Рішення адміністративного суду від 2022-02-14 00:00:00+02

[PERSON] звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо відмови у перерахунку і виплаті пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум щомісячної додаткової грошової винагороди, надбавки за особливі умови служби та винагороди за бойове чергування, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за період з квітня 2015 року по березень 2017 року включно згідно довідки військової частини [NUMBER] від 24.05.2021 року № 350/163/1/848/ПС. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення адміністративного позову. В апеляційній скарзі \~посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення. У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції. Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін , суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів. З обставин справи встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та з квітня 2017 року отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". 14.06.2021 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою щодо перерахунку та виплати призначеної пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ з дня призначення пенсії, з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум щомісячної додаткової грошової винагороди, надбавки за особливі умови служби та винагороди за бойове чергування, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за період з квітня 2015 року по березень 2017 року включно згідно довідки військової частини [NUMBER] від 24.05.2021 року №350/163/1 /848/ПС. Відповіді на свою заяву не отримала, перерахунок пенсії відповідачем не проведено. Позивач вважає, що відповідачем протиправно не здійснено перерахунок та виплату пенсії \~з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум щомісячної додаткової грошової винагороди, надбавки за особливі умови служби та винагороди за бойове чергування, що і стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом. Розглядаючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, зазначивши, що пенсійний орган здійснює перерахунок та виплату пенсій військовослужбовцям виключно на підставі документів, що надані уповноваженими структурними підрозділами, де особа проходила службу, та не наділений повноваженнями щодо визначення складових грошового забезпечення, які мають бути включені як складові в довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. Приймаючи рішення, суд першої інстанції керувався, зокрема, положеннями постанови КМУ від 30 серпня 2017 р. № 704 та постанови КМУ "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 № 103. Колегія суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду, за результатом апеляційного розгляду справи, не погоджується з висновками суду першої інстанції. Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне. Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначені Законом України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон № 2262-XII) . Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 2262-XII особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії. Таким чином, порядок пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби та визначення видів грошового забезпечення, що підлягають врахуванню при обчисленні пенсії, встановлено нормами цього Закону. \~ Так, на час призначення пенсії позивачу (у березні 2017 року) підстави та порядок призначення пенсії військовослужбовцям було врегульовано статтею 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Виходячи з приписів наведених норм при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Велика Палата Верховного Суду приймаючи у подібних правовідносинах постанову від 06.02.2019 у справі №522/2738/17 прийшла до висновку, що при обчисленні пенсії на підставі статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення, як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Крім того, факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, який є вичерпним. Постановою Кабінету Міністрів України № 889 від 22.09.2010 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" (чинної, на час проходження військової служби позивачем), встановлена щомісячна додаткова грошова винагорода . Згідно Довідки про фактично виплачене грошове забезпечення, додаткові види грошового забезпечення, з яких сплачені внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 24.05.202, \~позивачці з квітня 2015 року по березень 2017 року включно нараховувалась та виплачувалась щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 60%, винагорода за бойове чергування, надбавка за особливі умови служби. Враховуючи, що додаткова грошова винагорода, винагорода за бойове чергування, надбавка за особливі умови служби, які отримувала позивач, мали систематичний, щомісячний характер, колегія суддів дійшла висновку, що ці види виплат належать до додаткових видів грошового забезпечення, які відповідно до статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб підлягають врахуванню під час обчислення пенсії позивачу, а тому відповідачем безпідставно було не здійснено перерахунок пенсії з урахуванням зазначених складових. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 24.06.2020 у справі № 0640/4032/18. Відтак, колегія суддів вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду у Вінницькій області протиправно не проведено позивачці перерахунок пенсії з урахуванням всіх вищезазначених складових, чим порушено гарантоване державою право особи на пенсійне забезпечення, яке має бути відновленим. З урахуванням фактичних обставин справи, а також з метою повного захисту прав позивачки, суд визнає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій \~області щодо відмови у врахуванні у складі грошового забезпечення [PERSON] , з якого призначається пенсія, фактично отриманих нею сум щомісячної додаткової грошової винагороди згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, винагороди за бойове чергування та надбавки за особливі умови служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за період з квітня 2015 року по березень 2017 року включно, відповідно до довідки військової частини [NUMBER] від 24.05.2021 № 350/163/1/848/ПС. Стосовно періоду перерахунку пенсії, то суд враховує таке. Частиною другою статті 51 Закону №2262-XII визначено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Матеріалами справи підтверджено, що із заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі довідки військової частини [NUMBER] від 25.05.2021 позивач звернулась в червні 2021 року. За наведених обставин, а також враховуючи те, що при призначенні пенсії відповідачу не було відомо про обставини, що потягли за собою зміну розміру пенсії позивача, суд приходить до висновку, що перерахунок і виплату пенсії позивачу необхідно здійснити з врахуванням виплачених сум щомісячної додаткової грошової винагороди згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, винагороди за бойове чергування та надбавки за особливі умови служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, починаючи з 01 липня 2021 року. Відтак, суд зобов`язує Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON] , починаючи з 01.07.2021, врахувавши до складу грошового забезпечення, з якого була нарахована пенсія, щомісячну грошову винагороду згідно Постанови Кабінету міністрів України від 22.09.2010 №889, винагороди за бойове чергування та надбавки за особливі умови служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за період з квітня 2015 року по березень 2017 року, відповідно до довідки військової частини [NUMBER] від 24.05.2021 № 350/163/1/848/ПС та вплатити недоплачену пенсію. Таким чином, суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, помилково застосував положення постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності з 01 березня 2018 р., та постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 № 103, яка набрала чинності 24.02.2018, оскільки вони не підлягають застосуванню при вирішенні спору в даній справі. Перерахунок пенсії позивачки на підставі довідки військової частини [NUMBER] від 24.05.2021 № 350/163/1/848/ПС не стосується виконання положень постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 та не є предметом спору в даній справі. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з прийняттям \~нової постанови. У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, апеляційний суд виходить з такого. За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Так, згідно матеріалів справи [PERSON] сплатила 908 грн судового збору за подання позовної заяви, та 1363,50 грн судового збору при поданні апеляційної скарги (на 1,50 грн більше, ніж передбачено ст. 4 ЗУ "Про судовий збір"). Оскільки колегія суддів дійшла висновку про прийняття рішення на користь позивача, то на її користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає стягненню 2270 грн. витрат понесених на сплату судового збору згідно квитанції № 13828 від 11.08.2021 на суму 908,00 грн та №5500 від 11.11.2021 на суму 1362,00 грн.

Результат розгляду: granted