Рішення адміністративного суду від 2022-11-09 00:00:00+02

Фізична особи-підприємець [PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила: - визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Київській області (далі - відповідач-2) по відображенню у інтегрованій картці позивача суми податкового боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у сумі 3 262,05 грн; - зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області виключити з інтегрованої картки позивача відомості про наявність станом на 06.08.2021 (дату подання заяви про застосування спрощеної системи оподаткування) податкового боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у сумі 3 262,05 грн; - визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Київській області по відображенню у інтегрованій картці позивача суми податкового боргу по земельному податку з фізичних осіб у сумі 948,67 грн; - зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області виключити з інтегрованої картки позивача відомості про наявність станом на 06.08.2021 (дату подання заяви про застосування спрощеної системи оподаткування) податкового боргу по земельному податку з фізичних осіб у сумі 948,67 грн; - визнати протиправною відмову Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, викладену у листі від 09.08.2021, щодо відмови у реєстрації фізичної особи-підприємця [PERSON] платником єдиного податку з 06.08.2021; В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що протиправні дії контролюючого органу порушують право позивача на реєстрацію її в якості фізичної особи-підприємця платником єдиного податку з 06.08.2021. Вказувала на відсутність податкового боргу, оскільки податкових повідомлень-рішень не отримувала. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В апеляційній скарзі позивач заперечує факт, що станом на 06.08.2021, мала податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у сумі 3 262,05 грн. та податковий борг по земельному податку з фізичних осіб у сумі 948,67 грн., оскільки податкових повідомлень-рішень податковий орган не її адресу не надсилав. Враховуючи наведене вважає, що податковий борг неузгодженим. Відповідачами подано письмові відзиви на апеляційну скаргу позивача. У відзивах погоджуються з рішенням суду першої інстанції, вважають, що суд повно встановив обставини справи та дав належну оцінку доказам, що подавалися обома сторонами. На думку відповідачів відсутні підстави для скасування законного рішення суду першої інстанції. Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. З матеріалів справи встановлено, що ФОП [PERSON] перебуває на обліку в Соборній ДПІ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з 06.08.2021, на підставі запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №2010350000000027400. За допомогою електронного сервісу державних послуг «Дія» ФОП [PERSON] надала заяву від 06.08.2021 №51758-06082021 про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, в якій одночасно зазначила відомості про обрання спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності з дати державної реєстрації підприємцем - третя група платника єдиного податку, з обраною ставкою 5%. На час подання позивачем первинної заяви від 06.08.2021 ФОП [PERSON] мала податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у сумі 3 262,05 грн, та по земельному податку з фізичних осіб у сумі 948,67 грн. Листом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 09.08.2021 №8545/АП/04-36-52-01-15 повідомлено позивача про невідповідність заяви позивача положенням пп. 291.5.8 п. 291.5 ст. 291 ПК України. Вказаний лист направлено засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (фіскальний чек від 10.08.2021 №4901401625560). ФОП [PERSON] надала повторно заяву від 02.12.2021 №9366161245. Листом про розгляд заяви від 03.12.2021 №12942/АП/04-36-52-01-15 позивача повідомлено про невідповідність заяви ФОП [PERSON] вимогам ПК України. Згідно п. 42.2 статті 42 ПК України, вказаний вище лист направлено засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (фіскальний чек № 4910700079875). ФОП [PERSON] надано третю заяву від 10.12.2021 №937515359. Відповідно наданої заяви, ФОП [PERSON] у підпункті 5.1 пункту 5 заяви зазначено обрання спрощеної системи оподаткування з 01.01.2022. З огляду на те, що на момент розгляду заяви від 10.12.2021, в зведеній ІКП платника податків податковий борг відсутній, ФОП [PERSON] зареєстрована платником єдиного податку 3 група, обрана ставка єдиного податку 5 відсотків до доходу з 01.01.2022. Не погоджуючись з відмовою у реєстрації фізичної особи-підприємця [PERSON] платником єдиного податку з 06.08.2021, та нарахуванням податкового боргу позивач звернулась до суду з даним позовом. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, враховуючи наступне. Податковим кодексом України визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Главою 1 розділу XIV. Податкового кодексу України встановлюються правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку. Відповідно до ст. 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених п. 297.1 ст. 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою. Відповідно до пункту 299.1 статті 299 ПК реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку. Згідно із пунктом 299.4 статті 299 ПКУ встановлено, що у випадках, передбачених підпунктом 298.1.2 пункту 298.1 та підпунктом 298.8.5 п. 298.8 статті 298 цього Кодексу, контролюючий орган, у разі відсутності визначених цим Кодексом підстав для відмови, здійснює реєстрацію суб`єкта господарювання як платника єдиного податку з дати, визначеної відповідно до зазначеного підпункту, протягом двох робочих днів з дати отримання контролюючим органом заяви щодо обрання спрощеної системи оподаткування або отримання цим органом від державного реєстратора електронної копії заяви, виготовленої шляхом сканування, одночасно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця, якщо така заява додана до реєстраційної картки. У разі відмови у реєстрації платника єдиного податку контролюючий орган зобов`язаний надати протягом двох робочих днів з дня подання суб`єктом господарювання відповідної заяви письмову вмотивовану відмову, яка може бути оскаржена суб`єктом господарювання у встановленому порядку (пункт 299.5 статті 299 ПКУ). Відповідно до п.299.6 ст. 299 ПКУ підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку є: 1) невідповідність такого суб`єкта вимогам, встановленим статтею 292 цього Кодексу; 2) наявність у суб`єкта господарювання, який утворюється у результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобов`язань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації; 3) недотримання таким суб`єктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу. Відповідно до п.п.291.5.8 п. 291.5 ст.291 ПК України, не можуть бути платниками єдиного податку, платники податків, які на день подання заяви про реєстрацію платником єдиного податку мають податковий борг, крім безнадійного податкового боргу, що виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу. Виконанням податкового обов`язку згідно пункт 38.1 статті 38 Податкового кодексу України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПКУ грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня. Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом. Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Кодексу після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Кодексу). Судом встановлено, що на час подання позивачем первинної заяви від 06.08.2021 ФОП [PERSON] мала податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у сумі 3 262,05 грн, та по земельному податку з фізичних осіб у сумі 948,67 грн. ФОП [PERSON] 07.12.2021 сплачено податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у сумі 3 262,05 грн (платіжне доручення від 07.12.2021) та податковий борг по земельному податку з фізичних осіб у сумі 948,67 грн (платіжне доручення від 07.12.2021). ФОП [PERSON] , 08.12.2021 сплачено залишок несплаченої пені по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у сумі 814,58 грн (платіжне доручення від 08.12.2021) та залишок несплаченої пені по земельному податку з фізичних осіб у сумі 54,58 грн (платіжне доручення від 08.12.2021). За приписами пункту 58.2 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Відповідно до пункту 42.1 статті 42 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року) (підпункт 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України). Суд звертає увагу, що згідно пункту 58.2 статті 58 Податкового кодексу України окремо за нарахування пені податкове повідомлення - рішення не надсилається. Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). Згідно із статтею 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами. Тобто, платником податків є будь - яка фізична особа, яка має ідентифікаційний податковий номер та зобов`язана сплачувати встановлені податки та збори. З врахуванням того, що на час подання заяв у позивача був наявний податковий борг та пеня, відповідач-1 правомірно відмовив 09.08.2021 у реєстрації платником єдиного податку. Враховуючи наведене, частина позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Київській області по відображенню у інтегрованій картці позивача суми податкового боргу у сумі 3262,05 грн та 948,67 грн та зобов`язання Головного управління ДПС у Київській області виключити з інтегрованої картки позивача відомості про наявність станом на 06.08.2021 (дату подання заяви про застосування спрощеної системи оподаткування) вказаний податковий борг задоволенню не підлягали, оскільки позивачем не доведено відсутність у неї станом на 06.08.2021 року податкового боргу, наявність якого стала підставою для відмови, викладеної у листі відповідача від 09.08.2021. Крім того, сплата позивачем податкового боргу (у сумі 3262,05 грн та 948,67 грн ) у грудні 2021 року свідчить про визнання позивачем факту наявності у неї податкового боргу. У свою чергу, предметом даного позову не є оскарження рішень, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання чи дій контролюючого органу щодо нарахування пені. Відносно посилання позивача на те, що ФОП [PERSON] подала декларацію платника ЄП за 3 квартали 2021 року від 08.10.2021 та вона була прийнята відповідачем, про що свідчить квитанція №1 від 08.10.2021 та квитанція від 08.10.2021 №2, слід зазначити наступне. Вказана декларація була подана не до ГУ ДПС у Дніпропетровській області, а до СДПІ по роботі з ВПП м. Дніпропетровська ДПС України, що є різними контролюючими органами. Відтак, посилання позивача на те, що відповідач-2 не направляв на адресу ФОП [PERSON] будь-яких повідомлень щодо визнання неподаною/неприйнятою декларації платника ЄП за три квартали 2021 є безпідставним. В даному випадку, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що відповідачі діяли в межах наданих їм повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, відтак, немає підстав для задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Результат розгляду: denied