Рішення адміністративного суду від 2022-09-06 00:00:00+03

Короткий зміст позовних вимог. Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у листі від 26.08.2021 №14844-15588/П-02/8-1500/21 у проведенні перерахунку пенсії [PERSON] відповідно до ч.3 ст. 59 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру заробітної плати станом на 1 січня відповідного року; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити [PERSON] перерахунок та виплату пенсії по інвалідності у відповідності до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 26 серпня 2020 року. В обґрунтування позову позивач зазначав, що з 26.08.2020 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, а 24.09.2020 року затверджено Експертний висновок, згідно з яким захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Представник позивача звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 26 серпня 2020 року. Листом ГУ ПФУ в Одеській області позивачу відмовлено. Вважаючи відмову ГУ ПФУ в Одеській області у проведенні перерахунку пенсії протиправною, позивач звернувся до суду з позовом. 30.03.2022 року за вх. №ЕП/8865/22 від ГУ ПФУ в Одеській області на адресу суду першої інстанції надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначав, що позивач отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому проводити перерахунок пенсії згідно з Законом України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» не має підстав. 31.03.2022 р. за вх. №12940/22 до суду першої інстанції надійшла відповідь на відзив, в якій, зокрема, наголошено на тому, що відповідачем у відзиві не спростовані висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 12.05.2021 року у зразковій справі №520/1972/19. Короткий зміст рішення суду першої інстанції. Одеський окружний адміністративний суд адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнив повністю. Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у листі від 26.08.2021 №14844-15588/П-02/8-1500/21 у проведенні перерахунку пенсії [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру заробітної плати станом на 1 січня відповідного року. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити [PERSON] перерахунок та виплату пенсії по інвалідності у відповідності до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 26 серпня 2020 року. Короткий зміст вимог апеляційної скарги. Не погоджуючись з даним рішенням суду представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити. Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення: - суд першої інстанції під час винесення рішення помилково дійшов висновку, що зміст звернення позивача від 12.08.2021 свідчить про намір обчислити пенсію відповідно до Закону №796, що в свою чергу зобов`язувало Головне провести дії щодо переведення позивача на інший вид пенсії, оскільки вказаний висновок суперечить вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1; - суд першої інстанції, задовольняючи позов [PERSON] , не звернув увагу на те, що вимога щодо здійснення перерахунку пенсії є передчасною, оскільки: позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058; із заявою про переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону №796 позивач не звертався; листом від 26.08.2021 позивачу роз`яснено про порядок дій, які йому необхідно здійснити для здійснення перерахунку пенсії відповідно до ч. 3 Закону №796; в перерахунку пенсії позивачу не відмовлено, а зазначено, що на теперішній час для цього не має законних підстав; - вважає, що для здійснення перерахунку пенсії відповідно до ст. 59 Закону № 796, позивачу спочатку необхідно звернутися до будь-якого відділу обслуговування громадян Пенсійного фонду України із заявою про переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону №796 з доданням підтверджуючих документів, а вже потім із заявою про здійснення перерахунку пенсії, оскільки позивач отримуєте пенсію за віком відповідно до Закону № 1058, при цьому вимагає провести перерахунок пенсії згідно Порядку обчислення пенсій по інвалідності особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (зі змінами). Представник позивача надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що рішення Одеського окружного адміністративного суду вважає обґрунтованим, правомірним та прийнятим з дотриманням норм матеріального права. Зазначає, що доводи управління ПФУ про недоотримання позивачем встановленого порядку звернення за переведенням з пенсії за віком на пенсію по інвалідності не можна визнати прийнятними та достатніми, оскільки з відповіді пенсійного органу від 26.08.2021 на заяву позивача від 12.08.2021 не вбачається, що підставою для відмови у призначенні пенсії по інвалідності є саме неналежна форма та зміст заяви позивача чи відсутність необхідних документів. Також, представник позивача погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що зміст заяви позивача від 12.08.2021 свідчить про його намір обчислити пенсію відповідно до Закону №796 ХІІ, що в свою чергу зобов`язувало відповідача провести дії щодо переведення позивача на інший вид пенсії. Крім того, звертає увагу колегії суддів на те, що у апеляційній скарзі апелянтом не наведено жодних норм матеріального права, які б спростували висновки Великої палати Верховного Суду у постанові від 12.05.2021 по справі №520/1972/19, які стосуються аналогічного предмету спору. Обставини справи. Як встановлено судом першої інстанції, [PERSON] отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як непрацююча особа при страховому стажі 21 рік 9 місяців. Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною комісією серії 12ААВ №508448 [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності. 24.09.2020 року Центральна міжвідомча експертна комісія на засіданні №79 затвердили Експертний висновок, згідно з яким захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. 12.08.2021 року позивач звернувся із заявою до ГУ ПФУ в Одеській області про призначення/перерахунок пенсії (вид пенсії пенсія по інвалідності відповідно до Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи»). У цій заяві позивач вказував, що він як особа з інвалідністю та військовослужбовець, який брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, має право на пенсію по інвалідності виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, як це передбачено частиною третьою статті 59 Закону №796-ХІІ. Зазначав, що документи для перерахунку пенсії є в матеріалах пенсійної справи. Окрім того, колегія суддів встановила, що у заяві позивача (а.с. 10) у графі призначення/перерахунок пенсії позивач шляхом підкреслення визначив як прохання - про перерахунок пенсії. Листом №14844-15588/П-02/8-1500/21 від 26.08.2021 року ГУ ПФУ в Одеській області відмовило [PERSON] в задоволенні заяви. Також судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи відсутня інформація, що йому було призначено пенсія по інвалідності. Висновок суду першої інстанції. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зміст заяви позивача від 12.08.2021, безперечно свідчить про намір позивача отримувати пенсію по інвалідності та відповідно до частини третьої статті 59 Закону №796-XII, а те, що з 26 серпня 2020 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності з огляду на захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які підтверджуються матеріалами справи, наглядно доводили бажання позивача отримувати таку пенсію. З урахуванням мотивів звернення позивача до пенсійного органу суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими стосовно зобов`язання відповідача обчислити пенсію по інвалідності відповідно до частини третьої статті 59 Закону № 796-XII, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, починаючи з 26 серпня 2020 року. Крім того, у відповідь на доводи відповідача стосовно неможливості перерахунку пенсії позивача по інвалідності, оскільки останній отримує пенсію за віком за нормами Закону №1058-IV, а не по інвалідності за Законом № 96-XII, суд першої інстанції зазначив, що зміст заяви позивача від 12.08.2021 року свідчить про його намір обчислити пенсію відповідно до Закону №796-XII, що своєю чергою зобов`язувало відповідача провести дії щодо переведення позивача на інший вид пенсії. Також, судом зазначено, що доводи управління ПФУ про недотримання позивачем встановленого порядку звернення за переведенням з пенсії за віком на пенсію по інвалідності не можна визнати прийнятними та достатніми, оскільки з відповіді пенсійного органу від 26.08.2021 року на заяву позивача від 12.08.2021 не вбачається, що підставою для відмови у призначенні пенсії по інвалідності є саме неналежна форма та зміст заяви позивача чи відсутність необхідних документів. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ та 91 Порядку № 1210, тому що за цими правовими нормами передбачені частиною третьою статті 59 Закону №796-ХІІ пенсії обчислюються саме з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, але не встановлюються в розмірі шляхом множення розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на відповідний період часу, на визначену в законі кратність, і без застосування механізму обчислення цих пенсій, визначеного пунктом 91 Порядку №1210. Колегія суддів не погоджується за вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду. За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. За частино першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсійні правовідносини є одним з видів суспільних відносин і особливою формою здійснення права на пенсію. Пенсійні правовідносини розглядаються як особлива форма соціальної взаємодії, що об`єктивно виникає в суспільстві відповідно до закону, учасники якої мають взаємні кореспондуючі права та обов`язки і реалізують їх з метою задоволення своїх потреб та інтересів в особливому порядку, який не заборонений державою чи гарантований і охороняється нею в особі певних органів. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 85 у поєднанні з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, заходи регулювання праці та зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон № 1058-IV. Статтею 44 Закону № 1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Відповідно до частини першої статті 44 Закону України № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійною фонду або до уповноваженою ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мапи місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку), поновлення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1). Відповідно до пункту 4.1 Порядку №22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Пунктом 4.3 Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів. Працівник органу, що призначає пенсію, не розглядає документи та звернення щодо пенсійного забезпечення щодо себе, другого з подружжя, батька, матері, вітчима, мачухи, сина, дочки, пасинка, падчерки, рідного та двоюрідного брата, рідної та двоюрідної сестри, рідного брата та сестри дружини (чоловіка), племінника, племінниці, рідного дядька, рідної тітки, діда, баби, прадіда, прабаби, внука, внучки, правнука, правнучки, зятя, невістки, тестя, тещи, свекра, свекрухи, батька та матері дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювача чи усиновленого, опікуна чи піклувальника, особи, яка перебуває під опікою або піклуванням працівника. Рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Таким чином, передбачено два альтернативні варіанти рішень, які можуть бути прийняті органами Пенсійного фонду за результатами розгляду заяви про призначення (переведення, перерахунку) пенсії: про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Тобто, у разі звернення особи до пенсійного органу із заявою про призначення (перерахунок, переведення) пенсії, останній зобов`язаний розглянути подану заяву та прийняти відповідне рішення. Як вбачається з матеріалів справи, 12.08.2021 [PERSON] звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про призначення/перерахунок пенсії (вид пенсії пенсія по інвалідності відповідно до Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи»). Вказана заява відповідає формі, встановленій Додатком 1 до Порядку №22-1. Листом-відповіддю №14844-15588/П-02/8-1500/21 від 26.08.2021 року Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області [PERSON] було повідомлено про відсутність підстав для перерахунку пенсії та роз`яснено порядок здійснення необхідних дій для перерахунку пенсії. Як зазначає представник апелянта в апеляційній скарзі від 15.06.2022 за № вх. №3807/22 (а. с. 62), заява розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян». Таким чином, заява позивача фактично розглянута не була і рішення встановленої форми, відповідно до Порядку № 22-1, за наслідками розгляду не прийнято. Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, відсутність належним чином оформленого рішення суб`єкта владних повноважень (в даному випадку - рішення відповідача про перерахунок або відмову у перерахунку пенсії) свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом. (постанови Верховного Суду від 14.08.2020 у справі №815/6699/17, від 30.11.2020 у справі №804/4743/16). Частиною першою статті 5 КАС України визначені конкретні способи судового захисту. Згідно з частиною другою статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії В рамках адміністративного судочинства, дії - це певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм; Бездіяльність - це певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України; Верховний Суд України у постанові від 24.11.2015 по справі № П/800/259/15 (21-3538а15) зазначив, що сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Тобто, бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим (реєстраційний № рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 54398764). Таким чином, в рамках даної справи неприйняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області рішення за результатами розгляду заяви [PERSON] , від 12.08.2021 в порушення вимог Порядку 22-1 є саме бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права, та у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним (ефективним). Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги слід задовольнити частково, визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо неприйняття відповідного рішення за результатами розгляду заяви [PERSON] від 12.08.2021 про призначення/перерахунок пенсії, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву [PERSON] від 12.08.2021 про призначення/перерахунок пенсії та прийняти відповідне рішення за результатами розгляду вказаної заяви. Обираючи такий спосіб захисту щодо повторного розгляду заяви та одночасно не погоджуючись із висновком суду першої інстанції про зобов`язання перерахувати пенсію колегія судді виходить із такого. Повноваження суду щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії регламентовані нормами КАС України. Так, частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. Підстави та порядок призначення/перерахунку пенсії визначені ст. ст. 43, 44 Закону № 1058-IV, наявність яких пенсійним органом та судом не перевірялись. Отже, без належної перевірки на предмет наявності підстав встановлених чинним законодавством для призначення/перерахунку пенсії, зобов`язання судом пенсійного органу призначити/перерахувати пенсію позивачу буде явно передчасною. Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Водночас положеннями статті 139 КАС України не регламентовано стягнення з позивача в порядку розподілу судових витрат сплаченого суб`єктом владних повноважень судового збору. Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Великої Палати Верховного суду від 29.04.2020, справа № 817/66/16 (11-185апп19). Враховуючи наведене та те, що позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для перерозподілу судових витрат відсутні.

Результат розгляду: partial