового - про відмову у задоволенні позовних вимог. 25. Частиною третьою статті 375 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії). 26. Оскільки за результатами касаційного перегляду судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог Верховний Суд дійшов висновку про їх скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, то відсутні підстави для поновлення дії рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2020 у справі №826/6123/18.

Результат розгляду: denied