Рішення адміністративного суду від 2022-04-29 00:00:00+03

08.10.2020р. Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 62522,46грн.; з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 4279,91грн. Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відповідача податкової заборгованості з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, який виник з 10.06.2018р. за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань та нарахованої пені. Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 05.11.2021р. позов задоволений частково; стягнуто із платника податків [PERSON] податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 42977,35грн.; по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 3581,45грн.; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині відмову у задоволенні позову та ухвалити у цій частині нове про задоволення позовних вимог. Апелянт посилається на те, що при прийнятті судового рішення суд першої інстанції протиправно не здійснив визначення періоду та розрахування суми пені належної до стягнення, і не скористався дискреційними повноваженнями про зобов`язання податкового органу здійснити розрахунок суми пені. Тому, відмовляючи контролюючому органу у задоволенні позову про стягнення боргу, суд фактично створив умови звільнення платника податків від відповідальності за порушення податкового законодавства. \~ Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню. Судом першої інстанції встановлено, що 19.04.2018р. Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі винесені податкові повідомлення-рішення: №0008021306 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 42977,35грн, а саме за податковим зобов`язанням 34381,88грн. та за штрафними санкціями в сумі 8595,47грн.; №0008031306 про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 3581,45грн., а саме за податковим зобов`язанням 2865,16 грн. та за штрафними санкціями в сумі 716,29грн. /а.с.16-19/ Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 11.02.2021р. (набрало законної сили 08.06.2021р.) у справі №540/3965/20 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.04.2018р. №№0008021306; 0008031306. В подальшому, Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі нараховано позивачу пеню (за результатами коригування): на податкове повідомлення-рішення від 19.04.2018р. №0008021306 за період з 20.02.2017р. по 12.03.2020р. у розмірі 19545,11грн.; на податкове повідомлення-рішення від 19.04.2018р. №0008031306 за період з 20.02.2017р. по 12.03.2020р. у розмірі 1629,89грн. /а.с.108-109/ 11.06.2018р. Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі направлено відповідачу податкову вимогу №52134-17 про сплату податкового боргу станом на 10.06.2018р. в сумі 121260,30грн. Вищезазначене поштове відправлення направлено на податкову адресу відповідача та повернулося відправнику за закінченням терміну зберігання. /а.с.13/ Рішенням Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 11.06.2018р. №52134-17, відповідно до ст.89 Податкового кодексу України вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності (господарському віддані або оперативному управлінні) платника податків [PERSON] , а у разі, якщо на момент складення акту опису майно відсутнє або його балансова вартість менша суми податкового боргу, - також того майна, права власності на яке він набуде у майбутньому. /а.с.15/ Вважаючи протиправними дії відповідача щодо несплати податкового боргу, позивач звернувся з даним позовом до суду. Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Отже, колегія суддів переглядає справу в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення податкового боргу, а саме нарахованої пені: на податкове повідомлення-рішення від 19.04.2018р. №0008021306 за період з 20.02.2017р. по 12.03.2020р. у розмірі 19545,11грн.; на податкове повідомлення-рішення від 19.04.2018р. №0008031306 за період з 20.02.2017р. по 12.03.2020р. у розмірі 698,46грн. Перевіривши матеріали справи, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Пунктом 15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Як визначено пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. У відповідності з п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п.56.11 ст.56 ПК України). Як вбачається з матеріалів справи, 19.04.2018р. Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі винесені податкові повідомлення-рішення: №0008021306 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 42977,35грн, а саме за податковим зобов`язанням 34381,88грн. та за штрафними санкціями в сумі 8595,47грн.; №0008031306 про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 3581,45грн., а саме за податковим зобов`язанням 2865,16 грн. та за штрафними санкціями в сумі 716,29грн. /а.с.16-19/ Грошове зобов`язання, визначене податковими повідомленнями-рішеннями від 19.04.2018р. №№0008021306; 0008031306 набуло статусу узгодженого. Відповідно до ст.129 ПК України при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, пеня нараховується починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні та закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань або у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів. При нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, пеня нараховується починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) та закінчується в день настання строку погашення грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами перевірки. Така пеня нараховується в день закінчення її нарахування за весь період заниження податкового зобов`язання. Отже, у податкового органу наявні повноваження щодо нарахування пені на податкове повідомлення-рішення від 19.04.2018р. №0008021306 за період з 20.02.2017р. по 12.03.2020р. у розмірі 19545,11грн.; на податкове повідомлення-рішення від 19.04.2018р. №0008031306 за період з 20.02.2017р. по 12.03.2020р. у розмірі 1629,89грн. /а.с.108-109/ Відповідно до ч.1 ст.74 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених\~ ст. 78\~ цього Кодексу. Частиною 1 ст.72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ст.76 КАС України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідачем не надано суду жодних доказів оскарження дій податкового органу щодо нарахування пені на податкове повідомлення-рішення від 19.04.2018р. №0008021306 за період з 20.02.2017р. по 12.03.2020р. у розмірі 19545,11грн.; на податкове повідомлення-рішення від 19.04.2018р. №0008031306 за період з 20.02.2017р. по 12.03.2020р. у розмірі 1629,89грн. При цьому, колегія суддів, звертає увагу, на те, що \~визначення розміру пені за вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями не є предметом розгляду даної справи. Таким чином, суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 19545,11грн. та з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 698,46грн. Оскільки суд першої інстанції при вирішенні справи невірно застосував норми матеріального закону, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає частковому скасуванню.

Результат розгляду: granted