Рішення адміністративного суду від 2022-11-10 00:00:00+02

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» пеню у розмірі 24225,00 грн. в дохід Державного бюджету України. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 \~року у задоволенні позову відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким \~позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла таких висновків. \~\~\~ Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до постанови НКРЕКП від 06.10.2021 № 1723 за порушення Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення було накладено на відповідача \~штраф\~ у розмірі 85000,00 грн. Вказана постанова не була оскаржена Державним міжрайонним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» та підлягала виконанню протягом 20 днів з моменту її отримання. Відповідач 12.11.2021 звернувся до НКРЕКП з проханням відтермінувати сплату штрафу до кінця 2021 року. За результатом розгляду звернення НКРЕКП прийнята постанова від 01.12.2021, згідно з якою Державному міжрайонному підприємству водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» \~відстрочено сплату штрафу до 31 грудня 2021 року, а також нараховано пеню за 19 днів прострочення сплати штрафу в розмірі 1,5 відсотка суми штрафу за кожний день прострочення, що складає 24225,00 грн. Відповідачем 29.12.2021 сплачено штраф у сумі 85000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 11031. Пеня відповідачем не сплачена, що не заперечується останнім, у зв`язку з чим НКРЕП звернулася до суду про її стягнення. Відповідач вважає, що пеня не підлягає сплаті з огляду на відстрочення НКРЕП терміну сплати штрафу за результатом розгляду відповідного клопотання підприємства, поданого в межах граничного терміну сплати штрафу. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що за приписами статті 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» у разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор у 30-денний строк з дня складення акта перевірки розглядає питання відповідальності суб`єкта господарювання та приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання санкцій. Суб`єкти господарювання, на яких накладено штраф, зобов`язані сплатити його у 30-денний строк з дня одержання копії рішення про накладення штрафу. За заявою суб`єкта господарювання, на якого накладено штраф, Регулятор своїм рішенням має право відстрочити або розстрочити сплату накладеного ним штрафу. За кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі 1,5 відсотка суми штрафу. У разі відмови від сплати штрафу та пені їх примусове стягнення здійснюється на підставі відповідного рішення суду за позовом Регулятора. Судом першої інстанції встановлено, сторонами не заперечується, що \~постанова НКРЕП № 1723 про сплату штрафу була отримана відповідачем 13.10.2021, отже кінцевою датою його сплати є 12.11.2021. Відповідач в останній день кінцевої дати сплати штрафу подав до НКРЕП клопотання про відстрочення його сплати, яке було задоволено позивачем, про що винесено постанову від \~01.12.2021 № 2426. Також згідно з даною постановою відповідачеві було нараховано пеню за прострочення сплати штрафу з 13.11.2021 по 01.12.2021 (день прийняття постанови). Суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність нарахування пені, адже відповідач звернувся із заявою про відстрочення сплати штрафу в межах строку, визначеного для її сплати, і позивачем заява відповідача була задоволена. Проте суд апеляційної інстанції вважає такий висновок помилковим, адже суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що пеня нарахована згідно з постановою НКРЕП від 01.12.2021 № 2426, яка не була оскаржена відповідачем та підлягала виконанню Державним міжрайонним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас». Також судом першої інстанції надана невірна оцінка нормам чинного законодавства в частині права суб`єкта господарювання звернення до НКРЕП щодо відстрочення сплати штрафу. Дійсно, таке право передбачено Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», натомість суб`єкт господарювання має використовувати таке право добросовісно та не допускати зловживання наданим правом. Відповідач при зверненні до НКРЕП в останній день кінцевого терміну сплату штрафу не повідомив та не довів наявність непередбачуваних обставин, які перешкодили протягом встановленого законом строку сплатити штраф, відтак суд апеляційної інстанції доходить висновку про зловживання відповідачем наданим законом правом. При цьому звернення до НКРЕП з заявою про відстрочення сплати штрафу в останній день строку, встановленого для його сплати, унеможливило розгляд позивачем порушеного питання в межах строку, визначеного законом для сплати штрафу, відтак позивач мав законні підстави для нарахування пені за період прострочення сплати штрафу, який починає перебіг з наступного дня кінцевого терміну сплати штрафу та закінчується днем прийняття постанови № 2426. Несплата нарахованої пені згідно з постановою НКРЕП від 01.12.2021 № 2426 є підставою для її стягнення в судовому порядку, що прямо передбачено Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг». Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Результат розгляду: granted