Рішення адміністративного суду від 2022-11-21 00:00:00+02

В лютому 2022 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до військової частини [NUMBER] (далі - відповідач) в якому просив: - визнати протиправними дії військової частини [NUMBER] щодо застосування грудня 2015 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення [PERSON] в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно; - стягнути з військової частини [NUMBER] на користь [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 81056,27 гривень із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 з урахуванням раніше виплачених сум; - визнати протиправною бездіяльність військової частини [NUMBER] щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення [PERSON] за період з 01.03.2018 року по 14.10.2019 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4034,42 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078; - стягнути з військової частини [NUMBER] на користь [PERSON] щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4034,42 гривень за період з 01.03.2018 року по 14.10.2019 року включно в сумі 78472,78 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 з урахуванням раніше виплачених сум; - зобов`язати військову частину [NUMBER] подати звіт про виконання судового рішення. В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що у період проходження військової служби відповідачем не в повному обсязі здійснювалось нарахування та виплата індексації грошового забезпечення. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії військової частини [NUMBER] щодо застосування грудня 2015 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення [PERSON] в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно. Зобов`язано військову частину [NUMBER] нарахувати [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно, із застосуванням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року та виплатити з урахуванням вже виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Справу було розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в зобов`язанні відповідача здійснити нарахування та виплату на користь позивача індексації грошового забезпечення у фіксованому розмірі 4034,42 грн. в місяць за період з 01.03.2018 року по 14.10.2019 року включно в сумі 78472,78 грн. відповідно до абз.4, 6 п.5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 та прийняти в цій частині нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. Відповідач також подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині зобов`язання військову частину [NUMBER] нарахувати [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно, із застосуванням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року та виплатити з урахуванням вже виплачених сум та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного. З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що [PERSON] з 28.12.2010 року по 14.10.2019 року проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] . 16.02.2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року. На вказану заяву відповідачем надано відповідь від 29.04.2021 року №859, якою відмовлено у задоволенні заяви з огляду на відсутність наявного фінансового ресурсу для здійснення виплати. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у справі №420/8700/21, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2021 року позов [PERSON] до військової частини [NUMBER] задоволено частково. Зобов`язано військову частину [NUMBER] нарахувати та виплатити на користь [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. На виконання вказаного рішення 23.12.2021 року відповідачем виплачено [PERSON] індексацію грошового забезпечення у розмірі 4798,50 грн., з урахуванням грудня 2015 року та березня 2018 року як базового місця для розрахунку індексації грошового забезпечення. Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки доказів підвищення у період з 01.01.2008 року по 01.03.2018 року тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займав позивач, до суду не надано та судом відповідні обставини не встановлено, тому при нарахуванні позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, базовим місяцем повинен бути січень 2008 року. Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного. Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991 року (далі - Закон №1282-ХІІ). Згідно зі ст.2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (надалі - Порядок №1078). Згідно з п.2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби. Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Таким чином, відповідно до положень пунктів 2, 5 Порядку №1078 для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових. Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції. Згідно з п.10-2 Порядку №1078 (в редакції, яка застосовується з 01.12.2015 року) для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби), для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу. З наведеного вбачається, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових, в даному випадку окладу), є базовим при проведенні індексації. Дана норма стосується також і новоприйнятих військовослужбовців, що передбачено п.10-2 Порядку №1078. На момент виникнення спірних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабміну України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 року №1294 (далі - постанова №1294), яка набрала чинності 01.01.2008 року, та якою було затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців. Постанова №1294 діяла до дати набрання чинності постанови Кабміну України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме 01.03.2018 року. Тобто з 01.12.2015 року базовим місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення є січень 2008 року. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові по справі №400/1118/21 від 26.01.2022 року. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанцій в цій частині, що січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення [PERSON] за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, а отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі військової частини [NUMBER] є необґрунтованими. Щодо вимоги позивача зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити на користь [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 81056,27 гривень., із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 з урахуванням раніше виплачених сум, то судова колегія зазначає, що розрахунок суми індексації грошового забезпечення за вказаний період з застосуванням січня 2008 року як базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача, як органу, який нараховує та здійснює виплату грошового забезпечення, тому визначення розміру індексації грошового забезпечення, яка підлягає виплаті позивачу належить до компетенції відповідача. Тому, встановивши факт невиконання відповідачем вимог закону щодо застосування січня 2008 року, як базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення, суд не може підміняти відповідача, здійснюючи такий розрахунок замість відповідача. Проте, якщо позивач не погодиться із здійсненим відповідачем на виконання рішення суду розрахунком індексації грошового забезпечення, то він може оскаржити такий розрахунок в адміністративному або судовому порядку. Щодо вимог позивача, які стосуються нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 14.10.2019 року включно у фіксованому розмірі 4034,42 грн. в місяць, то вирішення таких вимог буде залежати від здійснення відповідачем на виконання рішення суду вищезазначеного обов`язку по нарахуванню позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно, із застосуванням січня 2008 року, як базового місяця для розрахунку індексації. Тобто, обов`язок відповідача по нарахуванню та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 14.10.2019 року включно у фіксованому розмірі може виникнути лише після проведення відповідачем розрахунку індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням січня 2008 року, як базового місяця для розрахунку індексації. Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційний скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Результат розгляду: denied