Рішення адміністративного суду від 2023-04-06 00:00:00+03

І. Короткий зміст позовних вимог 1. У жовтні 2021 року [PERSON] (далі також - [PERSON] , позивач) звернувся до Військової частини [NUMBER] (далі також - відповідач), у якому просив: - визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01 травня 2018 року по 26 вересня 2018 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4 076 гривень 99 копійок відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078); - зобов`язати нарахувати і виплатити щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4 076 гривень 99 копійок за період з 01 травня 2018 року по 26 вересня 2018 року включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 з одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 з урахуванням раніше виплачених сум. 2. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] зазначав про допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо невиплати йому за період з 01 травня 2018 року по 26 вересня 2018 року щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення у розмірі 4076,99 грн. Позивач уважає, що відповідач повинен був керуватися абзацами 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078. ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення 3. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року, в задоволенні позову відмовлено. 4. Суд першої інстанції мотивував свою позицію тим, що для застосування щомісячної фіксованої індексації 4076,99 грн відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 за період з 01 травня 2018 року по 26 вересня 2018 року необхідно, щоб була відома сума індексації за лютий 2018 року. Лише у разі, якщо сума індексації за березень 2018 року буде менша за різницю між окладом позивача після підвищення з 01 березня 2018 року та окладом позивача до підвищення (2 640,00 грн - 530,00 грн = 2110 грн), то відповідач повинен буде розрахувати суму індексації за березень 2018 року відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078. Водночас, позивач доказів того, що індексація у лютому 2018 року перевищила різницю між його окладом у лютому та березні 2018 року суду не надав. Суд першої інстанції не прийняв до уваги твердження позивача про те, що індексація за лютий 2018 року становить 4 258,75 грн, оскільки долучений позивачем до позову доказ виплати індексації на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року у справі № 400/2432/20 свідчить лише про виплату відповідачем індексації за період з грудня 2015 року по квітень 2018 року включно з урахуванням січня 2008 року, як базового місяця. 5. Суд апеляційної інстанції, виходячи з фактичних обставин справи та правої позиції Верховного Суду, дійшов висновку про відсутність підстав для нарахування та виплати [PERSON] щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення у сумі 4076,99 грн за вказаний період. Апеляційний суд зазначив, що для правовідносин, пов`язаних з нарахуванням індексації, визначальним є також факт підвищення саме грошового доходу, а не лише тарифних ставок (окладів). Лише у жовтні 2018 року було перевищено поріг індексації у 103%, а відсоткові показники індексу інфляції були опубліковані у листопаді 2018 року, що з огляду на приписи пункту 1-1 Порядку № 1078, свідчить про те, що індексацію слід проводити з 01 грудня 2018, як першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. До того ж суд апеляційної інстанції зазначив про те, що положення Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-XII) та Порядку № 1078 у спірний період не містили у собі такого поняття як «фіксована сума індексації». Зазначений термін використовувався лише у додатку 4 «Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів» до Порядку № 1078 у редакції, яка діяла до 15 грудня 2015 року. ІІІ. Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух у касаційній інстанції. Позиція інших учасників справи 6. 06 вересня 2022 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга [PERSON] , у якій скаржник просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року, прийняти у справі нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 7. Касаційна скарга на вказані судові рішення подана з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та мотивована тим, судами першої та апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права - абзаци 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, за відсутності висновку Верховного Суду щодо права військовослужбовців на отримання індексації грошового забезпечення у фіксованій величині за умови, що підвищення грошового забезпечення з 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» не перевищило суму індексації у місяці підвищення посадових окладів. Касатор зазначає, що суди попередніх інстанцій залишили поза увагою те, що відповідачем у період з 01 березня по 30 квітня 2018 року вже установлено та виплачено на його користь індексацію грошового забезпечення у фіксованому розмірі 4076,99 грн у місяць. 8. Ухвалою від 15 вересня 2022 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою. 9. У відзиві на касаційну скаргу Військова частина [NUMBER] просить відмовити у задоволенні скарги [PERSON] і закрити провадження у справі. 10. 23 лютого 2023 року до Верховного Суду надійшло клопотання Військової частини [NUMBER] про закриття провадження у справі № 400/9920/21, яке обґрунтоване тим, що є таке, що набрало законної сили рішення суду у справі № 400/2432/20 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а відтак, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (по тексту - КАС України). 11. Аналогічне клопотання відповідача надійшло на електронну пошту Верховного Суду 24 лютого 2023 року. 12. Ухвалою від 05 квітня 2023 року Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Соколова В.М. провів необхідні дії з підготовки справи до касаційного розгляду та призначив її до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. 13. Ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання Військової частини [NUMBER] про закриття провадження у справі. IV. Установлені судами попередніх інстанцій обставини 14. Позивач у період з 09 жовтня 2013 року по 26 вересня 2018 року проходив військову службу у Військовій частині [NUMBER] . 15. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі № 400/2432/20 позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини [NUMBER] , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 26 вересня 2018 року. Зобов`язано Військову частину [NUMBER] нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 26 вересня 2018 року. Визнано протиправними дії Військової частини [NUMBER] , які полягають у нарахуванні та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення за грудень 2015 року, обчисленої з урахуванням січня 2015 року як місяця підвищення доходів. Зобов`язано Військову частину [NUMBER]нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за грудень 2015 року, обчисливши її з урахуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходів. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 16. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року у справі № 400/2432/20 рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року скасовано у частині визнання протиправною бездіяльність Військової частини [NUMBER] , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті [PERSON] індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 26 вересня 2018 року. Прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Абзац п`ятий резолютивної частини рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року змінено, викладено його в наступній редакції: «Зобов`язано Військову частину [NUMBER] нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по квітень 2018 року включно, обчисливши її з урахуванням січня 2008 року як базового місяця». В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року залишено без змін. 17. На виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року у справі № 400/2432/20 відповідач виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення у розмірі 94 854,17 грн. 18. За період з 01 травня по 26 вересня 2018 року індексація грошового забезпечення позивачу відповідачем не нараховувалася та не виплачувалася. 19. Позивач уважаючи, що за вказаний період має право на виплату індексації грошового забезпечення у фіксованому розмірі, звернувся до суду з цим позовом. V. Нормативне регулювання 20. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 21. Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. 22. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. 23. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-XII). 24. Згідно зі статтею 18 Закону України від 05 жовтня 2000 року № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон № 2017-III), з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін. 25. Відповідно до статті 19 цього ж Закону державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. 26. Статтею 1 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-XII у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. 27. Приписами статті 2 Закону № 1282-XII передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. 28. Підстави для проведення індексації визначені статтею 4 Закону №1282-ХІІ. 29. У первинній редакції частина перша статті 4 цього Закону передбачала, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. 30. Надалі до цієї норми були внесені зміни Законом України від 24 грудня 2015 року №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав законну силу 01 січня 2016 року. 31. Тож з 01 січня 2016 року за правилами частини першої статті 4 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. 32. Інші положення статті 4 цього Закону з 2005 року й дотепер залишилися незмінними. 33. Зокрема, частина друга статті 4 Закону № 1282-ХІІ передбачає, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. 34. Згідно з частиною третьою статті 4 Закону №1282-ХІІ для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. 35. Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону №1282-ХІІ підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. 36. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 6 Закону № 1282-XII). 37. Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. 38. Пункт 1-1 Порядку №1078 (тут і далі - у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) загалом дублює приписи статей 3, 4 Закону № 1282-XII, деталізуючи відповіді на питання про те, коли проводиться індексація. 39. Так, пунктом 1-1 Порядку № 1078 установлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. 40. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 1 січня 2016 року). 41. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. 42. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року № 491-IV «Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення». 43. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту. 44. За змістом абзацу 5 пункту 2 Порядку № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців. 45. Абзаци 2, 4 пункту 4 Порядку № 1078 деталізують межі індексації, які законодавець обумовив в частині шостій статті 2 Закону № 1282-XII. 46. Так, абзац 2 пункту 4 Порядку № 1078 визначає, що оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. 47. Натомість абзац 4 пункту 4 Порядку № 1078 установлює, що частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає. 48. Питання про те, як саме визначається сума індексації, регулювалося абзацом 6 пункту 4 Порядку № 1078, а з 15 березня 2018 року врегульоване абзацом 5 цього ж пункту, норми яких є тотожними і передбачають, що сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. 49. Пункт 5 Порядку № 1078 застосовується з 01 грудня 2015 року у новій редакції на підставі постанови Уряду № 1013 від 09 грудня 2015 року. 50. Абзац 1 пункту 5 Порядку № 1078 у вказаній редакції передбачав, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. 51. Цей же абзац діяв з 15 березня 2018 року до 01 квітня 2021 року у редакції постанови Уряду № 141 від 28 лютого 2018 року і встановлював, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. 52. Абзац 2 пункту 5 Порядку № 1078 застосовується з 01 грудня 2015 року дотепер у редакції постанови Уряду № 1013 від 09 грудня 2015 року і передбачає, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. 53. Абзац 3 пункту 5 Порядку № 1078 застосовувався з 01 грудня 2015 року у редакції постанови Уряду №1013 від 09 грудня 2015 року і передбачав, що сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. 54. Цей же абзац з 15 березня 2018 року дотепер діє у редакції постанови Уряду №141 від 28 лютого 2018 року та передбачає, що сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. 55. Абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 застосовується з 01 грудня 2015 року дотепер у редакції постанови Уряду № 1013 від 9 грудня 2015 року і встановлює таке правило: якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. 56. Абзац 5 пункту 5 Порядку № 1078 застосовувався з 01 грудня 2015 року до 01 квітня 2021 року у редакції постанови Уряду № 1013 від 9 грудня 2015 року і передбачав, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. 57. Абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 діяв з 01 грудня 2015 року у редакції постанови Уряду № 1013 від 09 грудня 2015 року і передбачав, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку. 58. Цей же абзац з 15 березня 2018 року до 01 квітня 2021 року діяв у редакції постанови Уряду №141 від 28 лютого 2018 року і передбачав, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку. 59. Пункт 10-2 Порядку № 1078 був викладений у новій редакції на підставі постанови Уряду №1013 від 09 грудня 2015 року. 60. У цій редакції пункт 10-2 Порядку №1078 застосовувався з 01 грудня 2015 року до 01 квітня 2021 року та передбачав, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник. VІ. Позиція Верховного Суду 61. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. 62. З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом належить застосовувати правила статті 341 КАС України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Одночасно, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. 63. Переглянувши оскаржувані судові рішення у межах, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне. 64. Порядок проведення індексації грошових доходів населення передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці». Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної. 65. Щодо поточної індексації, то право працівника на її отримання виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку №1078). Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку №1078). 66. Щодо «фіксованої» суми індексації, то слід зазначити, що у період існування спірних правовідносин (з 01 травня по 26 вересня 2018 року) Закон № 1282-XII і Порядок № 1078 такого поняття не містили. Вказаний термін фігурував у Додатку 4 до Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року № 526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації. Проте постановою Уряду № 1013 від 09 грудня 2015 року цей Додаток був викладений у новій редакції і з 01 грудня 2015 року у ньому, як і в цілому Порядку №1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується. 67. Між тим, з 01 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 по суті йде мова про поняття індексації - різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці. 68. Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 01 грудня 2015 року до 01 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4). 69. Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації - різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки. 70. Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає Суду підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації - різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковим для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників. 71. Ураховуючи, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації - різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, Суд дійшов висновку, що повноваження відповідача щодо виплати цієї суми не є дискреційними. 72. З урахуванням того факту, що 01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078 березень 2018 року став місяцем підвищення доходу [PERSON] , за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення. 73. Системний і цільовий способи тлумачення абзаців 3, 4 Порядку №1078 дають Суду підстави зробити висновок, що у березні 2018 року як місяці підвищення доходу [PERSON] відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання індексації - різниці, а якщо так, то у якій сумі. 74. Такий правовий підхід відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21 (з урахуванням ухвали від 30 березня 2023 року про виправлення описки) та від 29 березня 2023 року у справі №380/5493/21 з подібними правовідносинами, яку в аспекті порушеного у касаційній скарзі питання колегія суддів уважає за необхідне поширити на спірні правовідносини. 75. Колегія суддів зауважує, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації - різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. 76. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу. 77. Суди першої й апеляційної інстанції указані правовідносини не дослідили та не перевірили істотні для справи обставини, а відтак не підтвердили й не спростували доводи позивача про те, що він має право на отримання щомісячної індексації - різниці за період з 01 травня по 26 вересня 2018 року і що це право порушив відповідач. 78. Щодо кола обставин, які належить з`ясувати для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, Суд звертає увагу на таке. 79. Буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити: розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б). 80. Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення у лютому 2018 року. 81. В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078). 82. Сума можливої індексації грошового забезпечення у березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078). 83. Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації - різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби. 84. Як уже зазначалося, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації - різниці у березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А). 85. Разом з тим, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні формально підійшов до дослідження доказів та встановлення обставин, необхідних для правильного розв`язання спору, адже лише констатував ненадання [PERSON] доказів, які б підтверджували, що у лютому 2018 року індексація перевищила різницю між його окладами у лютому та березні 2018 року. 86. Суд апеляційної інстанції, у свою чергу, неправильно визначив характер спірних правовідносин, які стосуються нарахування й виплати щомісячної суми індексації - різниці за період з 01 травня по 26 вересня 2018 року, та, як наслідок, помилково не застосував абзаци 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078. 87. Поряд з цим, суд касаційної інстанції в силу положень статті 341 КАС України обмежений у праві додаткової перевірки зібраних у справі доказів та не може встановлювати або вважати доведеними обставини, які не були встановлені в оскаржуваних судових рішеннях. 88. За правилами пункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу. 89. Відповідно до частини четвертої статті 353 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції. 90. На основі зазначеного Верховний Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу належить задовольнити частково, а рішення судів попередніх інстанцій скасувати з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. 91. Під час нового розгляду справи суду необхідно ретельно дослідити спірні правовідносини з урахуванням викладених у цій постанові висновків, надати оцінку вказаним обставинам й аргументам сторін та, у залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права і постановити рішення відповідно до вимог статті 242 КАС України. VІІ. СУДОВІ ВИТРАТИ 92. Ураховуючи результат касаційного розгляду справи судові витрати розподілу не підлягають.

Результат розгляду: partial