Рішення адміністративного суду від 2023-02-21 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «САН ОЙЛ» (далі за текстом також - позивач, ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «САН ОЙЛ») звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області (далі та текстом також відповідач, ГУ ДПС у Закарпатській області), в якому просило: - скасувати податкове повідомлення-рішення № 000141200902 від 22.12.2021 про нарахування штрафу у розмірі 3000 грн; - скасувати податкове повідомлення-рішення № 000141220902 від 22.12.2021 про нарахування штрафу у розмірі 3000 грн; - скасувати податкове повідомлення-рішення № 000141230902 від 22.12.2021 про нарахування штрафу у розмірі 3000 грн; - скасувати податкове повідомлення-рішення № 000141240902 від 22.12.2021 про нарахування штрафу у розмірі 3000 грн; - скасувати податкове повідомлення-рішення № 000141250902 від 22.12.2021 про нарахування штрафу у розмірі 3000 грн; - скасувати податкове повідомлення-рішення № 000141270902 від 22.12.2021 про нарахування штрафу у розмірі 3000 грн; - скасувати податкове повідомлення-рішення № 000141290902 від 22.12.2021 про нарахування штрафу у розмірі 3000 грн; - скасувати податкове повідомлення-рішення № 000141300902 від 22.12.2021 про нарахування штрафу у розмірі 3000 грн; - скасувати податкове повідомлення-рішення № 000141310902 від 22.12.2021 про нарахування штрафу у розмірі 3000 грн; - скасувати податкове повідомлення-рішення № 000141360902 від 22.12.2021 про нарахування штрафу у розмірі 3000 грн; - скасувати податкове повідомлення-рішення № 000141380902 від 22.12.2021 про нарахування штрафу у розмірі 3000 грн; - скасувати податкове повідомлення-рішення № 000141400902 від 22.12.2021 про нарахування штрафу у розмірі 3000 грн. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року у задоволенні позову відмовлено. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, з неповним дослідженням матеріалів справи. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач наводить обставини справи, які на його думку, не враховано судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення. Звертає увагу, що факт неприйняття поданої позивачем інформації, що містить дані про залишки пального та про обсяг пального, що подається електронними засобами зв`язку у формі електронних документів, суд першої інстанції помилково кваліфікував як факт її неподання. При цьому вказує, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що у наказі на перевірку відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що її регулюють. За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводить, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення враховано всі аргументи позивача, повно і всебічно їх досліджено та надано правову оцінку. Уважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), суд \~апеляційної \~інстанції \~розглядає справу \~в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ «САН ОЙЛ" (код ЄДРПОУ 39197130) зареєстроване як юридична особа 28.04.2014, про що в Єдиному державному реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців міститься запис 12661020000053661. Відповідно до вимог статей 20, 75, 80 Податкового кодексу України, з метою належної організації заходів по контролю за дотриманням норм законодавства у сфері обігу та оподаткування підакцизних товарів, Головним управлінням Державної податкової служби у Закарпатській області 05.11.2021 прийнято Наказ № 739-п про організацію проведення у листопаді 2021 року фактичних перевірок суб`єктів господарювання відповідно до переліку. На підставі Наказу № 323-П від 06.07.2021 та направлень Головним управлінням ДПС у Закарпатській області проведено фактичну перевірку ТОВ " ТОРГОВИЙ ДІМ "САН ОЙЛ", що розташовані за адресою: - АЗС № 84 Закарпатська область, Берегівський район, с. Яноші, вул. Головна, б. 1а; - АЗС № 85 Закарпатська область, Берегівський район, с. Дийдо, вул. Астейська, 1; - АЗС № 86 Закарпатська область, Ужгородський район, с. Тийглаш, автодорога Київ-Чоп, 827+0,50; - АЗС № 90 Закарпатська область, Виноградівський район, м, Виноградів, вул. Франка 1, будинок 114; - АЗС № 93 Закарпатська область, м. Мукачево, вулиця Масарика Томаша (колишня вул. Матросова), будинок 38а; - АЗС № 94 Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Берегівська-об`їздна, будинок 6-В; - АЗС № 95 Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Пряшівська, будинок 1А; - АЗС № 97 Закарпатська область, Свалявський район, с. Драчино, вул. Драчинська, будинок 117а; - АЗС № 99 Закарпатська область, Хустський район, с. Золотарьово, вул. Черетови, буд. б/н; - АЗС № 100 Закарпатська область, Закарпатська область, Хустський район, с/рада Стеблівська, автодорога Мукачеве Рахів Бошродчани Івано-Франківськ Рогатин Бібрка Львів 80 км, будинок б/н; - АЗС № 101 Закарпатська область, Ужгородський район, с/рада Соломонівська, автошлях Київ-Чоп, км829+950; - АЗС № 102 Закарпатська область, Виноградівський район, с. Перехрестя, 31 км автодороги в.Копаня-Берегово-Чоп. Відповідно до ст. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України за результатами контрольно-перевірочних заходів відповідачем було складено 8 актів фактичних перевірок, в яких відображено порушення позивачем підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України з огляду на неподання інформації, що містить дані про залишки пального та про обсяг пального, що подається електронними засобами зв`язку у формі електронних документів, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує держану фінансову політику. На підставі актів перевірок відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення: - № 000141200902 від 22.12.2021 про нарахування штрафу у розмірі 3000 грн; - № 000141220902 від 22.12.2021 про нарахування штрафу у розмірі 3000 грн; - № 000141230902 від 22.12.2021 про нарахування штрафу у розмірі 3000 грн; - № 000141240902 від 22.12.2021 про нарахування штрафу у розмірі 3000 грн; - № 000141250902 від 22.12.2021 про нарахування штрафу у розмірі 3000 грн; - № 000141270902 від 22.12.2021 про нарахування штрафу у розмірі 3000 грн; - № 000141290902 від 22.12.2021 про нарахування штрафу у розмірі 3000 грн; - № 000141300902 від 22.12.2021 про нарахування штрафу у розмірі 3000 грн; - № 000141310902 від 22.12.2021 про нарахування штрафу у розмірі 3000 грн; - № 000141360902 від 22.12.2021 про нарахування штрафу у розмірі 3000 грн; - № 000141380902 від 22.12.2021 про нарахування штрафу у розмірі 3000 грн; - № 000141400902 від 22.12.2021 про нарахування штрафу у розмірі 3000 грн. Позивач, уважаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача безпідставними та прийнятими з порушенням вимог Податкового кодексу України, звернувся до суду. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що Головним управлінням ДПС у Закарпатській області правомірно прийняті оскаржувані податкові повідомлення - рішення, якими застосовано штрафні (фінансові) санкції до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "САН ОЙЛ". Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке. Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За приписами пп. 20.1.10. п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи здійснюють контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів. Відповідно до пункту 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (надалі також ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Згідно з пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Порядок проведення фактичної перевірки врегульовано статтею 80 ПК України, пунктом 80.1 якої передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Відповідно до підпункту 80.2.2. п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, визначених пп. 80.2.2. п. 80.2 ст. 80 ПК України. За приписами підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка проводиться: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Отже, як свідчить правова конструкція пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, в ньому поєднано дві окремі підстави для призначення проведення фактичної перевірки, а саме: 1) наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; 2) здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. З урахуванням положень ст. 61, 62 ПК України податковий контроль, який розглядається як система заходів, що вживаються органами державної податкової служби, у тому числі для здійснення контролю за дотриманням платниками податків законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування, реалізується, окрім іншого, шляхом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів та проведення перевірок. Як зазначалося вище, одним із способів здійснення податкового контролю є також інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів. Визначення цьому терміну надано у ст. 71 ПК України. Так, під інформаційно-аналітичним забезпеченням діяльності контролюючих органів розуміється комплекс заходів щодо збору, опрацюванню та використанню інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій. Отже результати здійснення цього виду податкового контролю можуть бути використані контролюючим органом для вирішення питання щодо наявності/відсутності підстав для призначення проведення перевірки діяльності платника податків на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України. За приписами пп. 72.1.1.2 п. 72.1 ст. 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується, зокрема, інформація, що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів. Відповідно до пп. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С. Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального формуються після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі, але не пізніше 23 години 59 хвилин цієї доби, до початку здійснення операцій з обігу пального у добу, що настає за звітною добою, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою. Довідки про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального подаються розпорядниками акцизних складів за формою, затвердженою Наказом Міністерства фінансів України від 27 листопада 2018 року, № 944 (у редакції Наказу Міністерства фінансів України від 18 червня 2019 року, № 248). Так, згідно з відомостями, наявними в розпорядженні контролюючого органу та відображеними у відповідній базі даних, встановлено ненадання позивачем інформації у формі електронних документів електронними засобами зв`язку щодо залишків пального та про обсяг обігу пального протягом 3 робочих днів - з 05.06.2020 по 07.06.2020. Таким чином, результати опрацювання вищевказаної інформації (результати одного із видів податкового контролю, а саме - інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів) свідчили про наявність підстав для призначення проведення відносно позивача фактичної перевірки згідно із пп. 80.5.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України, оскільки виникла необхідність у реалізації контролюючим органом покладених на нього функцій у сфері обігу пального. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22.05.2018 у справі № 810/1394/16, де, зокрема вказано, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального). Аналогічна позиція Верховного Суду висловлена і у постанові від 10.04.2020 у справі № 815/1978/18. Колегія суддів зазначає, що згідно з положеннями пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. Тобто достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального). Зазначений висновок узгоджується із правовими позиціями, висловленими, зокрема, у постановах Верховного Суду від 05 листопада 2018 року у справі № 803/988/17, від 20 березня 2018 року у справі № 820/4766/17, від 12 серпня 2021 року у справі № 140/14625/20, від 03 листопада 2022 року у справі № 320/8042/21. Аналіз підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України дає підстави для висновку, що вказана правова норма передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як в сукупності, так і кожна окремо. Тобто здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 10 квітня 2020 року у справі № 815/1978/18 та від 12 серпня 2021 року у справі № 140/14625/20. Як убачається з Наказу про проведення фактичних перевірок № 739-п від 05.11.2021, підставою для прийняття вказаного наказу та проведення фактичної перевірки ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «САН ОЙЛ» зазначено п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України - здійснення функцій, визначених законодавством у сфері обігу пального, а також підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України. Матеріали справи свідчать про те, що фактичною підставою для призначення фактичної перевірки ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «САН ОЙЛ» стало отримання в установленому законодавством порядку вищезазначеної інформації про порушення підприємством вимог законодавства згідно з доповідною запискою № 483/07-16-09-02-10 від 12.10.2021. Отже, здійснюючи функції, визначені законодавством у сфері обігу пального, з метою здійснення контролю за дотриманням вимог податкового законодавства податковим органом, враховуючи наявну інформацію, призначено фактичну перевірку позивача у зв`язку із реалізацією контролюючим органом покладених на нього функцій у сфері обігу пального. Ураховуючи викладене, ГУ ДПС у Закарпатській області мало право на призначення проведення фактичної перевірки позивача. З наявної в матеріалах справи копії Наказу № 739-п від 05.11.2021 про організацію проведення у листопаді 2021 року фактичних перевірок суб`єктів господарювання відповідно до переліку вбачається, що вона містить підпис начальника відповідача, відбиток печатки відповідача "для наказів" (а.с. 12). До наказу додається витяг з Додатку до Наказу № 739-п від 05.11.2021, з якого вбачається, що у ньому зазначено: реквізити суб`єкта господарювання - позивача у справі (його назву, код за ЄДРПОУ. адресу), термін проведення перевірки (10 діб, листопад 2021), вид перевірки (фактична), мету перевірки (за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності платника щодо дотримання норм законодавства з питань виробництва та обігу підакцизних товарів). На копії Витягу наявний підпис начальника управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів (а.с. 13). З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необґрунтованість посилань позивача як на підставу для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень на те, що контролюючим органом перевірка проведена незаконно. Судом установлено, що перевірка позивача проведена контролюючим органом за передбачених п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України підстав для її проведення, а відповідачем не було порушено вимог чинного податкового законодавства при проведенні такої перевірки та не допущено процедурних порушень її оформлення, що не спростовано позивачем жодними належними, допустимими та достатніми доказами. Разом з тим, щодо складу податкових правопорушень, покладених в основу прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, колегія суддів зазначає таке. На підставі актів перевірки у спірних рішеннях контролюючого органу зазначено про порушення ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «САН ОЙЛ» підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України з огляду на неподання інформації, що містить дані про залишки пального та про обсяг пального, що подається електронними засобами зв`язку у формі електронних документів, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує держану фінансову політику. Так, як зазначалося вище, за приписами підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15 С. Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального формуються після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі, але не пізніше 23 години 59 хвилин цієї доби, до початку здійснення операцій з обігу пального у добу, що настає за звітною добою, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою. На кожному акцизному складі за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД формуються показники про: - обсяги залишків пального на початок та кінець звітної доби, що визначаються шляхом підсумовування обсягів залишків пального в кожному резервуарі на підставі показників рівнемірів-лічильників, встановлених на таких резервуарах, розташованих на такому акцизному складі; - добовий обсяг реалізованого пального, що визначається шляхом підсумовування обсягів реалізованого за звітну добу пального через кожне місце відпуску пального наливом з акцизного складу на підставі показників витратомірів-лічильників, встановлених на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на такому акцизному складі; - добовий обсяг отриманого пального, що визначається шляхом віднімання від обсягу залишків пального на кінець звітної доби обсягу залишків пального на початок звітної доби та додавання добового обсягу реалізованого пального з такого акцизного складу з додаванням обсягу втраченого пального, зазначеного в акцизних накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі акцизних накладних, та з відніманням додаткового обсягу пального, зазначеного в заявках на поповнення обсягу залишку пального або спирту етилового, зареєстрованих у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового. Фактичні показники витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників щодо обсягів залишків пального та добового обсягу реалізованого пального перераховуються у літри, приведені до температури 15 С, крім показників паливороздавальних колонок та/або оливороздавальних колонок, які виконують функції витратомірів-лічильників. Дані про залишки пального та про обсяг обігу пального подаються електронними засобами зв`язку у формі електронних документів, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Електронні документи заповнюються автоматично шляхом передачі до них даних з витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників (під час виходу з ладу, проведення повірки або калібрування рівнеміра-лічильника або витратоміра-лічильника - заповнюються відповідальною особою розпорядника акцизного складу). В електронних документах також зазначаються відповідальною особою розпорядника акцизного складу дані про обсяги залишків пального, що знаходяться на акцизному складі в тарі, балонах, упаковці, про добовий обсяг реалізованого пального в тарі, балонах, упаковці, а також інформація про дні, в які акцизний склад не працює. Відповідно до пункту 128-1.3. статті 128-1 Податкового кодексу України незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000 гривень за кожний неподаний електронний документ. Як зазначалося, перевіркою встановлено ненадання ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «САН ОЙЛ» до відповідного реєстру інформації у формі електронних документів електронними засобами зв`язку щодо залишків пального та про обсяг обігу пального протягом 3 робочих днів - 05.06.2020, 06.06.2020, 07.06.2020. Водночас, судом установлено, що Ткаченко Антон Михайлович є виконавчим директором, який діє на підставі Статуту ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "САН ОЙЛ" без довіреності, що підтверджується наявним в матеріалах справи копією статуту. У витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від травня 2020 року зазначено про те, що [PERSON] є керівником, а Ткаченко Антон Михайлович - підписантом. 04 червня 2020 року (четвер) закінчився термін дії сертифікату кваліфікованого цифрового підпису виконавчого директора підприємства - Ткаченка Антона Михайловича, інші особи, уповноважені на направлення довідок на ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "САН ОЙЛ" відсутні. 05 червня 2020 року (п`ятниця) о 06 годині ранку позивачем подано повідомлення про надання інформації щодо кваліфікованого електронного підпису. 05 червня 2020 року о 06 год. 51 хв. отримано квитанцію № 1 з повідомленням про те, що документ не прийнято та зазначено причину: "Помилка-сертифікат, найменування Ткаченко Михайлович має тип підпису "Директор", в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців для особи визначений тип підпису "право підпису", але повідомлення має бути засвідчене підписом керівника (тип "Директор"). У цей же день, 05 червня 2020 року, загальними зборами ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "САН ОЙЛ" прийнято рішення про внесення змін в Єдиний державний реєстр юридичних осіб. 05 червня 2020 року такий протокол подано нотаріусу для внесення відомостей до Реєстру. 05 червня 2020 року отримано витяг, відповідно до якого в графі "Керівник" зазначено - [PERSON] . 05 червня 2020 року повторно подано заяву про приєднання до договору про визнання електронних документів. 05 червня 2020 року о 16 год 36 хв отримано відмову у прийнятті такої заяви з підстави - Помилка-сертифікат, найменування Ткаченко Михайлович повинен мати тип підпису "Директор", але в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців дана особа не зареєстрована. 06 червня 2020 року (субота) позивачем повторно направлена заява про приєднання до договору про визнання електронних документів. 06 червня 2020 року о 08 год. 45 хв. отримано квитанцію № 1 з повідомленням про неприйняття документу з тих самих підстав. 07 червня 2020 року (неділя) була державним святом Трійці. 08 червня 2020 року (понеділок) був державним вихідним днем у зв`язку із Трійцею. 09 червня 2020 року позивачем подано чергову заяву про приєднання до договору про визнання електронних документів, яка о 10 год 34 хв була прийнята, про що свідчить квитанція № 1. Також судом установлено, що протягом спірного періоду з 05 по 09 червня позивачем направлялись довідки про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального, які згідно з квитанцєю № 1 не приймались податковим органом з підстав "невірний підпис сертифікат відсутній в базі сертифікатів, виданий [PERSON] " (а.с. 67-111). Отже у період з 05 червня 2020 року до 09 червня 2020 року електронний підпис виконавчого директора Ткаченка А. М. не був приєднаний до договору про визнання електронних документів. Довідки, подані в цей період, не приймалися системою. Враховуючи, що ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "САН ОЙЛ" у спірному періоді вчасно вживались достатні дії щодо забезпечення направлення довідок про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального, проте внаслідок незалежних від позивача причин (роботи електронних сервісів та інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС) довідки не прийнято, колегія суддів дійшла висновку, що у такому випадку відповідальність до позивача не застосовується, з огляду на відсутність вини. Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Проте під час судового розгляду справи відповідачем не надано до матеріалів справи жодних доказів, які б свідчили про вину позивача щодо несвоєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для нарахування ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "САН ОЙЛ" штрафів на підставі пункту 128-1.3. статті 128-1 Податкового кодексу України, а тому оскаржувані рішення податкового органу є протиправними та підлягають скасуванню. Отже судом першої інстанції зроблено неправомірний висновок про відмову у задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги щодо зазначених обставин спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, та приймаються колегією суддів в якості належних. Згідно із приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання розподілу судових витрат із урахуванням положень статті 139 КАС України, колегія суддів виходить з того, що судові витрати, які понесені позивачем під час розгляду справи, складаються із витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у загальному розмірі 6202,50 грн (2481,00 грн - за подання позовної заяви та 3721,50 грн - за подання апеляційної скарги). Оскільки Другим апеляційним адміністративним судом ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов задоволено, рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне здійснити розподіл судових витрат зі сплати судового збору, стягнувши з Головного управління ДПС у Закарпатській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень 6202,50 грн на користь позивача.

Результат розгляду: granted