Рішення адміністративного суду від 2022-04-28 00:00:00+03

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 07.10.2021 року позивач [PERSON] звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просив суд: - визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування до стажу роботи на посаді судді половини періоду навчання в "Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова"; - зобов`язати відповідача зарахувати до стажу роботи на посаді судді половину періоду навчання в "Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова"; - зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Розрахунку стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, здійсненого Чаплинським районним судом Херсонської області з урахуванням висновків, викладених в рішенні суду. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказував, що він з 10.10.2016 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Х6ерсонській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Позивач зазначав, що на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 по справі № 540/2451/20 залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2021, йому було перераховане довічне грошове утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», загальний процент розрахованого грошового утримання від заробітку визначений як 78 %; основний розмір від середнього заробітку - 88536,24 грн., та 409,50 грн. - пенсія згідно із Законом України Про пенсії за особливі заслуги перед Україною. При цьому, позивач вказував, що пенсійний орган розрахував страховий стаж з урахуванням періодів, що складає 34 роки 03 місяці 12 днів, але не врахував до стажу половину періоду навчання на денному відділенні юридичного факультету Одеського державного університету імені І.І. Мечникова з 01.09.1977 року по 24.06.1982 року, що складає трудового стажу 02 роки 03 місяці 12 днів, та за сумарним підрахунком стаж судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці склав 36 років 06 місяців 24 дня, а тому є підставою для призначення щомісячного довічного утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в розмірі 82 відсотків грошової винагороди працюючого судді. Але, листом \~від 09.09.2021 року за вих. № 6550-5984/Т-02/8-2100/21, відповідач протиправно відмовив позивачу у проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці із зарахуванням половини періоду навчання з 01.09.1977 по 24.06.1982 на юридичному факультеті денного навчання Одеського державного університету ім. І.І. Мечникова. Посилаючись на приписи ст. 46, 126 Конституції України, ч. 1 ст. 7, ч. 4 ст. 43 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 30.05.2019 року у справі №9901/805/18, а також на Указ Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» від 10.07.1995 року № 584/95, позивач вказував, що він має право на зарахування половини періоду навчання на юридичному факультеті денного навчання Одеського державного університету ім. І.І. Мечникова до стажу судді, який надає судді право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 17.11.2021 року, ухваленим в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративний позов [PERSON] задоволений в повному обсязі. Визнані протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не зарахування [PERSON] до стажу роботи на посаді судді половини періоду навчання в "Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова" за період з 01.09.1977 по 24.06.1982. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області \~зарахувати [PERSON] до стажу роботи на посаді судді за період навчання з 01.09.1977 по 24.06.1982 в "Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова" половину періоду навчання, що становить 02 роки 03 місяці 12 днів. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату [PERSON] розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Розрахунку Стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виданого Чаплинським районним судом Херсонської області з урахуванням висновків, викладених в рішенні суду. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь [PERSON] \~витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень). Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, оскільки \~при виконанні рішення Херсонського окружного адміністративного суду \~від 02.11.2020 року у справі №540/2451/20, пенсійний орган діяв у відповідності до вимог ст. 135, ст. 137 п.п. 4 п. 24 \~розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII, та з урахуванням Рішення КСУ №2-рп/2020 від 18.02.2020 року. За таких обставин, апелянт вважає, що обчислений ним розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, є правильним та становить 78% від грошової винагороди працюючого судді, виходячи зі стажу роботи на посаді судді понад 20 років, а саме 34 роки 03 місяці 12 днів, а не зі стажу, який надає право на відставку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що, період роботи позивача на посаді судді \~з 21.06.1982 року по 03.10.2016 року (34р.03 м. 24 дн.) не оспорюється сторонами. Предметом спору в цій справі є \~право позивача на зарахування до стажу роботи на посаді судді половини \~строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі. Так, відповідно до копії трудової книжки [PERSON] , наказом №1614-Л від 25.08.1977р. позивач був зарахований на денну форму навчався до юридичного факультету Одеського державного університету (запис №5 від 01.09.1977 р.), та 01.07.1982 року закінчив навчання в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова відповідно до наказу №1154-06 від 06.07.1982 р. (запис № 6 від 01.07.1982 р.) (а.с. 44-45). Таким чином, половина строку навчання позивача на юридичному факультеті Одеського державного університету імені І.І. Мечникова, становить 02 роки 03 місяці 12 днів, що відповідає \~відомостям зазначеним у розрахунку стажу судді, який надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складеного на час звільнення позивача з посади судді (а.с. 20) \~ Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 22.09.2016 №1600-VIII (а.с. 79-92) \~наказом Чаплинського районного суду Херсонської області № 02-01/90 від 03.10.2016 року (а.с. 93) позивач був відрахований зі штату Чаплинського районного суду Херсонської області у відставку (а.с. 13). Відповідно до копії пенсійної справи позивача, з 10.10.2016 року позивачу було призначене щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці (а.с. 66). Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 року у справі №540/2451/20, яке набрало законної сили 01.03.2021 року (а.с. 174-177, 178-181), Головне управляння Пенсійного фонду України в Херсонській області, окрім іншого, було зобов`язане \~провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці [PERSON] згідно з довідкою ТУ ДСА в Херсонській області від 26.02.2020 року №323/04 про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року. На виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 року у справі №540/2451/20, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провело перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці [PERSON] з 19.02.2020 року (а.с. 182-183). Але, при цьому пенсійний орган також перерахував позивачу відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи зі стажу роботи на посаді судді 34 роки 03 місяці 12 днів, що становить \~78 % від грошової винагороди суддя, який працює на відповідній посаді (20 років - 50% та 14 років 28%). На звернення позивача стосовно обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, апелянт, листом від 09.09.2021 року за вих. №6550-5984/Т-02/8-2100/21 (а.с. 18-19), повідомив позивача про відсутність правових підстав для зарахування половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі \~до періоду роботи на посаді судді, та як наслідок відмовив у проведені перерахунку відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України Про судоустрій і статус суддів №2453-VI від 07.07.2010 р., було передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судці не менше як 10 років, окрім іншого, і \~половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах. Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку. Як правильно зазначив суд першої інстанції, на час призначення [PERSON] наказом №2/8/25 від 21.06.1982 р. народним суддею Чаплинського районного народного суду Херсонської області на діяв Закон СРСР «Про судоустрій Союзу РСР, союзних і автономних республік» 16 серпня 1938 р., в подальшому діяв Закон СРСР від 4 серпня 1989 року № 328-І «Про статус суддів в СРСР», які не передбачали права судді на відставку та відповідно не регламентували питання обчислення стажу, який дає право на таку відставку. Але, на час здійснення позивачем своєї суддівської діяльності набрав чинності Закон України від 15.12.1992 р. № 2862-ХІІ «Про статус суддів» та вступив у дію Указ Президента України від 10.07.1995 р. № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів». Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 43 Закону України від 15.12.1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів» до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних із керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років. На час набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» 07.07.2010 р. № 2453-VI (30.10.2010 р.) діяла Постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 р. № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів». Згідно з пунктом 3-1 вказаної Постанови Кабінету Міністрів України до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби. Також, згідно з абз. 2 ст. 1 Указу Президента України від 10.07.1995 р. № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (в редакції від 03.03.2006 р.) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби. В подальшому, Указом Президента України від 20.03.2008 р. № 248/2008 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких указів Президента України» ст. 1 Указу Президента України №584/95 від 10.07.1995 р. \~втратила чинність з 01.03.2008 року. Дія цих нормативно-правових актів відповідно поширилася і на [PERSON] , як на діючого суддю Чаплинського районного суду Херсонської області. Після втрати чинності ст. 1 Указу Президента України №584/95 від 10.07.1995 р., питання зарахування в стаж роботи судді інших періодів діяльності було врегульоване Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865. Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 р. №545 пункт 3-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 р. № 865 (865-2005-п) «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» було доповнено абзацом такого змісту: «До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судці не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.». Зазначена Постанова Кабінету Міністрів України (№ 865-2005-п) втратила чинність 01.01.2012 р. У відповідності до п. 11 Перехідних положень Закону України від 07.07.2010 р. №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №2453-VI від 07.07.2010 р.), судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом. Законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010 р., було передбачене право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судці не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах. За таких обставин, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що, за наявності у позивача роботи на посаді судді не менше як 10 років, не включення апелянтом до роботи позивача на посаді судді половини строку навчання за денною формою на юридичному факультету вищого навчального закладу, і врахування для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи виключного на посаді судді, є неправомірним, що узгоджується із висновками Верховного Суду викладених у постановах від 13.02.2020 у справі № 592/5433/17, від 24.03.2020 у справі №559/512/17, від 14.05.2021 у справі №414/529/17. Таким чином, до стажу роботи позивача, який дає йому право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання належить враховувати, окрім роботи на посаді судді, і половину строку навчання в інституті - 2 роки 03 місяці 12 днів (половина зі строку з 01.09.1977 по 24.06.19820, що підтверджено записами № 5, 6 копії трудової книжки позивача та копією диплому [NUMBER] , виданого Одеським державним університетом ім. І.І. Мечникова, виданого 24.06.1982 (реєстраційний № 328). Також, апеляційний суд, як і суд першої інстанції зазначає, що за приписами ч.3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII, від 02.06.2016 р. щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Отже, стаж роботи позивача, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 36 років 6 місяців 24 дні (34 рік 03 місяці 12 днів на посаді судді + 2 роки 3 місяць 12 днів половина строку навчання в інституті), у зв`язку із чим розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці [PERSON] повинен становити 82 відсотки (50% за 20 років + 32% за 16 років). При цьому, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції щодо необхідності роз`яснення пенсійному органу того, що розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача - судді має становити 82 відсотки грошової винагороди працюючого судді на відповідній посаді, оскільки вказане є беззаперечним наслідком зарахування до роботи позивача на посаді судді половини періоду навчання у вищому навчальному закладі. Також, апеляційний суд вважає слушним звернення судом першої інстанції уваги пенсійного органу, на те, що на час звільнення позивача з посади судді діяв Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. №1402-VIII (надалі Закон №1402-VIII від 02.06.2016 р.), а тому при здійсненні перерахунку довічного грошового утримання позивача, пенсійний орган має діяти послідовно, прийнявши рішення про здійснення перерахунку з застосуванням алгоритму, передбаченим новим законом - Законом №1402-VIII від 02.06.2016 р.. При цьому застосування пенсійним органом нового закону має відбуватись в комплексі, а не окремими його частинами, та з врахуванням правових позиції Верховного Суду. Тому, здійснивши переоцінку набутого позивачем стажу, відповідач мав керуватись, в тому числі нормами, що були прийняті після виходу позивача у відставку та є актуальними станом на дату перерахунку пенсії, зокрема, абз. 4 пункту 34 розділу XII №1402-VIII від 02.06.2016 р. Згідно з ч. 2 ст.137 Закону Законом №1402-VIII від 02.06.2016 р. до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.05.2019 р. у справі № 9901/805/18 зазначає, що цю норму потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення. Таким чином, враховуючи положення норм законодавства, яке діяло на момент виходу позивача у відставку, та беручи до уваги те, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що до загального стажу роботи позивача, який дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, тобто до роботи на посаді судді, крім роботи безпосередньо на посаді судді -34 роки 03 місяці 12 днів, слід враховувати половину строку навчання позивача у вищому навчальному закладі - 02 роки 03 місяці 12 днів, що узгоджується також із висновками викладеними Верховним Судом у постанові №725/5463/16-а від 09.11.2018 р. За наведених вище обставин, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо визначення позивачу стажу роботи на посаді судді відповідно до вимог Закону №1402-VIII від 02.06.2016 р. Також, апеляційний суд погоджується і з висновками суду першої інстанції щодо обраного способу захисту порушеного права позивача, з огляду на таке. Порядок перерахунку пенсії визначений розділом ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного Фонду України, затвердженого Постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.01.2008 року № 3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 року за №200/14891. Конституційний Суд України у пункті 7 мотивувальної частини Рішення від 11.10.2005 № 8-рп/2005 зазначив, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Особливість щомісячного довічного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування, які визначені Конституцією України та законом про статус суддів. Зазначений підхід до статусу судді у відставці та питання належного матеріального забезпечення суддів у відставці знайшов своє продовження у Рішенні Конституційного Суду України від 08.06.2016 за № 4-рп/2016, у абзаці другому пункту 3 мотивувальної частини якого Суд зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов`язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу. Запровадження Законом №1402-VIII від 02.06.2016 р. правила, згідно з яким зміна складових грошового забезпечення працюючого судді є підставою для перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, покликана забезпечити єдність статусу судді, який здійснює повноваження з відправлення правосуддя, зі статусом судді у відставці. Відповідно до матеріалів справи, рішенням Херсонського окружного адміністративного суду у справі №540/2451/20, встановлено та зафіксовано право [PERSON] на одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в належному розмірі, що є беззаперечним, та гарантоване в силу положень ст.ст. 126, 130 Конституції України, ст. 142 Закону № 1402-VIII, а забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань, зокрема покладених на управління Пенсійного фонду щодо здійснення належного перерахунку пенсії у разі виникнення такого права та такої підстави, та її виплаті у розмірі, що передбачений чинним законодавством. Таким чином, право на перерахунок пенсії судді у відставці з 19.02.2020 року закріплено не лише на конституційному рівні, а також зокрема, рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 року № 2-р/2020. За таких обставин, враховуючи, що до стажу роботи позивача на посаді судді підлягає врахування половини періоду навчання у Одеському державному університеті ім. І.І.Мечникова, за наслідками вирішення справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складеного Чаплинським районним судом Херсонської області. Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу. Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Результат розгляду: denied