Рішення адміністративного суду від 2022-08-09 00:00:00+03

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив: - визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області №923080156193 від 13 липня 2021 року про відмову у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років в частині зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 90 до 60 відсотків суми заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії та її максимального розміру; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 01 квітня 2021 року перерахунок та виплату [PERSON] пенсії, виходячи з розрахунку 90% від суми щомісячної заробітної плати на підставі довідки Запорізької обласної прокуратури від 06 квітня 2021 року №21-333вих-21 без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення основного розміру пенсії з 90 відсотків до 60 відсотків відповідних сум грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії [PERSON] , на підставі довідки Запорізької обласної прокуратури від 06.04.2021 року №21-33вих-21. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести з 01.04.2021 року перерахунок пенсії [PERSON] , згідно довідки Запорізької обласної прокуратури від 06.04.2021 року №21-333вих-21, виходячи із основного розміру пенсії у 90 відсотків відповідних сум заробітної плати. В задоволенні решти вимог відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована відсутністю підстав для здійснення перерахунку позивачу пенсії за вислугу років, виходячи з виходячи з 90% від суми заробітної плати. [PERSON] також не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить його скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення про повне задоволення позову. В обґрунтування своєї апеляційної скарги посилається на те, що рішенням №923080156193 від 13 липня 2021 року про відмову в здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років, відповідач протиправною зменшив розмір відсоткового значення пенсії з 90% на 60% та безпідставно застосував обмеження максимального розміру пенсії. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області підлягає задоволенню, а апеляційна скарга [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій, у зв`язку із призначенням пенсії за вислугу років. 06.04.2021 року Запорізькою обласною прокуратурою [PERSON] видано довідку №21-333вих-21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, за нормами чинним на 15 березня 2021 року. В подальшому позивачу органом Пенсійного фонду проведено перерахунок пенсії на підставі довідки №21-333вих-21 від 06.04.2021, проте під час здійснення перерахунку пенсії її розмірі обчислено виходячи із 60 відсотків сум грошового забезпечення, а також розмір пенсії обмежено максимальним розміром. Також, рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області від 13.07.2021 позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії виходячи із 90 відсотків грошового забезпечення та без обмежень розміру пенсії. Позивач вважаючи протиправними дії щодо обмеження граничного розміру пенсії 10-ма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, та виплати пенсії у розмірі 60% заробітної плати, звернувся з даним позовом до суду. Спірними у цій справі є питання щодо розміру відсотку, який підлягає застосуванню при перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури відповідно до\~ Закону №\~ \~\~1789-XII, а також застосування при перерахунку такої пенсії обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Станом на дату призначення позивачу пенсії питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури було врегульоване положеннями ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ, частина перша якої (в редакції чинній на час призначення пенсії) встановлювала, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Частиною 12 ст.50-1 Закону України Про прокуратуру №1789-ХІІ (в редакції чинній на час призначення пенсії) передбачалося, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Надалі 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, ч.18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України". Таким чином, після 01 січня 2015 року повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури законодавець делегував Уряду. 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" № 1697-VІІ, згідно з підпунктом 1 пункту 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, Закон № 1789-ХІІ, крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1. З набранням чинності\~ Законом №\~ \~\~1697-VII\~ пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої\~ прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Згідно з частиною двадцятою цієї статті призначені працівникам прокуратури\~ пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами\~ \~\~другою,\~ \~\~третьою\~ \~\~та\~ \~\~четвертою\~ \~\~цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки. Відповідно до частини першої\~ статті 58 Конституції України\~ закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той\~ закон, під час дії якого вони настали. Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту\~ статті 58 Конституції України, викладеними у\~ рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 року № 1-зп, від 09.02.1999 року № 1-рп/99, від 05.04.2001 року № 3-рп/2001, від 13.03.2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той\~ закон\~ або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія\~ закону\~ та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим\~ законом\~ або іншим нормативно-правовим актом. Ураховуючи наведене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності\~ Законом №\~ \~\~1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього\~ Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії,\~ Закон №\~ \~\~1697-VII\~ не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми\~ Закону №\~ \~\~1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами. Такий правовий висновок узгоджується з покладеним в основу\~ Закону №\~ \~\~1697-VII\~ принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів. Ураховуючи наведене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності\~ Законом №\~ \~\~1697-VII\~ порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього\~ Закону\~ та тими, яким вона була призначена відповідно до\~ Закону №\~ \~\~1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону №\~ \~\~1697-VII. У\~ рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 року № 5-р/2018\~ зазначено, що положення частини першої\~ статті 22 Конституції України\~ необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності. Колегія суддів зазначає, що гарантією належного пенсійного забезпечення працівників прокуратури є право на безумовний перерахунок розміру пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам\~ на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Таке право за своєю суттю направлене на збільшення розміру виплачуваної працівнику прокуратури пенсії, а гарантія дотримання конституційного права на соціальний захист, зокрема\~ щодо\~ недопущення зменшення такого розміру у випадку перерахунку пенсії, має бути забезпечена виплатою пенсії в раніше встановленому розмірі. Колегія суддів Верховного Суду при розгляді справи №580/5962/20 (постанова від 21.12.2021 року) відступила від висновку, викладеного, зокрема у постанові Верховного Суду від 10.09.2021 у справі №\~ \~\~580/5238/20 у подібних правовідносинах, та сформувала правовий висновок, відповідно до якого до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності\~ Законом №\~ \~\~1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього\~ Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії\~ стаття 50-1 Закону №\~ \~\~1789-ХІІ\~ відповідно до пункту 3\~ Прикінцевих положень Закону №\~ \~\~1697-VII\~ у частині перерахунку пенсії втратила чинність. З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої\~ статті 86 Закону №\~ \~\~1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати. Отже, позовні вимоги [PERSON] у частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. З приводу позовних вимог щодо здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром, колегія суддів зазначає наступне. За змістом\~ статті 2 Закону №\~ \~\~3668-VI\~ (який набрав чинності 1 жовтня 2011 року) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до\~ Закону України "Про прокуратуру", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим\~ Законом\~ було внесено зміни до\~ статті 50-1 Закону №\~ \~\~1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції. При цьому абзацом першим пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №\~ \~\~3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим\~ Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим\~ Законом\~ і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим\~ Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої\~ статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"\~ та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом. Положення пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №\~ \~\~3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням\~ Закону № 3668-VI\~ стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим\~ Законом\~ перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень. Закон №\~ \~\~1789-ХІІ\~ утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності\~ Законом №\~ \~\~1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Ураховуючи наведене, з моменту набрання чинності\~ Законом №\~ \~\~1697-VII\~ питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього\~ Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром. Колегія суддів апеляційної інстанції також враховує зміну правової позиції Верховного Суду у подібних правовідносинах та формування правового висновку, який викладений у справі №580/5962/20, відповідно до якого пункт 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №\~ \~\~3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим\~ Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності\~ Законом №\~ \~\~3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим\~ Законом\~ перевищував максимальний розмір.\~ Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених\~ статтею 50-1 Закону №\~ \~\~1789-ХІІ, а з 14.10.2014 року - абзацом шостим частини п`ятнадцятої\~ статті 86 Закону №\~ \~\~1697-VII. З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої\~ статті 86 Закону №\~ \~\~1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Отже, позовні вимоги [PERSON] у частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Окрім того, необхідно зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював позицію щодо можливості встановлення обмежень розміру соціальних виплат. Так, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 26.12.2011 року №\~ \~\~20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави. Окрім того, аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що, неодноразово висловлюючи правову позицію щодо можливості обмеження розміру соціальних виплат, ЄСПЛ, не заперечуючи право держав зменшувати такий розмір, не сформулював правової позиції щодо достатнього розміру таких соціальних виплат, підкреслюючи водночас необхідність забезпечення прозорості, недискримінаційного характеру відповідних змін, не покладення надмірного тягаря на заявників внаслідок такого втручання держави. Така практика свідчить про достатньо широке "поле" для розсуду, яке ЄСПЛ залишає державам у питаннях соціального забезпечення. Наведене свідчить про те, що ЄСПЛ визнає можливість того, що виплати соціального страхування можуть бути зменшені або припинені, однак, розглядаючи питання відповідності таких дій, у кожній конкретній справі ураховує всі відповідні обставини справи і з`ясовує: чи було законним таке втручання, чи переслідувало легітимну мету таке втручання та чи не поклало таке втручання надмірний тягар на особу, якої це стосується. За аналогічних обставин ЄСПЛ не констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції (справа Valkov and Others v. Bulgaria\~ (заява №\~ \~\~2033/04); справа Khoniakina v. Georgia (заява №\~ \~\~17767/08)). Хоча виплати соціального страхування є "майном" у розумінні статті 1 Першого протоколу до\~ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, однак обмеження максимальним розміром пенсій працівникам прокуратури не може вважатися порушенням їх права володіння цим майном, оскільки такі здійснені державою шляхом введення нових законодавчих положень з метою регулювання політики соціального забезпечення. Встановлені обмеження не є непропорційними та не призводять до порушення сутності пенсійних прав. Водночас розмір пенсії працівників прокуратури, з урахуванням встановлених обмежень максимальною сумою, залишається вищим середньомісячного розміру пенсії в Україні. Тобто, встановлення максимального розміру пенсії для працівників прокуратури не поставило їх у невигідне становище, оскільки їх право на соціальне забезпечення було за ними збережене, вони не були позбавлені своїх засобів для існування і не були піддані ризикові недостатності таких засобів для життя. Тому встановлення максимального розміру пенсії не можна вважати таким, що поклало на працівників прокуратури надмірний чи непропорційний тягар, чи порушило їх право на мирне володіння своїм майном. При цьому таке обмеження не є дискримінаційним, оскільки стосується не лише працівників прокуратури, а й інших категорій пенсіонерів, зокрема поширюється на пенсії,\~ призначені відповідно до\~ Митного кодексу України,\~ законів України "Про державну службу", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення". Відтак, враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. При цьому в межах даної справи відсутні підстави для неврахування правових висновків викладених у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 21.12.2021 року у справі №580/5962/20, які \~з огляду на приписи ч.5 ст. 242 КАС України суд застосовує при виборі і застосуванні норми права, оскільки цими висновками прямо врегульовано спірне питання перерахунку пенсії прокурорів та обмеження її максимальним розміром. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснюючи перерахунок пенсії [PERSON] на підставі довідки Запорізької обласної прокуратури від 06 квітня 2021 року №21-333вих-21, виходячи з розрахунку 60% від середнього заробітку із застосуванням обмеження максимального розміру пенсії діяло в межах норм чинного законодавства та не допустило порушень прав, свобод та інтересів позивача. У зв`язку з чим, у задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити. Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial