Рішення адміністративного суду від 2022-02-14 00:00:00+02

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ Позивач звернувся з позовом, в якому просив: - скасувати рішення Олександрійської міської ради щодо передачі в оренду земельної ділянки 0,15 га «суміжної з ділянкою по [ADDRESS] »; - скасувати державну реєстрацію (запис № 36249182), як винесену всупереч нормам\~ \~Земельного кодексу України\~ \~та судовій практиці Великої Палати Верховного Суду (справа № 925/642/19) та без урахування Постанови ВС по справі № 912/2484/16 від 01.12.2020 конкретно по земельній ділянці, що перебуває в постійному користуванні ВАТ завод «Агромаш». Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року у задоволенні позову відмовлено. Не погодившись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким позовну заяву задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом при винесені рішення порушено норму, передбачену п. 1-4 ст. 320 КАС України, а саме суд не дослідив докази, які намагався долучити до справи ВАТ завод «Агромаш» в своєму клопотанні про долучення ВАТ завод «Агромаш» до участі у справі у якості третьої сторони на боці позивача. Зазначає, що до свого клопотання директор ВАТ завод «Агромаш» Лавренко С.В. долучив схему електрозабезпечення ВАТ завод «Агромаш», з якої видно, що дві лінії № 13 та № 14 електроспоживання з трьох, що заходить на територію підприємства через спірну ділянку, якій, на думку апелянта, незаконно присвоєно кадастровий номер 3510300000:09:338:0004, на якій відповідно до умов, укладеного між позивачем та ВАТ завод «Агромаш» договору від 30.12.2019, має бути сумісно збудовано типову електропідстанцію ТП 35-110/6-10 за проектом № 407-3-192. Додатково повідомляє, що згідно з цим договором сторони понесли фінансові видатки в сумі 99121 грн, 50 000 грн з яких витрачено саме позивачем у 2020 році. Вважає, що наведене спростовує думку суду першої інстанції про те, що рішення № 879 Олександрійської міської ради ніяким чином не може вплинути на його права, так як за цим рішенням Олександрійської міської ради вже нанесено позивачу збитки на суму 50\~ \~000 грн. Від відповідача-1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів\~ \~статті 311 КАС України\~ \~в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ ВАТ завод «Агромаш» був землекористувачем земельної ділянки\~ \~площею 8,520 га у м. Олександрія Кіровоградської області за адресою м. Олександрія, вул. Нагірна, 106, з метою використання для обслуговування будівель та господарських споруд, на підставі\~ \~Державного акту про право постійного користування землею від 20.06.1994 КР № 101 (а.с. 6, 7). Рішенням Олександрійської міської ради від 20.05.2011 № 292 визнано таким, що втратив чинність, зазначений державний акт на право постійного користування. (а.с. 92) 30.12.2019 між позивачем та ВАТ завод «Агромаш» укладено договір про сумісне використання земельної ділянки 0,15 га, з метою вчинення дій щодо будівництва типової підстанції ТП 35-110/6-10 за проектом « 407-3-192» (а.с. 5). Рішенням Олександрійської міської ради Кіровоградської області (пункти 27, 28) від 31.01.2021 № 879 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для продажу на аукціоні права оренди на 5 років по просп. Будівельників (суміжно з ділянкою № 39) та зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку\~ \~кадастровий номер 3510300000:09:338:0004. Також вирішено продати на земельних торгах право оренди на вказану земельну ділянку терміном на 5 років для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу. (а.с. 91) 01.04.2020 між Олександрійською міською радою та ТОВ «Автомотодіагностика» укладений договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3510300000:09:338:0004 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу строком дії до 31.03.2025. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.09.2021 № 274058563, а також долученої позивачем до позову інформації з ДЗК про право власності та речові права на земельну ділянку право користування земельною ділянкою з кадастровим номером 3510300000:09:338:0004 зареєстровано 13.04.2020 за ТОВ «Автомотодіагностика» на підставі договору оренди землі від 01.04.2020, укладеного між Олександрійською міською радою та ТОВ «Автомотодіагностика» (а.с. 4, 55). Зазначені обставини підтверджені відповідачем у відзиві. (а.с. 89) Позивач, вважаючи рішення відповідача про передачу земельної ділянки в оренду, а також державну реєстрацію \~(запис № 36249182), протиправними, звернувся до суду з цим позовом. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що фактично спір у цій справі виник у зв`язку з порушенням, на переконання позивача, права ВАТ завод «Агромаш» на користування земельною ділянкою, яке здійснюється на підставі Державного акту про право постійного користування землею від 20.06.1994 КР № 101. Але при цьому правовідносин між позивачем та ВАТ завод «Агромаш» виникли на підставі цивільно-правового договору та жодним чином не вказують на порушення прав позивача, у зв`язку з прийнятим оскарженого рішення, на користування земельною ділянкою кадастровий номер 3510300000:09:338:0004, оскільки оскаржене рішення стосується прав ВАТ завод «Агромаш», яке не позбавлено права самостійно звернутись до суду, як землекористувача,\~ \~з приводу порушеного права землекористування. Також, суд першої інстанції вказав, що матеріали справи не містять жодного доказу, які б свідчили про застосування чи бодай можливе застосування рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області\~ \~від 31.01.2020 № 879 у правовідносинах, в яких бере участь позивач. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ Відповідно до частини 1\~ \~статті 2 КАС України\~ \~завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Згідно з абз. 1 п. 2 ч. 1\~ \~ст. 4 КАС України\~ \~публічно-правовий спір\~ \~спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Відповідно до пункту 1 частини 1\~ \~статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України\~ \~юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Разом з тим, предмет спору у справі, що розглядається, не відповідає ознакам та характеристикам публічно-правового спору з огляду на таке. За змістом наведених вище норм права до адміністративного суду можуть бути оскаржені рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження. Водночас, помилковим є застосування положень вказаних статей та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських або цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію\~ \~визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Публічно-правовим вважається, зокрема спір, в якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір. До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень. Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень. Відповідно до\~ \~ст. 2 Земельного кодексу України\~ \~земельні відносини\~ \~це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї). Статтею 5 Земельного кодексу України\~ \~передбачено, що земельне законодавство базується, в тому числі на принципах забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, а також забезпечення гарантій прав на землю. Отже, відносини, пов`язані з набуттям та реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок ґрунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими. Предметом спору у цій справі є рішення відповідача-1 про передачу земельної ділянки в оренду та державна реєстрація речових прав іншої особи на спірну земельну ділянку. Позивач вважає, що оскарженим рішенням порушені його права в частині можливості виконання умов договору від 20.12.2019, укладеного між ним і ВАТ завод «Агромаш», з метою будівництва типової підстанції ТП 35-110/6-10 за проектом « 407-3-192». Натомість, як зазначено вище, право користування земельною ділянкою з кадастровим номером 3510300000:09:338:0004, зареєстровано 13.04.2020 за ТОВ «Автомотодіагностика» на підставі договору оренди землі від 01.04.2020, укладеного між Олександрійською міською радою та ТОВ «Автомотодіагностика» (а.с. 3-4, 55). Тобто, земельна ділянка з кадастровим номером 3510300000:09:338:0004 як об`єкт цивільних прав була сформована та передана у користування ТОВ «Автомотодіагностика». Строк дії договору оренди 31.03.2025. Таким чином, оскаржене рішення Олександрійської міської ради є актом індивідуальної дії, який вичерпав свою дію фактом його виконання, а саме укладенням договору оренди земельної ділянки між Олександрійською міською радою та ТОВ «Автомотодіагностика» від 01.04.2020, а тому навіть у результаті скасування судом вказаного рішення неможливим є захист та відновлення прав позивача, оскільки спірне рішення виконане, земельні торги з права оренди земельної ділянки проведені, договір оренди укладений, в результаті чого у ТОВ «Автомотодіагностика» виникло право користування земельною ділянкою і це право ґрунтується на належних правовстановлюючих документах (договір оренди земельної ділянки). Подібна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 826/4509/17. \~ \~ Таким чином, оскільки оскаржене рішення виконано, то це рішення як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням та виконанням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права, тому що скасування рішення не може призвести до відновлення порушеного права. ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ Отже, по суті позивач бажає вирішення спору щодо належного землекористувача спірної земельної ділянки, на яку в іншої особи оформлені та зареєстровані чинні правовстановлюючі документи (договір оренди), тому спір у цій справі не є публічно-правовим, а оскаржене рішення станом на день розгляду справи судом апеляційної інстанції є вичерпаним фактом його виконання. Крім того, безпосередньо позивач у публічно-правові відносини з відповідачами не вступав, а оскаржує в адміністративному судочинстві правовідносини, які виникли між іншими особами, що не відповідає як завданням адміністративного судочинства, так і наведеному вище визначенню публічно-правового спора. За таких обставин, вказаний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а провадження у справі підлягає закриттю. Натомість, при розгляді справи суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, і помилково розглянув позов по суті спору, не надавши правову оцінку фактам виконання оскарженого рішення та наявності в іншої особи прав на цю земельну ділянку. При цьому, відповідачем-1 при розгляді справи в суді першої інстанції подавалось клопотання про закриття провадження у справі (а.с. 98-103) саме з підстав, які зазначені апеляційним судом вище, проте зазначене клопотання вирішено не було. \~ Відповідно до ч. 1 ст. 319 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19 КАС України, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги. Згідно з пунктом 1 частини першої статті стаття 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового судового рішення про закриття провадження у справі. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial