Рішення адміністративного суду від 2022-06-27 00:00:00+03

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, в якому просила: - визнати протиправним та скасувати рішення Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області №898-8/VІІІ від 29 червня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання позивачки про надання згоди на поділ земельної ділянки площею 0,10 га з загального масиву вказаної земельної ділянки та розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та передачі у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); - зобов`язати Слобожанську селищну раду Дніпровського району Дніпропетровської області надати \~позивачці згоду на поділ земельної ділянки кадастровий номер 1221455800:02:001:0928, яка розташована на території Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, для житлової забудови і громадського призначення, з метою виділення земельної ділянки площею 0,10 га з загального масиву вказаної земельної ділянки та розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та передачі у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно відмовив у наданні згоди на поділ земельної ділянки кадастровий номер 1221455800:02:001:0928 у зв`язку з тим, що запитувана земельна ділянка відповідно до генерального плану та плану зонування смт. Слобожанське віднесена до ландшафтно-рекреаційної зони та не передбачена до забудови житловими будинками і спорудами. Згідно з інформацією Державного земельного кадастру та викопіювання з публічної кадастрової карти Слобожанське ОТГ, земельна ділянка, кадастровий номер 1221455800:02:001:0928, має цільове призначення для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови та використовується \~для житлової забудови і громадського призначення. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Суд першої інстанції виходив з того, що рішення Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 898-8/ VIII «Про розгляд звернення» прийнято у відповідності до норм Земельного кодексу України, є правомірним та відсутні підстави для його скасування, оскільки відповідно до Генерального плану сел. Ювілейне земельна ділянка площею 16,6217 га за кадастровим номером 1221455800:02:001:0928 перебуває у зоні озеленення територій загального користування, а відповідно до Плану зонування сел. Ювілейне зазначена земельна ділянка віднесена до територіальної зони Р-3 (рекреаційна зона озеленених територій загального користування). Не погодившись з \~рішенням суду першої інстанції, представник позивачки подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично мотивована незгодою з висновком суду першої інстанції. Позивачка наполягає на відсутності підстав для відмови в наданні згоди на поділ земельної ділянки, вважає, що суд не повно з`ясував всі фактичні обставини справи та не в повній мірі дослідив надані сторонами докази. Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження. Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 14 травня 2021 року позивачка звернулась до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області із клопотанням про надання згоди на поділ земельної ділянки, кадастровий номер 1221455800:02:001:0928, яка розташована на території Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, з метою виділення земельної ділянки площею 0,10 га з загального масиву вказаної земельної ділянки та розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та передачі у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) згідно з вимогами статей 25, 56 Закону України «Про землеустрій» (а.с. 12). До заяви додані: копія паспорту, копія картки платників податку, графічні матеріали із зазначенням місця розташування земельної ділянки, довідка про взяття на облік внутрішнього переміщення особи від 07.06.2017 №1216-230571 (а.с. 9-11, 15). Рішенням Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області «Про розгляд звернення» № 898-8/VІІІ від 29 червня 2021 року відмовлено громадянці [PERSON] у задоволенні клопотання у зв`язку з тим, що запитувана земельна ділянка відповідно до генерального плану та плану зонування смт. Слобожанське віднесена до ландшафтно-рекреаційної зони (зона озеленення території загального користування (сади, парки, бульвари) та не передбачена до забудови житловими будинками та спорудами (а.с. 14). З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке. Частиною 1\~ \~статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97-ВР встановлено, що \~\~сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені\~ \~Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до пунктів «а» та «б» частини 1 статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 122 Земельного кодексу сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до ч.1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 ст.116 ЗК України). Норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам встановлені статтею 121 Земельного кодексу України, згідно з пунктом «г» частин 1 якої громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: \~\~для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено статтею 118 Земельного кодексу України, відповідно до частини 6 якої \~\~громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. За приписами частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Згідно ч.9 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Отже, отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивованої відмови у його наданні) є однією із стадій законодавчо встановленого порядку безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянам. При цьому законодавець обмежив підстави відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. \~Так, у наданні такого дозволу громадянину може бути відмовлено виключно з підстав, зазначених у ч.7 ст.118 ЗК України, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. В той же час, у відповідності статті 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Частиною другою зазначеної норми передбачено, що формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок (ч.6 ст.79-1 ЗК України). Спеціальним Законом, який визначає правові та організаційні основи діяльності сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпеченням сталого розвитку землекористування, є Закон України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858-IV. У статті 1 Закону № 858-IV визначено, що землеустрій - сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил; проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом. Згідно з пунктом «а» частини першої статті 22 Закону № 858-IV, землеустрій здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою. За приписами статті 25 Закону № 858-IV, документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Видом документації із землеустрою, зокрема, є проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Відповідно до ст. 56 Закону № 858-IV в редакції на час звернення позивачки до відповідача із заявою від 14.05.2021 технічна документація із землеустрою\~ щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає: а) пояснювальну записку; б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації; в) кадастрові плани земельних ділянок, які об`єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку; г) матеріали польових геодезичних робіт; ґ) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу; д) перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути; е) нотаріально посвідчена згода на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні); є) згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у зв`язку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній). Отже, необхідною складовою технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок є згода власника земельної ділянки. Встановлюючи в якості обов`язкового документа у складі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок згоду власника земельної ділянки, законодавець, разом з тим, не визначив підстав та порядку надання такої згоди.\~ В той же час, приймаючи до уваги подане позивачкою клопотання про надання згоди на поділ земельної ділянки, кадастровий номер\~ 1221455800:02:001:0928,\~ з метою виділення земельної ділянки площею 0,10 га із загального масиву вказаної земельної ділянки та розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та передачі у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), вважається, що відповідач має діяти у відповідності до ч.7 ст.118 ЗК України. При цьому, відмовляючи у наданні дозволу, відповідний орган повинен навести усі підстави відмови. В даному випадку в оскаржуваному рішенні підставою для відмови у наданні згоди на поділ сформованої земельної ділянки зазначено, що запитувана земельна ділянка відповідно до генерального плану та плану зонування смт. Слобожанське віднесена до ландшафтно-рекреаційної зони (зона озеленення території загального користування (сади, парки, бульвари) та не передбачена до забудови житловими будинками та спорудами. Як зазначив суд першої інстанції, земельна ділянка із кадастровим номером 1221455800:02:001:0928 відповідно до містобудівної документації включена до зони озеленення та згідно Генерального плану селища розташована на землях рекреаційного призначення, на яких не допускається будівництво об`єктів житлового та громадського призначення. Однак, суд апеляційної інстанції встановив, що земельна ділянка, кадастровий номер 1221455800:02:001:0928, площею 16,6217 га, розташована на території смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області, зареєстрована у Державному земельному кадастрі на праві комунальної власності 04.09.2017 територіальною громадою селища Слобожанське в особі Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області з цільовим призначенням: 03.15 Для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови та відноситься до категорії земель: землі житлової забудови та громадського призначення, з видом використання: для житлової забудови і громадського призначення, з обмеженням права прокладення та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій. Станом на день подання позивачем клопотання, ухвалення рішення суду першої інстанції та апеляційного перегляду, відомості щодо зміни категорії землі та цільового призначення вказаної земельної ділянки до Державного земельного кадастру не вносились. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що оскільки рішення органу місцевого самоврядування про віднесення спірної земельної ділянки до земель рекреаційного призначення прийнято, планується й прийняття рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки. Суд першої інстанції, на підставі цих доводів, зробив висновок, що земельна ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення та перебуває у зоні озеленення, з чим суд апеляційної інстанції не погоджується, оскільки вказана інформація не відповідає відомостям з Державного земельного кадастру, що є єдиною інформаційною системою про землі та їх цільове призначення. Віднесення земельних ділянок до певної категорії \~та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється, зокрема, щодо земельних ділянок, яким розпоряджаються органи місцевого самоврядування за рішенням відповідного органу. Відомості про цільове призначення земельної ділянки або його зміну обов`язково вноситься до Державного земельного кадастру, чого відповідачем до теперішнього часу зроблено не було. Також, віднесення земельних ділянок до певних категорії та виду цільового призначення земельних ділянок має відповідати Класифікації видів цільового призначення земель, відповідно до якого код 03 землі житлової та громадської забудови; 03.15 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови; 07 землі рекреаційного призначення. Згідно розділу 2 КВЦПЗ, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів, що розпоряджаються землями. Суд апеляційної інстанції зазначає, що на момент апеляційного перегляду, жодного рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки за кадастровим номером 1221455800:02:001:0928 відповідачем не приймалось. Таким чином, відмова у задоволенні клопотання позивачки з посиланням лише на Генеральний план населеного пункту та плану зонування суперечить приписам Земельного кодексу України, відтак рішення відповідача від 29.06.2021 №898-8/VIII не може вважатися обґрунтованим та правомірним. Стосовно вимог про зобов`язання відповідача надати згоду [PERSON] на поділ земельної ділянки, для житлової забудови і громадського призначення, з метою виділення земельної ділянки площею 0,10 га з загального масиву вказаної земельної ділянки та розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та передачі у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), суд апеляційної інстанції зазначає наступне. Перш за все, слід зазначити, що станом на день розгляду справи в суді спірна земельна ділянка вже сформована, оскільки згідно даним Публічної кадастрової карти цій ділянці \~присвоєно кадастровий номер 1221455800:02:001:0928, з цільовим призначенням 03.15 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови; вид використання для житлової забудови та громадського призначення, а відтак, згідно нормами Закону України «Про землеустрій» розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та передачі у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) є можливим та не суперечить чинному земельному законодавству. Крім того, \~рішення відповідача не містить конкретних підстав відмови позивачу у задоволенні її клопотання, а лише посилання на віднесення спірної земельної ділянки до іншої категорії земель. Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. Станом на день розгляду справи судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про те, що відповідач буде ухилятись від зобов`язання повторно розглянути клопотання позивачки. Тому суд апеляційної інстанції вважає, що належним способом захисту, відновлення прав позивачки за даних фактичних обставин, необхідно визначити саме зобов`язання відповідача повторно розглянути відповідне клопотання позивачки про надання дозволу на поділ земельної ділянки з метою виділення земельної ділянки площею 0,10 га з загального масиву земельної ділянки та розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та передачі у власність. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі №420/914/19 (адміністративне провадження №К/9901/22169/19). Виходячи з вищенаведеного, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, \~що відповідно до ст.317 КАС України є підставою \~для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про часткове задоволення позову.

Результат розгляду: partial