Рішення адміністративного суду від 2023-02-28 00:00:00+02

[PERSON] \~звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо зменшення розміру грошового забезпечення позивача з 90% до 70% з 05.02.2019; зобов`язати відповідача з 05.02.2019 здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум, а з 01.04.2019 - виходячи з 90% грошового забезпечення позивача, відповідно до довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області № 5401-3705/5416 від 30.04.2021 з урахуванням виплачених сум. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач безпідставно знизив відсотковий розмір грошового забезпечення для обрахунку пенсії з 90% до 70%, оскільки вимоги закону щодо граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % грошового забезпечення стосуються випадків призначення пенсії, а не перерахунку вже призначеної пенсії, що мало місце у випадку позивача з 01.04.2019 на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021 у справі № 300/2747/21. Ухвалою від 20.04.2022 суд першої інстанції повернув позивачу позовну заяву в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення розміру грошового забезпечення позивача з 90% до 70% з 05.02.2019 по 31.03.2019 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 05.02.2019 по 31.03.2019 здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення у зв`язку з пропуском строку звернення до суду та відсутністю поважних підстав для його поновлення. Ухвалою від 20.04.2022 судом першої інстанції відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо зменшення розміру грошового забезпечення позивача з 90% до 70% з 01.04.2019 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 01.04.2019 здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення відповідно до довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області № 5401-3705/5416 від 30.04.2021 з урахуванням виплачених сум. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року відмовлено в задоволенні позову. Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції і задовольнити його позов повністю. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що перехід з одного виду пенсії на іншу не тягне за собою зміну розміру грошового забезпечення, оскільки такий розмір було визначено позивачу на час виходу на пенсію. Він є незмінним, як під час переходу з одного виду пенсії на іншу, так і на час перерахунку пенсії. Також позивач наголошує на тому , що порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовцям урегульований нормами статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка змін не зазнавала, а також Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 та від 21 лютого 2018 року №103, застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсії, є протиправним, оскільки процедура призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, відмовивши в задоволенні позову. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції -без змін. Апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне. Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач проходив службу в органах МНС України. Звільнений зі служби з посади начальника управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення згідно наказу від 10.12.2002 № 241 заступника начальника цивільної оборони м. Івано-Франківська. Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з січня 2003 року отримував пенсію за вислугою років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", згідно заяви про призначення пенсії від 09.01.2003, розрахунку на пенсію від 20.01.2003 за № 17289. Згідно розрахунку вислуги років від 20.01.2003, протоколу по пенсійній справі № 0904006432 (МНС) від 27.02.2007, розпорядження про перерахунок пенсії від 12.03.2008, позивачу призначена пенсія за вислугу років, виходячи із вислуги років 34 (34 календарних роки), у розмірі 90% грошового забезпечення. Згідно виданої Івано-Франківським обласним військкоматом довідки про розмір грошового забезпечення № ХД/19004 від 19.02.2008 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 за відповідною (прирівняною) посадою за показниками станом на 01.01.2008 року, відповідач провів 12.03.2008 року перерахунок позивачу з 01.01.2008 пенсії, виходячи з 90 % грошового забезпечення, внаслідок якого розмір пенсії склав 2653,52 грн.В подальшому, згідно заяви від 04.02.2010, атестату про зняття з обліку за № 34, сформованого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 08.02.2010 за №174/13, позивачу з 28.02.2010 припинено виплату пенсії по причині переходу на пенсію за іншим законом (перехід на пенсію в інше відомство). 15.01.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років. У січні 2019 року ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області на виконання вимог постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", та від 30.08.2017 за № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", на ім`я [PERSON] видало довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій за № 02-420/15 від 16.01.2019 для призначення пенсії за вислугу років, яку листом за №02-419/15 від 16.01.2019 направило органу пенсійного фонду. Згідно вказаної довідки розмір грошового забезпечення позивача за нормами, чинними на 01.03.2018, за прирівняною посадою "начальник управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення м. Івано-Франківська" становив: посадовий оклад - 6 630,00 гривень, оклад за військовим званням (полковник) - 1 480,00 гривень, надбавка за вислугу років 50% - 4 055,00 гривень. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 15.01.2019 призначено позивачу пенсію за вислугу років та проведено нарахування пенсії відповідно до відомостей довідки ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області № 02-419/15 від 16.01.2019, виходячи з 70% грошового забезпечення, що підтверджується протоколом від 05.02.2019 за пенсійною справою №0904006432 (МНС). У зв`язку із визнанням в судовому порядку протиправними і нечинними окремих положень Постанови №103 (рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18) ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області на виконання рішення Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19 видало позивачу оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення № 5401-3705/5416 від 30.04.2021. Згідно довідки № 5401-3705/5416, оформленої згідно положень постанови Кабінету Міністрів України № 704, за прирівняною посадою діючого службовця до тієї, яку займав позивач на день звільнення ( начальник управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення м. Івано-Франківська), грошове забезпечення, станом на 05.03.2019, становить 22159,20 гривень та складається з: посадового окладу - 6 630,00 гривень, окладу за військовим званням - 1 480,00 грн., надбавка за вислугу років 50% - 4 055,00 грн.; надбавка за особливості проходження служби 50% - 6 082,50 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 994,50 грн.; класна кваліфікація 4% - 265,20 грн.; премія 40% - 2652,00 грн. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021 у справі № 300/2747/21 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови позивачу у проведенні із 01.04.2019 року перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області №5401-3705/5416 від 30.04.2021 року про розмір грошового забезпечення та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивачу з 01.04.2019 року на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області № 5401-3705/5416 від 30.04.2021 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII, з урахуванням проведених виплат за цей період.Вказане судове рішення набрало законної сили 30.04.2021. Крім того, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021 у справі № 300/2747/21 позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення розміру грошового забезпечення з 90% до 70% за період з 01 січня 2018 року по 07 грудня 2020 року включно та про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років у розмірі 90% суми грошового забезпечення за період з 01 січня 2018 року по 07 грудня 2020 року включно залишено без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. На виконання вказаної постанови суду апеляційної інстанції у справі № 300/2747/21 ГУ ПФ України в області здійснило з 01.04.2019 перерахунок пенсії позивача на підставі оновленої довідки, але розмір пенсії визначений, виходячи з 70% грошового забезпечення, що підтверджується розрахунком від 11.12.2021, протоколом за пенсійною справою № 0904006432 (МНС) від 01.03.2022 року. Внаслідок перерахунку основний розмір пенсії склав 15511,44 грн. З 01.03.2022, з врахуванням індексації пенсії в розмірі 2171,60 грн., пенсія становить 17683,04 грн. Не погоджуючись з діями відповідача в частині розрахунку пенсії з 01.04.2019, виходячи з 70%, а не з 90% грошового забезпечення, позивач звернувся з позовом до суду. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що при застосуванні різних відсотків (90% і 70%) на підставі відомостей із довідок уповноваженого органу, не відбулося зменшення розміру пенсії позивача. Судом було зазначено, що в розумінні статті 1 першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини, майном є сума пенсії, виражена в грошовому еквіваленті (в національній валюті гривні), яке вже нарахована або на нарахування якої має право особа, а не розрахункова величина для обчислення пенсії - відповідний відсоток від сум грошового забезпечення. Отже, при перерахунку пенсії, виходячи з максимальної згідно чинного закону на час перерахунку розрахункової величини - 70% грошового забезпечення, відповідачем не порушено принцип правової визначеності, як складовий аспект принципу верховенства права, на порушення якого покликався позивач. Судом зроблено висновок, що при застосуванні до спірних правовідносин при перерахунку пенсії з 01.04.2019 чинної норми статті 13 Закону № 2262-ХІІ, не відбулося звуження вказаного права позивача на мирне володіння майном. Натомість, застосувавши при перерахунку пенсії позивача норми статей 13, 63 Закону № 2262-ХІІ в системному зв`язку, територіальним органом пенсійного фонду дотримано принцип верховенства права, оскільки забезпечено однаковий підхід для обрахунку розміру пенсії для однієї і тієї ж категорії осіб за однакових умов (від розміру грошового забезпечення діючого військовослужбовця за прирівняною посадою). Суд апеляційної інстанції, вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України. Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист. Відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ (в редакції, чинній на час проведення перерахунку пенсії) перерахунок призначених відповідно до цього Закону пенсій визначений статтею 63, відповідно до якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подають додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Відповідно до положень статті 13 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів. Законом України «Про заходи законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року, який набрав чинності з 01.10.2011 року, внесені зміни до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема, максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 80 % відповідних сум грошового забезпечення. В подальшому Законом України від 27.03.2014 року за №1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України», який набрав чинності 01.04.2014 року внесено зміни до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зокрема, ст. 13 даного закону викладена в наступній редакції: «Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення ( ст. 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1 - 100 %, до категорії 2 - 95%.». Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновків, що внесені зміни щодо обмеження граничного розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії військовослужбовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунок вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Згідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Також відповідно до ч.3 ст.291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи. Колегія суддів враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у рішенні від 16.10.2019 року за результатами розгляду зразкової справи №240/5401/18. Так, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків, що відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України. Із наведеного вбачається, що така складова пенсії, як і її розмір, не є сталою і регулюється постановами Кабінету Міністрів України. Разом з тим, відсоткове співвідношення, установлене ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії. Тобто, призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедури їх проведення, а внесені зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80%, а потім 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку стосовно необґрунтованості позовних вимог, що полягають у зменшенні відсоткового значення розміру пенсії позивача з 90% до 70% сум грошового забезпечення, оскільки при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Як вже встановлено судом, позивачу була призначена пенсія за вислугу років у розмірі 90% від грошового забезпечення. На момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Разом з тим, застосування цього показника до перерахунку пенсії відповідачем є протиправним, оскільки такий стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України. Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців врегульований нормами статті 63 Закону №2262-XII, яка змін не зазнавала, а також нормами Постанов КМУ №№704, 103, тому застосування статті 13 цього Закону №2262-XII, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Відтак, колегія суддів зазначає, що при перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 відповідно до статті 63 Закону №2262-XII на підставі Постанови № 103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. За таких обставин дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку є протиправними. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21 квітня 2021 року у справі № К/9901/10304/20 (№ 140/3368/19), постанові від 23 червня 2021 року у справі № К/9901/5484/20 (№140/392/19). З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції, приходить до висновку, що відповідач при перерахунку пенсії позивача на виконання судового рішення, протиправно зменшив розмір пенсії [PERSON] за вислугу років з 90% на 70% грошового забезпечення, а тому, позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення розміру грошового забезпечення з 90% до 70% та зобов`язання перерахувати та виплатити пенсію позивачу з 01.04.2019 у розмірі 90% грошового забезпечення підлягають до задоволення. Щодо позовних вимог про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років за період з 05.02.2019 року до 01.04.2019 року, то апеляційний суд враховує, що ухвалою від 20.04.2022 суд першої інстанції у зв`язку з пропуском строку звернення до суду та відсутністю поважних підстав для його поновлення \~повернув позивачу позовну заяву в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення розміру грошового забезпечення позивача з 90% до 70% з 05.02.2019 по 31.03.2019 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 05.02.2019 по 31.03.2019 здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення і позивач не оскаржив цю ухвалу, отже, вона набрала законної сили. Тому вимоги апеляційної скарги про задоволення позову в цій частині в апеляційному порядку не переглядаються. \~ Як передбачено п.2 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового, яким слід задовольнити позовні вимоги частково. Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Результат розгляду: granted