Рішення адміністративного суду від 2022-04-06 00:00:00+03

У березні 2021 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Доля Полісся» (далі - ТзОВ «Доля Полісся») звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів Головного управління ДФС у Рівненській області та Державної фіскальної служби України, в якому просив: 1) визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Рівненській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 30.11.2020 року №2181401/41891544, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №1 від 21.10.2020 року; 2) зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 21.10.2020 року. Відповідачі позовних вимог не визнали, вважаючи їх безпідставними і такими, що не підлягають до задоволення, в суді першої інстанції подали спільний відзив на позовну заяву. Просили в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Ухвалою суду першої інстанції від 19.05.2021 року допущено процесуальне правонаступництво відповідача шляхом заміни Головного управління ДФС у Рівненській області його процесуальним правонаступником Головним управлінням ДПС у Рівненській області (далі - ГУ ДПС у Рівненській області). Ухвалою цього ж суду від 10.08.2021 року замінено відповідача Державну фіскальну службу України правонаступником - Державною податковою службою України (далі - ДПС України). Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Рівненській області №2181401/41891544 від 30.11.2020 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 21.10.2020. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Доля Полісся» №1 від 21.10.2020 року датою подання їх на реєстрацію. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Доля Полісся» судові витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області в сумі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн. 00 коп. та за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України - в сумі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн. 00 коп.. З цим рішенням суду першої інстанції від 13.08.2021 року не погодився відповідач ГУ ДПС у Рівненській області та оскаржив його в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. В обґрунтування апеляційних вимог апелянт (відповідач) покликається на те, що поданий позивачем контролюючому органу перелік документів є недостатнім для висновку про відповідність виписаної податкової накладної до господарської операції, яка в ній відображена. Відповідач вважає, що позивач не надав документів на підтвердження транспортування товару (відвантаження соняшника з елеватора). Також апелянт зазначає, що зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну є передчасним, в той час як належним способом захисту порушеного права вважає зобов`язання ДПС України повторно розглянути питання щодо реєстрації податкової накладної. За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 13.08.2021 року та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. У засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, явку повноважних представників не забезпечили, хоча належним чином усі були повідомленні про дату, час та місце розгляду справи. Від представника ГУ ДПС у Рівненській області надійшло клопотання про проведення розгляду справи в порядку письмового провадження. Відповідно до статті 313 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість апеляційного розгляду справи у відсутності сторін (їх представників). Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з врахуванням наступного. Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Долля Полісся» відповідно до запису №15941020000000757 від 26.01.2018 є діючою юридичною особою та платником податків. Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основний вид діяльності за КВЕД 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Між ТзОВ «Доля Полісся», як «Постачальником», та Приватним підприємством «Інкопмарк-Плюс», як «Покупцем», 21 жовтня 2020 року укладено договір поставки №21/10/20-2 (надалі - «Договір»), згідно предмету якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити соняшник українського походження урожаю Сгорр., код товару згідно з УКТ ЗЕД 1206 - (надалі - «Товар») насипом на умовах, передбачених Договором (а.с. 46-47). На виконання умов Договору ТОВ «Доля Полісся» було поставлено товар соняшник Приватному підприємству «Інкопмарк-Плюс» у кількості 13,076 т, що підтверджується: товарно-транспортною накладною серія ПЗО №023831 від 21.10.2020р. та видатковою накладною №1 від 21.10.2020 р. (а.с. 48, 53). Приватним підприємством «Інкопмарк-Плюс» проведено оплату у розмірі 200062,80 грн. (у т.ч. ПДВ - 33343,80 грн) за поставлений товар відповідно до рахунку на оплату №1 від 21.10.2020 р. (а.с. 49-54). На вказану господарську операцію з постачання товару позивачем складено податкову накладну №1 від 21.10.2020 на суму 200062,80 грн, у т.ч. ПДВ 33343,80 грн, та 19.11.2020 відправлено на реєстрацію в ЄРПН (а.с. 50-52). За наслідками подання до реєстрації в ЄРПН вказаної податкової накладної, через автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» ДПС України позивачу направлено квитанцію від 19.11.2020 №9305561595, у якій зазначено, що реєстрація податкової накладної зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), оскільки податкова накладна відповідає п.8 критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної. Позивачем 27.11.2020 року подано до контролюючого органу повідомлення №1 із поясненнями та копіями документів у кількості 17 додатків щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено (а.с. 99). Зокрема, в підтвердження пояснень реальності здійснення господарської операції було надано наступні документи: договір оренди офісного приміщення; договір про надання послуг №27042020 від 27.04.2020; договір про надання послуг з виконання с/г робіт №3 від 03.10.2020; відомість про нарахування заробітної плати; штатний розпис підприємства станом на 01.10.2020; податкові декларації з плати за землю за 2020 р.; договір відповідального зберігання №01/21-10/20 від 21.10.2020 з ТОВ «Фаворит Агро» та акт виконаних робіт; договір поставки №21/10/20-2 від 21.10.2020 з ПП «Інкопмарк-Плюс»; видаткова накладна №1 від 21.10.2020; рахунок-фактура№1 від 21.10.2020; податкова накладна №1 від 21.10.2020 та квитанція про зупинення реєстрації від 19.11.2020; товаро-транспортна накладна ПЗО №023831 від 21.10.2020; банківська виписка по ПП «Інкомпарк-Плюс»; форма 20-ОПП; витяги з Єдиного державного реєстру по орендованих земельних ділянках; статистичний звіт за №4-сг (а.с. 12-66). Судом також встановлено, що позивач займається вирощуванням сільськогосподарських культур на орендованих земельних ділянках площею 379,257 га, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 57-63). У підприємства наявні основні засоби, що підтверджується повідомленням про об`єкти оподаткування за формою 20-ОПП (а.с. 55-56). Звітом про посівні площі за 2020 рік форми №4-сг підтверджується факт посіву соняшнику площею 500 га на території Людинської сільської ради (а.с. 64-66). Обставини збирання врожаю соняшника підтверджуються договором №3 надання послуг з виконання сільськогосподарських робіт, укладеним 03.10.2020 з ПП [PERSON] , актом здачі-приймання робіт №3 від 26.10.2020 (а.с. 22-23). Насіння соняшнику зберігалось на елеваторі ТОВ «Фаворит-Агро» згідно договору №01/21-10/20 від 21.10.2020 за адресою м. Корець, вул. Київська, буд. 8. Надання послуг зберігання підтверджується актом здачі-приймання робіт №174 від 21.10.2020 (а.с. 42-45). Однак, відповідачем 30.11.2020 прийнято рішення №2181401/41891544 про відмову у реєстрації ПН/РК №1 від 21.10.2020 в ЄРПН у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (а.с. 67). Дане рішення ГУ ДПС у Рівненській області позивачем було оскаржено в адміністративному порядку, а саме 09.12.2020 позивачем було подано письмову скаргу комісії, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, на рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН №2181401/41891544 від 30.11.2020. За результатами розгляду скарги, рішенням комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстр податкових накладних №68648/41891544/2 від 15.12.2020 залишено скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН без змін з підстави ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси (а.с. 68). Позивач, вважаючи рішення комісії №2181401/41891544 від 30.11.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 21.10.2020 року протиправним, звернувся із цим позовом до адміністративного суду. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що наведений в рішенні про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН орієнтовний перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, не означає, що платник податку повинен подати абсолютно всі, зазначені у ньому документи. Зазначає, що відповідач формально зазначив причину для відмови у реєстрації ПН №1 від 21.10.2020 в ЄРПН з посиланням на увесь перелік документів, який визначений формою рішення, який, на думку контролюючого органу, не наданий платником податків, що є недопустимим. Даний перелік є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами як пункту 185.1 статті 185, так і пункту 187.1 статті 187 ПК України. Водночас, позивачем надавались для контролюючого органу відповідні пояснення та документи на підтвердження господарської операції з продажу соняшника. Надані позивачем документи, на думку суду першої інстанції, були достатніми для підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, так як містили вичерпні відомості та в повній мірі підтверджували факт вчинення господарських операцій. Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками суду першої інстанції, з врахуванням наступного. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 року (далі - ПК України). За правилами п.185.1 ст.185 ПК України, операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є об`єктом оподаткування податком на додану вартість. За приписами пункту 201.10 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Згідно з пунктом 74.2 статті 74 ПК України, в ЄРПН забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних в ЄРПН. Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної в ЄРПН може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу. Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 (надалі - Порядок №1165). У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 7 Порядку №1165). Відповідно до пункту 10 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. Водночас, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються зокрема, критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку (пункт 11 Порядку №1165). Наявна в матеріалах справи квитанція №9305561595 від 19.11.2020 року свідчить, що підставою для зупинення реєстрації податкової накладної №1 від 21.10.2020 року, слугувало те, що зазначена податкова накладна відповідає вимогам пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сформована у такий спосіб податковим органом пропозиція щодо надання документів є загальною та формальною, яка за своїм змістом дублює припис підпункту 3 пункту 11 Порядку №1165. Така пропозиція щодо надання документів не є конкретизованою, що може свідчити про наявність у платника податків вільного розсуду щодо переліку документів, які слід надати. Водночас, на момент формування квитанції, якою зупинено реєстрацію податкової накладної, Критерії ризиковості здійснення операцій визначені додатком 3 до Порядку №1165. Пункт 8 додатку 3 до Порядку №1165 наводить серед ознак ризиковості здійснення операцій, зокрема наступне: платник податку відноситься до ризикових, якщо у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. Отже, виходячи з аналізу зазначених норм права при здійсненні опрацювання податкових накладних, направлених для реєстрації в ЄРПН, податковий орган проводить моніторинг відповідності / не відповідності критеріям ризиковості платника податку або здійсненої господарської операції. Згідно з додатком 4 Порядку №1165, в рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку обов`язково зазначається підстава його прийняття, зокрема, відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація наявна у контролюючого органу. При цьому, форма рішення про відповідність /невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку передбачає зазначення контролюючим органом конкретної податкової інформації, яка стала підставою для прийняття вказаного рішення на підставі п. 8 Критеріїв. Водночас, у квитанції не зазначено, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкової накладної стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованої квитанції вимогам до таких, що визначені пунктом 11 Порядку №1165. Крім того, механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520, яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №520). Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку №520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу. Також, пунктом 5 Порядку №520 визначено орієнтовний перелік документів, з огляду на словосполучення «може включати», необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, серед яких: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством. Вичерпний перелік підстав для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування наведено у пункті 11 Порядку №520, а саме: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. Колегія суддів зазначає, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган має витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях. В матеріалах справи наявні відомості, що позивачем виконано вимоги контролюючого органу та надано відповідні копії наявних документів, що підтверджують проведення господарських операцій. Доказів та обґрунтувань того, що подані документи складені/оформлені з порушенням вимог чинного законодавства відповідачем не наведено, судом не встановлено. Вказівка відповідача у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі на те, що позивач не надав документів на підтвердження транспортування товару (відвантаження соняшника з елеватора) є безпідставною, оскільки, про таку обставину не вказано ні в квитанції від 19.11.2020 року №9305561595, ні в рішенні №2181401/41891544 від 30.11.2020 року, яким зупинена реєстрація податкової накладної №1 від 21.10.2020 року, а ні в рішенні за результатами розгляду скарги про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстр податкових накладних №68648/41891544/2 від 15.12.2020. Про відсутність документів з транспортування товару зазначено лише у протоколі від 30.11.2020 року №165/17-00 Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, на засіданні якої, особи, які не є членами комісії контролюючого органу не можуть брати участі у заслуховуванні доповідей членів комісії, внесенні пропозицій, обговоренні та голосуванні. Колегія суддів, надаючи оцінку оскаржуваному рішенню відповідача зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, а також зазначення чіткого переліку документів, чого зроблено не було. Водночас оскаржувана відмова містить лише загальне твердження без зазначення, які саме документи складені з порушенням законодавства, які вимоги законодавства порушено при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Також форма зазначеного рішення передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів, документи, яких не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), належить підкреслити. Однак жодного підкреслення оспорюване рішення не містить. Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. ГУ ДПС у Рівненській області, як при зупиненні реєстрації податкової накладної №1 від 21.10.2020, так і при винесенні рішення №2181401/41891544 від 30.11.2020 року, обмежився лише загальними фразами та не вказав конкретно, які саме документи не подані і що вони мали б підтвердити або спростувати. Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежується права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу. Саме за результатами детального дослідження змісту документів, наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією. Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. Суд також звертає увагу на те, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної. До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 03 червня 2021 року в справі №2040/7098/18. Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується апеляційним судом під час вирішення наведеного спору. Колегія суддів також зазначає, що зупинення реєстрації податкових накладних без переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, не дало позивачу можливості надати достатній обсяг підтверджуючих документів, а тому, враховуючи норми статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач скористався наданим йому правом довести належними і допустимими доказам заявлені ним позовні вимоги у суді. Матеріали справи, на підтвердження реальності операцій позивача, містять копії відповідних договорів та первинних документів ТзОВ «Доля Полісся», а саме: - договір поставки №21/10/20-2 від 21 жовтня 2020 року укладено між ТзОВ «Доля Полісся», та Приватним підприємством «Інкопмарк-Плюс» (а.с. 46-47); - товарно-транспортна накладна серія ПЗО №023831 від 21.10.2020 р., видаткова накладна № 1 від 21.10.2020 р. (а.с. 48, 53); - рахунок на оплату №1 від 21.10.2020 року за поставлений товар у розмірі 200062,80 грн. (у т.ч. ПДВ - 33 343, 80 грн) (а.с. 49); - податкова накладна №1 від 21.10.2020 на суму 200062,80 грн, у т.ч. ПДВ 33343,80 грн, та 19.11.2020 відправлено на реєстрацію в ЄРПН (а.с. 50-52); - договір оренди офісного приміщення №7 від 30.06.2019 року (а.с. 12-16); - договір про надання послуг №27042020 від 27.04.2020 (а.с. 17-20); - договір про надання послуг з виконання сільськогосподарських робіт №3 від 03.10.2020 року з ПП [PERSON] та акт здачі-приймання робіт №3 від 26.10.2020 року, що підтверджує обставини збирання врожаю соняшника (а.с. 22, 23); - відомість про нарахування заробітної плати (а.с. 24); - штатний розпис підприємства станом на 01.10.2020 (а.с. 25); - податкові декларації з плати за землю за 2020 р. (а.с. 26-41); - договір відповідального зберігання №01/21-10/20 від 21.10.2020 року з ТзОВ «Фаворит Агро», відповідно до якого насіння соняшнику зберігалось на елеваторі ТзОВ «Фаворит-Агро» за адресою м. Корець, вул. Київська, буд. 8 (а.с. 42-44); - акт здачі-приймання виконаних робіт №174 від 21.10.2020 року, що підтверджує надання послуг зберігання (а.с. 45); - договір поставки №21/10/20-2 від 21.10.2020 з ПП «Інкопмарк-Плюс» (а.с. 46-47); - видаткова накладна №1 від 21.10.2020 року (а.с. 48); - рахунок-фактура №1 від 21.10.2020 (а.с. 49); - товаро-транспортна накладна ПЗО №023831 від 21.10.2020 року (а.с. 53); - банківська виписка по ПП «Інкомпарк-Плюс» (а.с. 54); - форма 20-ОПП, що підтверджує наявність у підприємства основних засобів (а.с. 55); - витяги з Єдиного державного реєстру по орендованих земельних ділянках (а.с. 57-63); - статистичний звіт за №4-сг про посівні площі за 2020 рік форми №4-сг, що підтверджує факт посіву соняшнику площею 500 га на території Людинської сільської ради (а.с. 64-66). Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що надіслані позивачем письмові пояснення з копіями первинних та інших документів повністю відображають зміст господарських операцій позивача із його контрагентом та були достатніми для прийняття податковим органом рішення про реєстрацію податкової накладної. Водночас в порушення ч.2 ст.77 КАС України, відповідачами до суду не надано доказів на підтвердження обставини ненаданням платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. Предметом розгляду, у даному випадку, є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом. Тому рішення №2181401/41891544 від 30.11.2020 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №1 від 21.10.2020 року, є протиправними та підлягає скасуванню. Колегія суддів також зазначає, що згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Здійснюючи судочинство Європейський суд неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.12.2004 року у справі «Педерсен і Бодсгор проти Данії» зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї. Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень. Зміст компетенції органу виконавчої влади складають його повноваження - певні права та обов`язки органу діяти, вирішуючи коло справ, визначених цією компетенцією. В одних випадках це зміст прав та обов`язків (право діяти чи утримуватися від певних дій). В інших випадках органу виконавчої влади надається свобода діяти на свій розсуд, тобто оцінюючи ситуацію, вибирати один із кількох варіантів дій (або утримуватися від дій) чи один з варіантів можливих рішень. Тобто, дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації можливу поведінку (дії, бездіяльність) між альтернативами варіантами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». Водночас, суб`єкт владних повноважень за даних, конкретних фактичних обставин не наділений повноваженнями діяти не за законом, а на власний розсуд. Крім цього, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. Згідно з приписами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. У разі надходження рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду. Отже, реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням Державної податкової служби України. Проте, обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкової накладної №1 від 21.10.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено. З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН подану ТзОВ «Доля Полісся» податкову накладну від 21.10.2020 року №1, що вказує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги у цій частині. Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації в ЄРПН спірної податкової накладної, ознак щодо порушення позивачем вимог законодавства щодо складення податкової накладної немає, відтак є достатні підстави для прийняття рішення про реєстрацію такої. Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування. Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Результат розгляду: denied