Рішення адміністративного суду від 2022-06-07 00:00:00+03

У листопаді 2021 року Державне підприємство "Дашівське досвідне лісомисливське господарство" звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Вінницькій області, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Вінницькій області № ВН/4617/486/АВ-ВН5147/486/ЗБ-ФС від 09.11.2021 про накладення штрафу в розмірі 18000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до наказу Управління Держпраці у Вінницькій області про проведення заходу державного контролю за №1083-о від 27.09.2021, відповідачем у період з 28.09.2021 по 11.10.2021 у Державному підприємстві "Дашівське досвідне лісомисливське господарство" проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) з питань додержання законодавства про працю на виконання вимог припису №ВН4617/486/АВ/П від 18.08.2021. У зв`язку з невиконанням вимог припису від 18.08.2021 відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ВН/4617/486/АВ-ВН5147/486/ЗБ-ФС від 09.11.2021, якою на позивача накладений штраф в розмірі 18000 грн., у відповідності абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України, а саме: порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення. Позивач вважає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та прийнятою з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Вінницькій області від 09.11.2021 № ВН 4617/486/АВ-ВН5147/486/3Б-ФС. Стягнуто на користь Державного підприємства "Дашівське досвідне лісомисливське господарство" сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Вінницькій області. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.07.2021 [PERSON] звернувся зі скаргою до Управління Держпраці у Вінницькій області, в якій зазначив, що він працював директором ДП "Дашівське досвідне лісомисливське господарство" та 26.11.2020 був звільнений із займаної посади у зв`язку із закінченням строку контракту. Зазначає, що 12.04.2021 року він звернувся з письмовою заявою у ДП "Дашівське досвідне лісомисливське господарство" про видачу йому довідки про наявну заборгованість з заробітної плати, яка рахувалась на підприємстві станом на 12.04.2021 року та була йому не виплачена. Вказав, що заборгованість із заробітної плати йому виплатили , але на його думку не повністю, оскільки йому не відомо розміри та підстави відрахувань і утримань із зарплати. При усному зверненні до підприємства останнє відмовилось видати розрахункові листи, що на думку [PERSON] є порушенням ст. 110 КЗпП України і ст.30 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 р № 108/95-ВР. У зв`язку із чим звернувся до Управління Держпраці прийняти відповідні міри по додержанню законодавства про працю з метою письмового роз`яснення про розміри та підстави нарахування та відрахування із заробітної плати. В свою чергу, отримавши вищевказану скаргу, Управління Держпраці у Вінницькій області звернулось з листом № 4001/17-08/18 від 03.08.2021 до Державної служби України з питань праці про погодження здійснення інспекційних відвідувань за зверненням громадян, в даному випадку [PERSON] на виконання вимог ч.1 ст.6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Управління Держпраці у Вінницькій області, отримавши погодження від Державної служби України з питань праці №5406/3.1/4.5-21 від 11.08.2021, прийняло наказ № 951-о від 16.08.2021 про проведення заходу державного контролю Державного підприємства "Дашівське досвідне лісомисливське господарство". На підставі вищевказаного наказу та направлення на проведення позапланового заходу від 16.08.2021 №446/04-03 згідно з переліком питань визначених пунктами 5.23, 5.24, 5.27, 8.10, 8.11 додатку 4 форми акта, затвердженого наказом Мінекономіки від 27.10.2020 №2161 (далі - наказ 2161) головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Вінницькій області Кривонос Н.М. в період з 17.08.2021 по 31.08.2021 було проведено позаплановий захід Державного підприємства "Дашівське досвідне лісомисливське господарство". За наслідками перевірки було складено Акт від 18.08.2021 № ВН 4617/486/АВ щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду. Згідно даного акту виявлено порушення: - частини 1 статті 116 КЗпП України - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. - частини 1 статті 117 КЗпП України - в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Так вказано, що згідно наданих документів для здійснення заходу контролю, наказом від 13.10.2020 року №717-к "Про звільнення [PERSON] " припинено трудовий договір та звільнено з посади директора державного підприємства ДП "Дашівське досвідне лісомисливське господарство" [PERSON] 26 листопада 2020 року у зв`язку з закінченням терміну дії контракту за пунктом 2 частини першої статті 36 КЗпП України. Розрахунковим листом за листопад 2020 року [PERSON] , нарахована грошова компенсація за 35 днів не використаної щорічної відпустки, в сумі 39625,60 грн. Всі належні кошти до виплати [PERSON] - 54286,95 грн. Видатковим касовим ордером від 19.03.2021 №60, в сумі 10000,00 грн. та Відомість на виплату готівки від 19.03.2021 № ДШ- 0000186, в сумі 10000,00 грн. виплата заборгованої заробітної плати за жовтень 2020 року, в сумі 9375,15 грн. та частково всі належні кошти в день звільнення, в сумі 624,84 грн,. Видатковим касовим ордером від 26.04.2020 № 88, в сумі 49162.15 грн. та відомістю на виплату готівки від 26.04.2021 № ЛПТ-0000214. в сумі 49162.15 грн.: видатковим касовим ордером від 05 травня 2021 №31. в сумі 4500,00 грн. відомістю на виплату готівки від 05.05.2021 № ДШ - 0000217, в сумі 4500.00 грн. [PERSON] проведена виплата всіх належних коштів в день звільнення, в т.ч грошова компенсація за не використану щорічну відпустку. На момент здійснення заходу державного контролю [PERSON] не проведений середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що за результатами здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю), відповідачем видано припис про усунення порушень законодавства про працю № ВН4617/486/АВ/П від 18.08.2021, яким визначено позивачу в строк до 27.09.2021 усунути порушення на виконання цього припису, а також складено протокол про адміністративне правопорушення від 18.08.2021 № 4617/486/АП/ПТ щодо керівника [PERSON] . 28.09.2021 інспектором праці Кривонос Н.М. на підставі наказу Управління Держпраці у Вінницькій області від 17.09.2021 № 1083-0 та направлення на проведення заходу контролю від 27.09.2021 № 508/04-03 проведено захід контролю з питань виконання вимог припису № ВН4617/486/АВ/П від 18.08.2021. За наслідками заходу контролю складено Акт від 28.09.2021 № ВН 4617/486/АВ- 1547/486, в якому виявлено порушення частини 1 статті 117 КЗпП України. Зазначено, що не виконанні вимоги припису 18.08.2021 ВН4617/486/АВ/П. На момент здійснення повторного заходу ДП "Дашівське досвідне лісомисливське господарство" не забезпечило виконання вимог ч.1 ст.117 КЗпП України щодо виплати середнього заробітку звільненому з роботи працівнику за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому в акті перевірки зазначено, що порушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.116 КЗпП України "не розглядається". За порушення, виявлені та зафіксовані в Акті інспекційного відвідування від 28.09.2021 №ВН4617/486/АВ-1547/486, винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ВН 4617/486/АВ-ВН5147/486/ЗБ-ФС від 09.11.2021, якою на позивача накладений штраф в розмірі 18000 грн., у відповідності абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України, а саме: порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення. Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до абзацу 4 частини 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення. Відповідно до статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні встановлено статтею 117 Кодексу законів про працю України, згідно з приписами якої в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Отже, стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій). Водночас структура заробітної плати визначена Законом України "Про оплату праці", відповідно до статті 2 якого, структуру заробітної плати складає: основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; та додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. Крім того, на підставі статті 2 Закону України "Про оплату праці" структуру заробітної плати можна визначити, беручи до уваги положення Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 № 5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 за № 114/8713 (далі - Інструкція №114/8713), розробленої відповідно до Закону України від 17.09.1992 № 2614-XII "Про державну статистику" та Закону України "Про оплату праці" з урахуванням міжнародних рекомендацій у системі статистики оплати праці й стандартів Системи національних рахунків (за змістом преамбули цієї Інструкції). Відповідно до пункту 1.3 Інструкції № 114/8713 для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат. При цьому, інші виплати, що не належать до фонду оплати праці, встановлені в розділі 3 Інструкції № 114/8713, згідно з пунктом 3.9 якого до них відносяться суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні. Із наведених норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. В той же час, положення абзацу 4 частини 2 статті 265 КЗпП України визначають відповідальність юридичних та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, у вигляді штрафу в разі порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю. Колегія суддів погоджується із тим, що до інших виплат, передбачених законодавством про працю, окрім іншого, відноситься і середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, виплата якого передбачена статтею 117 Кодексу законів про працю України. Втім, положення статті 117 Кодексу законів про працю України не містять граничних термінів для виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Оскаржуваним у даній справі рішенням № ВН 4617/486/АВ-ВН5147/486/ЗБ-ФС від 09.11.2021 позивача притягнуто до відповідальності саме на підставі абзацу 4 частини 2 статті 265 КЗпП України, тобто за порушення встановлених строків виплати працівникам заробітної плати чи/або інших виплат, передбачених законодавством про працю, в даному випадку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Однак, положення статті 117 КЗпП України не містять граничного строку для виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Таким чином, за відсутності визначеного законодавцем граничного строку на виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, визначеного ст.117 КЗпП України, підстави стверджувати про порушення позивачем строків виплати відповідного середнього заробітку, на переконання суду, відсутні. Колегія суддів враховує те, що при повторному проведенні заходу державного контролю за виконанням вимог припису відповідачем не здійснювалась перевірка виконання виявленого раніше порушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.116 КЗпП України, оскільки на момент проведення повторного відвідування [PERSON] при звільненні було виплачено всі належні йому суми. З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що виплата середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не містять граничного строку для виплати, накладення на позивача штрафу відповідно до абзацу 4 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України є неправомірним. Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують. За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Результат розгляду: denied