Рішення адміністративного суду від 2022-01-31 00:00:00+02

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Романа Васильовича, в якому просила: - визнати дії відповідача щодо відкриття виконавчого провадження №64212986 від 21.01.2021 протиправними та незаконними; - скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №64212986 від 21.01.2021; - скасувати постанову від 10.03.2021 про звернення стягнення на заробітну плату в розмірі 37157,48 грн. у ВП № 64212986 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд»; - скасувати інші постанови в рамках \~виконавчого провадження №64212986. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при відкритті виконавчого провадження №64212986 приватний виконавець порушив вимоги статті 24 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження», а саме: виконавче провадження відкрито не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або знаходження його майна. Позивачка зауважила, що як місце її проживання, так і місце реєстрації знаходяться у селі Затишне, Криничанського району, Дніпропетровської області, що не належить до території виконавчого округу міста Києва, де відповідач здійснює діяльність, а тому в даному випадку у відповідача були відсутні повноваження щодо прийняття виконавчого документа до виконання. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.09.2021 позов задоволено. Визнано протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича щодо відкриття виконавчого провадження №64212986. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича про відкриття виконавчого провадження\~ №64212986 від 21.01.2021. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10.03.2021 у виконавчому провадженні № 64212986. Суд першої інстанції, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 15.07.2021 у справі № 380/9335/20, виходив з того, що приватним виконавцем не доведено, що виконавче провадження №64212986 відкрито за місцем проживання, перебування боржника, чи за місцезнаходженням майна боржника. Судом встановлено, що матеріали виконавчого провадження №64212986 не містять жодного документу, який би засвідчував вірність інформації про місце проживання позивача, яка зазначена у виконавчому написі нотаріуса №60789 від 05.10.2020: [ADDRESS] , а також \~доказів, які б підтверджували вчинення відповідачем дій, спрямованих на з`ясування причини наявності розбіжності в адресі місця проживання позивача, яка зазначена у виконавчому написі нотаріуса та договорі, і встановлення адреси місця проживання позивача. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач зазначає, що ним виконано вимоги норм\~ Закону України «Про виконавче провадження»\~ при відкритті виконавчого провадження 64212986, оскільки одержавши на виконання виконавчий напис №60789 від 05.10.2020, який відповідає вимогам чинного законодавства України, разом із заявою ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд», в якій зазначалася адреса місця проживання \~боржника, а саме: [ADDRESS] , \~приватний виконавець не мав юридично закріпленого права не приймати виконавчий документ до виконання чи повернути його стягувачу. Чинною редакцією Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено проведення виконавчих дій, спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження. Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження. Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що згідно з паспорту серії [NUMBER] позивачка з 12.04.1990 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 05.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Київської області Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис № 60789 про стягнення з боржника [PERSON] (позивачка у цій \~справі) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», як кінцевого на момент вчинення напису правонаступника усіх прав та обов`язків АТ «ОТП БАНК» за укладеним із [PERSON] \~кредитним договором № 2003146885 від 23.03.2013, заборгованості в розмірі 37157,48 грн. В означеному виконавчому написі вказана адреса реєстрації боржника: [ADDRESS] , а також адреса місця проживання боржника: [ADDRESS] . 20.01.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», як стягувач, звернулося до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Романа Васильовича із заявою вих. № 20024819 від 30.11.2020 про примусове виконання означеного вище виконавчого напису №\~ 60789 від 05.10.2020, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, та \~зазначило місце проживання боржника [PERSON] : [ADDRESS] . 21.01.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64212986 з примусового виконання виконавчого напису №\~ 60789 \~від 05.10.2020. 10.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. винесено постанову у виконавчому провадженні № 64212986 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції. Спірним у цій справі є питання правомірності дій приватного виконавця з відкриття виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій за умови того, що у виконавчому написі № 60789 від 05.10.2020 адреса місця реєстрації позивачки не знаходиться на території, на якій приватний виконавець здійснює діяльність. При цьому питання наявності чи відсутності у боржника майна в межах того чи іншого \~виконавчого органу спірним не є. Згідно приписів п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (ч.3 ст. 26 Закону №1404-VIII). Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ч.5 ст. 26 Закону №1404-VIII). Відповідно до положень\~ Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII,\~ Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 № 1403-VIII, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника (ч.2 ст.24 Закону \~№ 1404-VIII). Відповідно до ч.2, ч.6\~ ст.25 Закону №1403-VIII приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України\~ Про виконавче провадження\~ знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що і Закон України «Про виконавче провадження» і Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України. Отже, у разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання. Згідно положень п.10 ч.4\~ ст.4 Закону України «Про виконавче провадження»\~ № 1404-VIII\~ виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо його пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю. Тобто, виходячи з наведених вище правових норм, виконавчий документ повинен бути повернутий у випадку наявності інформації у виконавця про те, що його пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю. При цьому \~\~саме на виконавця покладено обов`язок встановити, чи пред`явлено виконавчий документ за належним місцем виконання, відповідно до\~ ст. 24 вказаного Закону. Згідно з частиною п`ятою\~ статті 24 Закону №1404-VIII\~ у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України. Як встановлено судом вище,\~ виконавче провадження № 64212986 відповідачем відкрито з огляду на адресу, що зазначена у виконавчому документі та заяві ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» від 30.11.2020 про відкриття виконавчого провадження як фактична адреса проживання боржника: [ADDRESS] . Відповідач вказує, що у спірному випадку \~у відповідача не існувало інформації про те, що виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю, навпаки, як у виконавчому документі, так і у заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження адреса проживання боржника була зазначена у м.Києві, що відноситься до виконавчого округу, на території якого відповідач здійснює діяльність. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що одночасно із адресою, визначеною як фактичне \~місце проживання боржника [ADDRESS] , у виконавчому документі виконавчому написі №60789, виданому 05.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., вказана адреса реєстрації боржника: [ADDRESS] . При відкритті виконавчого провадження приватний виконавець Клименко Р.В., всупереч вищезазначеній нормі, не пересвідчився з достовірних джерел про місце проживання позивача. Судом першої інстанції правильно встановлено, що станом на час відкриття виконавчого провадження № 64212986 місцем проживання позивача, яке зареєстровано у встановленому порядку, є адреса: [ADDRESS] , яка також зазначена в укладеному [PERSON] з АТ «ОТП БАНК» кредитному договорі\~ № 2003146885 від 23.03.2013. Матеріали виконавчого провадження № 64212986 не містять жодних доказів на підтвердження того, що позивачка має місце проживання/перебування на території міста Києва, а саме: за адресою [ADDRESS] . Жоден з наданих приватному виконавцю третьою особою ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», як стягувачем, документів не вказують на можливе місце проживання позивача саме в місті Києві на момент подання заяви (20.01.2021) про примусове виконання виконавчого напису. Також стягувачем не наведено будь-якого джерела відомостей щодо вищезазначеної адреси фактичного місця проживання боржника [ADDRESS] , що ставить під сумнів достовірність даних про місце проживання позивача у м. Києві, зазначеного у виконавчому написі нотаріуса № 60789. В свою чергу, відповідачем не надано обґрунтованих пояснень та доказів, що на момент відкриття виконавчого провадження, приватний виконавець володів достовірною інформацією про фактичне проживання боржника за вказаною вище адресою у м. Києві. З приводу доводів відповідача, що\~ Закон України №1404-VIII\~ не покладає на нього обов`язок перевіряти до відкриття виконавчого провадження місце проживання/перебування боржника, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що відсутність в законі прямої вказівки на вчинення таких дій ніяким чином не звільняє приватного виконавця від виконання вимог закону, зокрема, \~приписів Закону №1404-VIII та Закону №1403-VIII, щодо прийняття ним до виконання виконавчих документи саме за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або за місцезнаходженням майна боржника в межах відповідного округу, в якому приватний виконавець здійснює діяльність. Враховуючи, що зазначені у виконавчому написі нотаріуса місце проживання боржника та місце реєстрації боржника відрізняються та територіально знаходяться у межах різних виконавчих округів; відомості про місце проживання позивачки у м. Київ достовірно не підтверджені тими документами, які надавалися стягувачем разом із заявою про відкриття виконавчого провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку приватний виконавець був зобов`язаний скористатися правом, наданим ч. 5\~ ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»\~ та здійснити перевірку відомостей щодо місця проживання боржника або місця знаходження його майна. З цього приводу слід також враховувати, що ч.5 ст. 18 Закону №1404-VIIІ\~ передбачено, що під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення. За встановлених обставин вказана у заяві стягувача та виконавчому написі № 60789 від 05.10.2020 інформація про проживання боржника у місті Києві не може слугувати достатньою та достовірною підставою для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого напису у місті Києві без перевірки приватним виконавцем інформації щодо місця проживання боржника на час вчинення дій з відкриття виконавчого провадження. Відповідно до частин першої, шостої\~ статті 29 Цивільного кодексу України\~ місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. За змістом\~ статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»: вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Відповідно до \~ч.1\~ ст. 6 Закону № 1382-IV\~ \~громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції (ч. 10\~ ст. 6 Закону № 1382-IV). У разі якщо нове місце проживання особи знаходиться в іншій адміністративно-територіальній одиниці, орган реєстрації після реєстрації такого місця проживання надсилає повідомлення про зняття особи з реєстрації відповідному органу реєстрації за попереднім місцем проживання особи в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.11\~ ст. 6 Закону № 1382-IV). Особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування (ч. 17\~ ст. 9 Закону № 1382-IV). Тобто, саме зареєстроване місце проживання фізичної особи має визначальне значення для цілей визначення місця виконання рішення. У постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 380/7750/20 викладено правовий висновок щодо застосування статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та зазначено, що сама лише вказівка на місце проживання, яке не має жодного взаємозв`язку з особою боржника, не може вважатися достатньою підставою для прийняття виконавчого документа приватним виконавцем, територіальний округ якого охоплює місце виконання, визначеного за цією адресою. Верховний Суд зазначив, що визначення місця виконання виконавчого документа щодо особи-боржника має відбуватися за його зареєстрованим місцем проживання. Будь-яка інша адреса місця проживання чи відомості про місце перебування особи-боржника можуть слугувати додатковою інформацією і сприяти примусовому виконанню рішення, але не використовуватися як юридичний факт, з яким Закон України «Про виконавче провадження» пов`язує місце виконання рішення, а з ним і виконавчий округ приватного виконавця. Суд апеляційної інстанції також вважає прийнятним застосування судом першої інстанції висновків Верховного Суду у постанові від 15.07.2021 у справі № 380/9335/20, а саме: відсутність прямого обов`язку приватного виконавця перевіряти адресу проживання боржника не спростовує необхідності дотримання ним принципів верховенства права; законності; незалежності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; диспозитивності; гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, які визначені частиною першою\~ статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»\~ та кореспондуються з положеннями частини другої\~ статті 2 КАС України, на відповідність яким суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень. В іншому випадку, нез`ясування адреси проживання боржника може мати наслідком порушення прав боржника, що виражатиметься у штучному створенні перешкод для вчинення боржником дій, зазначених у\~ статті 19 Закону України «Про виконавче провадження»\~ (ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій тощо). Верховний Суд наголошує, що відсутність прямої вказівки в\~ Законі України «Про виконавче провадження»\~ на обов`язок виконавця перевіряти місце проживання боржника не повинна слугувати інструментом ймовірних порушень прав боржника з боку виконавця - суб`єкта владних повноважень. Верховний Суд також звернув увагу на положення пункту 10 частини четвертої\~ статті 4 Закону №1404-VIIІ, відповідно до якої виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю. Виходячи із системного аналізу цієї норми в сукупності з іншими положеннями\~ Закону №1404-VII, Верховний Суд констатував, що надання триденного терміну для вирішення питання щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання спрямоване саме на необхідність перевірки органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем, зокрема і відповідності зареєстрованого місця проживання боржника - фізичної особи адресі боржника, вказаної у виконавчому документі, і належності такого зареєстрованого місця проживання виконавчому округу, на який поширюються повноваження приватного виконавця. В спірному випадку, з огляду на встановлені судом обставини, вбачається, що зазначена третьою особою в заяві про відкриття виконавчого провадження адреса місця перебування боржника [ADDRESS] , документально не підтверджена, отже таку інформацію неможливо вважати відомостями, що ідентифікують боржника. Приймаючи до уваги, що місце проживання та місце отримання доходів боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого відповідач здійснює діяльність, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про відсутність законних підстав для прийняття відповідачем - приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва виконавчого документа виконавчого напису № 60789, виданого приватним нотаріусом 05.10.2020, та відкриття виконавчого провадження №64212986 і винесення процесуальних документів в межах цього виконавчого провадження. Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову. Доводи відповідача в апеляційній скарзі не спростовує висновків суду першої інстанції. Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні. \~

Результат розгляду: denied