Рішення адміністративного суду від 2022-01-19 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУПФУ, відповідач), в якому просила: визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного Управління Пенсійного Фонду України Донецької області за № 3028 від 19.05.2021 року «Про відмову в призначенні пенсії»; зобов`язати зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 15.11.1985 року по 18.02.1991року в УЖКГ в\\о «Красноармійськвугілля», з 01.02.1996 року по 15.07.2002 року в Благодійній організації «Центр допомоги дітям «Отчий дім»; зобов`язати повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зареєстровану за № 3028. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20.09.2021 року позов задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Покровського об`єднаного Управління Пенсійного Фонду України Донецької області за № 3028 від 19.05.2021 року «Про відмову в призначенні пенсії»; зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зареєстровану за № 3028 від 12.05.2021 року та зарахувати до страхового стажу періоди роботи позивача з 15.11.1985 року по 18.02.1991 року в УЖКГ в\\о «Красноармійськвугілля» та період роботи з 01.02.1996 року по 15.07.2002 року в Благодійній організації «Центр допомоги дітям «Отчий дім». Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, \~просив скасувати рішення суду та відмовити у задоволенні позову. Апелянт вважає правомірним спірне рішення про відмову в призначенні пенсії, оскільки згідно довідки № 08-20-18 від 31.03.2021 року документи підприємства на зберігання не надходили, тому підтвердити факт роботи з 15.11.1985 року по 18.02.1991 року в УЖКГ в\\о «Красноармійськвугілля» неможливо. Щодо періоду роботи з 01.02.1996 року по 15.07.2002 року в Благодійній організації «Центр допомоги дітям «Отчий дім» довідка не містить підстав видачі, відсутні дані в індивідуальних відомостях про застраховану особу про нарахування заробітної плати. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного. Позивач 12 травня 2021 року звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 19 травня 2021 року відповідачем прийнято рішення № 3028 «Про відмову в призначені пенсії» за віком згідно ч.1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. До страхового стажу зараховано 25 років 00 місяців 04 днів. До страхового стажу не зараховано: період роботи з 15.11.1985 року по 18.02.1991 року в УЖКГ в\\о «Красноармійськ-вугілля» згідно запису дублікату трудової книжки від 15.01.2003 року, оскільки згідно довідки Виконавчого комітету Мирноградської міської рад № 08-20-18 від 31.03.2021 року документи підприємства на зберігання не надходили, тому підтвердити факт роботи неможливо; період роботи з 01.02.1996 року по 15.07.2002 року в Благодійній організації «Центр допомоги дітям «Отчий дім», оскільки надана довідка не містить підстав видачі, відсутні дані в індивідуальних відомостях про застраховану особу про нарахування заробітної плати. Для підтвердження періоду з 01.02.1996 року по 15.07.2002 року позивачу необхідно надати довідку з посиланням па первинні документи, довідки про заробітну плату та сплату страхових внесків. Згідно п. 1 ч. 1 статті 26 Закону України № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років (а.с. 12-13). За ч. 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 статті 24 Закону № 1058). Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. (ч. 3 статті 24 Закону № 1058). Згідно ч. 1 статті 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років. За ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. За п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Згідно п. 17 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. За п.п. 23, 24 Порядку № 637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів. В трудовій книжці позивача наявні наступні записи щодо спірних періодів праці: - запис №1, 15.11.1985 року робота в УЖКГ в\\о «Красноармійськ- вугілля»; - запис № 2 18.02.1991 року звільнена з УЖКГ в\\о «Красноармійськ- вугілля»; - запис № 3 01.02.1996 року робота в Благодійній організації «Центр допомоги дітям «Отчий дім»; - запис № 5 15.07.2002 року звільнена з Благодійній організації «Центр допомоги дітям «Отчий дім» (а.с. 6-8). Періоди спірної трудової діяльності позивача регулювались Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20 червня 1974 року № 162 (далі - Інструкція № 162), яка втратила чинність на підставі наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року. За пп. 1.1 Інструкції № 162 трудова книжка є основним документом трудової діяльності робочих і службовців. Згідно п. 2.2 Інструкції № 162 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по-батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільнені - в день звільнення та повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження) (п. 2.3. Інструкції № 162). Записи виробляються акуратно, пір`яний чи кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору, аналогічні положення містить абзац 3 пункту 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993, де передбачено, що записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (абз.3 підпункту 2.3. пункту 2 Інструкції № 162). Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження) (п. 2.4 Інструкції № 162). Записи про причини звільнення повинні вироблятися в трудовій книжці в точній відповідності з формулюваннями чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (абз.1 п.2.25 п.2 Інструкції № 162). За п. 2.11 Інструкції № 162 після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Згідно п. 4.1. Інструкції № 162 при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. Контроль за дотриманням порядку ведення трудових книжок здійснюється в порядку, передбаченому постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 6 вересня 1973 року № 656 "Про трудові книжки робітників і службовців" (п. 8.1. Інструкції № 162). За п. 18 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС № 656 від 06.09.1973 року «Про трудові книжки робітників та службовців» відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена особа, призначена наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. Таким чином, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Відповідач, приймаючи спірне рішення, не врахував, що записи у трудовій книжці зроблені відповідно до зазначених вище нормативних актів та підтверджують факт зайнятості особи на відповідних роботах. Крім того, трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків за порушення порядку заповнення його трудової книжки. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог. Право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. За ч. 3 статті 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (надалі Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж. 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. Згідно з нормами пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Таким чином, згідно ч. 3 статті 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. В даному випадку відповідач повинен був керуватися положеннями ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та перевірити наявність загального стажу на підставі записів у трудовій книжці, показань свідків, здійснити відповідні запити до підприємств, де працював позивач, однак жодних з перелічених дій відповідач не вчинив. Таким чином, рішення про відмову у призначенні пенсії не можна вважати таким яке прийнято на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів. Крім того, позивач не несе відповідальність за недоліки в оформленні довідок про підтвердження страхового стажу. При цьому, пенсійний орган не був позбавлений можливості витребування у підприємств належним чином оформлених довідок, чого не зробив. Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Покровського об`єднаного Управління Пенсійного Фонду України Донецької області за № 3028 від 19.05.2021 року «Про відмову в призначенні пенсії»; зобов`язання Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зареєстровану за № 3028 від 12.05.2021 року та зарахувати до страхового стажу періоди роботи позивача з 15.11.1985 року по 18.02.1991 року в УЖКГ в\\о «Красноармійськвугілля» та період роботи з 01.02.1996 року по 15.07.2002 року в Благодійній організації «Центр допомоги дітям «Отчий дім» . Отже, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Результат розгляду: denied