Рішення адміністративного суду від 2023-05-22 00:00:00+03

У жовтні 2022 року ТОВ «Крафт» (далі позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці (далі відповідач, Митниця), в якому просило: - визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 23.08.2022 року №UA500530/2022/000004/2; - визнати протиправним та скасування картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500530/2022/000016. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем не наведено жодного доводу про неможливість застосування митної вартості за ціною договору та необґрунтовано застосовано резервний метод визначення митної вартості, оминувши інші другорядні методи. Позивач вважає, що товариством повністю виконані вимоги Митного кодексу України, надані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену митну вартість та її складові частини, документи не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню та на їх підставі можливо ідентифікувати задекларовані товари, а тому зазначені відповідачем у рішенні розбіжності є необґрунтованими та безпідставними. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.01.2023 року позовні вимоги задоволено повністю. Справу було розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 07.07.2022 року між ТОВ «Крафт» (Покупець) та «НАВАS SINAI VE TIBBI GAZLAR ISTIHSAL ENDUSTRISI A.S.» (Продавець) укладено договір купівлі-продажу №НЕХ 2022/HRS 049 на поставку товару - гарячекатана сталь у листах, кількість 140 мт (+/- 10% як опція продавця), ціна - лот 1: USD 740 PMT EXW HABAS MILIAGA, IZMIR, TURKEY згідно INCOTERMS 2020 (загальна сума договору - 103600,00 USD). За умовами договору оплата здійснюється наступним чином: 30% передплата до 14.07.2022 року на рахунок «НАВАS SINAI VE TIBBI GAZLAR ISTIHSAL ENDUSTRISI A.S.», балансовий платіж 70% сплачується перед кожним відвантаженням на рахунок «НАВАS SINAI VE TIBBI GAZLAR ISTIHSAL ENDUSTRISI A.S.» після завершення виробництва перед відвантаженням. Згідно додатку 2 до договору купівлі-продажу №НЕХ 2022/HRS 049 від 07.07.2022 року: 1. кількість: 140 т (+/- 25% як опція продавця); 2. спеціальні умови: 5 - +/- 25 толеранс за кількістю для товарів, +/- 25% толеранс для загальної кількості та суми є підтвердженими. На виконання умов договору «НАВАS SINAI VE TIBBI GAZLAR ISTIHSAL ENDUSTRISI A.S.» поставлено ТОВ «Крафт» товар, а саме: - №1 - прокат плоский з вуглецевої сталі завширшки 600 мм або більше, гарячекатаний, неплакований, без гальванічного чи іншого покриття, не у рулонах, без подальшого оброблення, завтовшки понад 15 мм - NEWLU PRODUCED HOT ROLLED STEEL IN SHE ETS, якості S235JR ACC TO 10025, розмір виробу 16х1500х6000мм - 11420 кг, торговельна марка: відсутня, країна виробництва: Туреччина, TR. Виробник: HABAS SINAI VE TIBBI GAZLAR ISTIHSAL END.A.S.; - №2 - прокат плоский з вуглецевої сталі завширшки 600 мм або більше, гарячекатаний, неплакований, без гальванічного чи іншого покриття, не у рулонах, без подальшого оброблення, завтовшки понад 10 мм, але не більше як 15 мм. - NEWLU PRODUCED HOT ROLLED STEEL IN SHE ETS, якості S235JR ACC TO 10025, розмір виробу 12х1500х6000мм - 8580 кг. 23.08.2022 року декларантом подано митну декларацію для здійснення митного оформлення зазначеного товару - МД №UА500530/2022/004089. Митна вартість товару визначена декларантом самостійно за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), - 0,9 дол. США за кг. Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом надані наступні документи: сертифікат якості від 19.08.2022 року №3286; пакувальний лист від 18.08.2022 року б/н; рахунок-проформа від 14.07.2022 року №НЕХ 2022/HRS 049; рахунок-фактуру (інвойс) від 18.08.2022 року №НЕХ 2022/HRS 049; рахунок-фактура (інвойс) від 16.08.2022 року №ІНА2022000001795; автотранспортну накладну від 17.08.2022 року б/н; супровідний документ Т1 від 18.08.2022 року №22TR351900000147365; сертифікат про походження товару від 19.08.2022 року №V0253209; банківський платіжний документ від 08.07.2022 року №46; банківський платіжний документ від 14.07.2022 року №47; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 15.08.2022 року №СФ-0000025; документ, що підтверджує вартість перевезення від 19.08.2022 року №19-08-01; прейскурант (прайс-лист) від 05.07.2022 року б/н; зовнішньоекономічний договір (контракт) від 07.07.2022 року №НЕХ 2022/HRS 049; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 07.07.2022 року №1; договір про надання послуг митного брокера №Крафт/250622 від 25.06.2022 року; довідку LME HOT ROLS STEEL від 23.08.2022 року; довідку Turkey Ex - Works HOT RO від 23.08.2022 року; копію митної декларації країни відправлення від 17.08.2022 року №22351900ЕХ00139831. За результатами перевірки МД №UА500530/2022/004089 та поданих до неї документів, сформоване повідомлення від 23.08.2022 року, в якому вказано, що у зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 1) відповідно до зовнішньоекономічного договору кількість товару складає 140 мт +/-10% (макс.154 мт), але в проформі-інвойсі з посиланням на цей контракт зазначено іншу партію товару, а саме - 160 мт; 2) платіжне доручення від 08.07.2022 року №46 містить посилання на інвойс №НЕХ22/НRS049 від 07.07.2022 року, однак наданий до митного оформлення інвойс із зазначеним номером має дату складання 14.07.2022 року; 3) відповідно до зовнішньоекономічного договору між відправником та одержувачем зазначено умови поставки EXW, HABAS MILL, ALIAGA, при яких витрати на завантажувальні та розвантажувальні роботи несе відправник. Однак всупереч договору, в довідці по транспортно-експедиційним витратам, наданій ПП «НОВА УКРАЇНА», яким здійснювалося перевезення, зазначено, що завантажувальні та розвантажувальні роботи здійснено за рахунок відправника. Таким чином, виникають сумніви щодо достовірності довідки по транспортно-експедиційним витратам, наданої ПП «НОВА УКРАЇНА», а не сторонами контракту; 4) в довідці по транспортно-експедиційним витратам та рахунку на оплату зазначено перевезення вантажу по маршруту з м.Ізмір, Турція, водночас згідно зовнішньоекономічного договору умовами поставки визначено EXW, HABAS MILL, ALIAGA, що унеможливлює повного розрахунку транспортних витрат. Враховуючи наведене зобов`язано надати (за наявності) протягом 10 календарних днів такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. 23.08.2022 року агентом з митного оформлення повідомлено про те, що подано всі документи та інші надаватися не будуть. 23.08.2022 року відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA500530/2022/000004/2, відповідно до якого визначено вартість товарів: №1 - 1,35 дол. США за кг, замість 0,90 дол. США за кг заявлених декларантом. У рішенні про коригування митної вартості зазначено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та наведено аналогічні докази, які були зазначені у вищевказаному повідомлені від 23.08.2022 року. Також було зазначено, що 23.08.2022 року агентом з митного оформлення повідомлено про те, що подано всі документи та інші надаватися не будуть. Отже, декларантом не подані всі запитувані документи та не спростовані наявні розбіжності у наданих документах відповідно до умов, зазначених у статті 53 МК України. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що по товару №1 та товару №2 рівень митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим і становить - 1,35 дол. США за кг нетто (МД №UA500530/2022/2637), ніж заявлено декларантом - 0,9 дол. США за кг нетто. У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів від 23.08.2022 року №UA500530/2022/000004/2, відповідачем також прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500530/2022/000016. 07.09.2022 року позивач звернувся до Державної митної служби України зі скаргою, за результатами розгляду якої відмовлено в її задоволенні. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору. Контролюючим органом не наведено переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар та не дають можливість здійснити митне оформленя товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору. Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. За приписами ч.1 та ч.2 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (ч.3 ст.53 МК України). Відповідно до ч.4 ст.53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Тобто, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. При цьому, митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Також забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч.5 ст.53 МК України). Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України). Згідно з ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Відповідно до ч.4 ст.54 МК України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; У відповідності до ч.5 ст.54 МК України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю. Частиною 6 ст.54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Частиною 1 ст.55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Згідно ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. При цьому, ч.1 ст.57 МК України закріплено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. В силу вимог ч.ч.2-3 ст.57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч.4 ст.57 МК України). Отже, орган доходів і зборів здійснює контроль за правильністю визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, яке полягає у перевірці числового значення та методу визначення заявленої митної вартості. З наведених норм вбачається, що обов`язок доведення митної вартості товару лежить на імпортерові. Але, при цьому, митний орган може витребувати додаткові документи лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме у разі коли: - надані декларантом документи містять розбіжності; - або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; - або наявні ознаки підробки. Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи мають підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів. Так, підставою для здійснення коригування митної вартості в сторону збільшення ціни товару із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості (резервного методу) стали висновки митного органу про ненадання позивачем відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також ненадання документів у спростування виявлених невідповідностей та на вимогу митного органу. Однією з підстав, якими відповідач обґрунтовує свої висновки у рішенні №UA500530/2022/000004/2 є те, що відповідно до зовнішньоекономічного договору кількість товару складає 140 мт +/- 10% (макс.154 мт), але в проформі-інвойсі з посиланням на цей контракт зазначено іншу партію товару, а саме - 160 мт. Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що такий довід відповідача є безпідставним, оскільки за умовами договору від 07.07.2022 року №НЕХ 2022/HRS 049 продавець виготовляє гарячекатану сталь у листах, кількість 140 мт (+/- 10% як опція продавця), а саме: 1. HRS S235JR 10х1500х6000мм - 40 мт; 2. HRS S235JR 10х2000х6000мм - 20 мт; 3. HRS S235JR 12х1500х6000мм - 20 мт; 4. HRS S235JR 16х1500х6000мм - 20 мт; 5. HRS S235JR 20х1500х6000мм - 20 мт; 6. HRSS235JR 25х1500х6000мм - 20 мт. Згідно додатку 2 до договору купівлі-продажу №НЕХ 2022/HRS 049 від 07.07.2022 року: 1. кількість: 140 т (+/- 25% як опція продавця); 2. спеціальні умови: 5 - +/- 25 толеранс за кількістю для товарів, +/- 25% толеранс для загальної кількості та суми є підтвердженими. Отже, за вказаним зовнішньоекономічним договором з додатком 2 передбачена кількість товару 140 т (+/- 25%), тобто максимум 175 т. За умовами договору оплата здійснюється наступним чином: 30% передплата до 14.07.2022 року на рахунок «НАВАS SINAI VE TIBBI GAZLAR ISTIHSAL ENDUSTRISI A.S.», балансовий платіж 70% сплачується перед кожним відвантаженням на рахунок «НАВАS SINAI VE TIBBI GAZLAR ISTIHSAL ENDUSTRISI A.S.» після завершення виробництва перед відвантаженням. 07.07.2022 року «НАВАS SINAI VE TIBBI GAZLAR ISTIHSAL ENDUSTRISI A.S.» надіслано інвойс на суму 31080,00 дол. США, що згідно умов договору є передплатою у розмірі 30%. Платіжним дорученням від 08.07.2022 року №46 ТОВ «Крафт» сплатило «НАВАS SINAI VE TIBBI GAZLAR ISTIHSAL ENDUSTRISI A.S.» вказану суму 31080,00 дол. США. У зв`язку з тим, що товар виготовляється з рулонної сталі та цей процес є безперервним, то після закінчення робіт готової продукції виявилося більше, ніж було заявлено перед підписанням контракту, внаслідок чого виробник повідомив про коригування кількості товару і 14.07.2022 року відбулася заміна інвойсу - позивач отримав проформу інвойс від 14.07.2022 року, в якій вказано кількість товару 160 мт вартістю 118400,00 дол. США, тому залишилось до сплати 87320,00 дол. США, тобто 70% загальної суми. Марка сталі, товщина, довжина та ширина листів, вказаних у пакувальному листі від 18.08.2022 року повністю відповідають властивостям товару, зазначеному у договорі від 07.07.2022 року №НЕХ 2022/HRS 049, який, в свою чергу, не містить жодних обмежень щодо збільшення або зменшення кількості товару. Крім того, в додатку 2 від 07.07.2022 року вказана кількість товару 140 мт (+/- 25 %), що максимально становить 175 мт, а не 154 мт як зазначає відповідач. Таким чином, за проформою-інвойсом від 14.07.2022 року позивачу було поставлено 160 мт товару, що не перевищує кількість товару, узгодженого сторонами за договором від 07.07.2022 року №НЕХ 2022/HRS 049 та додатком 2 від 07.07.2022 року до вказаного договору. Згідно платіжних доручень №46 від 08.07.2022 року на суму 31080,00 дол. США та №47 від 14.07.2022 року на суму 87320,00 дол. США ТОВ «Крафт» сплатило вартість партії товару, поставленого на виконання умов договору від 07.07.2022 року №НЕХ 2022/HRS 049. Враховуючи наведене, висновок суду першої інстанції про помилковість доводів відповідача про розбіжності в документах стосовно кількості товару, є обґрунтованим. Другою підставою митний орган вказав, що платіжне доручення від 08.07.2022 року №46 містить посилання на інвойс №НЕХ22/НRS049 від 07.07.2022 року, однак наданий до митного оформлення інвойс із зазначеним номером має дату складання 14.07.2022 року. Колегія суддів вважає такий довід відповідача безпідставним з приводу того, що перерахунок коштів у сумі 31080,00 дол. США за платіжним дорученням №46 від 08.07.2022 року здійснено ТОВ «Крафт» відповідно до інвойсу від 07.07.2022 року №НЕХ 2022/HRS 049 на суму 31080,00 дол. США, до початку виробництва листів. Згідно проформи-інвойсу від 14.07.2022 року, який надавався разом з митною декларацією, 31080,00 дол. США було отримано в якості авансу, залишок до сплати 87320,00 дол. США. Тобто, вказані документи на думку апеляційного суду та згідно висновків суду першої інстанції не містять жодних розбіжностей. Останніми підставами митний орган вказав, що відповідно до зовнішньоекономічного договору між відправником та одержувачем зазначено умови поставки EXW, HABAS MILL, ALIAGA, при яких витрати на завантажувальні та розвантажувальні роботи несе відправник. Однак всупереч договору, в довідці по транспортно-експедиційним витратам, наданій ПП «НОВА УКРАЇНА», яким здійснювалося перевезення, зазначено, що завантажувальні та розвантажувальні роботи здійснено за рахунок відправника. Таким чином, виникають сумніви щодо достовірності довідки по транспортно-експедиційним витратам, наданої ПП «НОВА УКРАЇНА», а не сторонами контракту. Також митний орган зазначив, що в довідці по транспортно-експедиційним витратам та рахунку на оплату зазначено перевезення вантажу по маршруту з м.Ізмір, Турція, водночас згідно зовнішньоекономічного договору умовами поставки визначено EXW, HABAS MILL, ALIAGA, що унеможливлює повного розрахунку транспортних витрат. З цього приводу колегія суддів зазначає, що за умовами договору №НЕХ 2022/HRS 049 від 07.07.2022 року поставка товару здійснюється на умовах EXW, HABAS MILL, ALІАGA, IZMIR, TURKEY згідно INCOTERMS 2020. За правилами INCOTERMS 2020 EXW (Ех Works) - франко-завод (назва місця), в даному випадку франко-завод HABAS MILL, ALІАGA, IZMIR, TURKEY, поставка відбулася в момент, коли продавець передав товар покупцеві на площі підприємства-продавця або в іншому зазначеному місці. Перехід ризиків - з моменту поставки. Розділ затрат - у місці поставки. Вид транспорту - будь-який. Продавець здійснює контроль безпеки; перевірка якості, кількості, ваги, розміру; пакування, маркування товару; навантаження товару на транспортний засіб у місці поставки. 12.08.2022 року ТОВ «Крафт» укладено з ПП «НОВА УКРАЇНА» договір міжнародного перевезення грузів автомобільним транспортом, відповідно до п.1.2 якого Перевізник зобов`язується прийняти та доставити ввірений йому відправником вантажу під контролем Замовника вантаж власним автомобільним транспортом з пункту завантаження в пункт призначення і передати його вантажоодержувачу, а Замовник приймає на себе зобов`язання оплатити перевезення вантажу, відповідно до умов цього договору. Згідно п.3.1.16 вказаного договору, оплата послуг Перевізника проводиться Замовником на розрахунковий рахунок Перевізника на підставі підписаних і завірених оригіналів документів: договору - 2 екземпляри, заявки - 2 екземпляри, рахунок-фактура - 1 екземпляр; акта виконаних робіт - 2 екземпляри; оригінал СМR - 1 екземпляр (на вимогу Замовника - 2 екземпляри); ТТН - в разі перевезення у міжміському напрямку - 1 екземпляр, довідки про транспортні витрати (за необхідності, на вимогу Замовника) - 1 екземпляр. ПП «НОВА УКРАЇНА» здійснено перевезення вантажу автомобілем [NUMBER] /СА3418XF за маршрутом м.Ізмір (Турція) п/п Рені (кордон України) - м. Київ, Україна. Вартість перевезення відповідно до довідки по транспортно-експедиційним витратам від 19.08.2022 року №19-08-01 складає: м.Ізмір (Турція) - п/п Рені (кордон України) 117050,00 грн.; п/п Рені (кордон України) - м.Київ (Україна) 60550,00 грн., загальна вартість перевезення м.Ізмір (Турція) - м.Київ (Україна) складає 177600,00 грн., завантажувальні та розвантажувальні роботи за рахунок відправника. Страхування вантажу не здійснювалося. ПП «НОВА УКРАЇНА» виставлено рахунок на оплату від 15.08.2022 року №СФ-0000025 на суму 177600,00 грн., які сплачені ТОВ «Крафт» згідно платіжних доручень №22082 від 18.08.2022 року на суму 53280,00 грн. та №22114 від 26.08.2022 року на суму 124320,00 грн.. Відповідно до комерційного інвойсу від 18.08.2022 року №НЕХ 2022/HRS 049 умови поставки EXW, HABAS MILL, ALІАGA, IZMIR, TURKEY, а згідно СМR в графі 4 "місце та дата навантаження" вказано IZMIR ALІАGA TURKEY. Рахунок-фактура від 15.08.2022 року №СФ-0000025 про надання експедиційних послуг та довідка від 19.08.2022 року №19-08-01 про транспортно-експедиційні витрати містять вичерпні відомості щодо понесених ТОВ «Крафт» транспортних витрат до кордону України і не суперечать іншим документам, наданим до митного органу. Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що ПП «НОВА УКРАЇНА» здійснювало перевезення вантажу за маршрутом м.Ізмір (Турція) - м.Київ (Україна), що повністю відповідає умовам поставки, та вказані документи не містять розбіжностей стосовно маршруту. У перелічених документах співпадають: товар, що перевозився; місто відправлення товару; місто доставки товару, реєстраційний номер авто, що здійснював перевезення; вартість перевезення. Наведені дані у їх сукупності та у повній мірі дають можливість визначити числове значення митної вартості товару та відповідають даними митної декларації, а тому зауваження відповідача про не підтвердження документально заявлених витрат на транспортно-експедиційні послуги спростовуються документами, які надавалися позивачем до митного оформлення. Враховуючи все наведене, колегія суддів вважає, що наведені вище зауваження відповідача щодо розбіжностей у документах, поданих для митного оформлення не спростовують визначення митної вартості за першим методом - ціною контракту. Суд першої інстанції вірно зазначив, що зазначені позивачем відомості не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом. Щодо витребуваних митним органом додаткових документів, колегія суддів зазначає, що витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що зазначені митницею у повідомленнях та рішенні про коригування митної вартості зауваження, розбіжності та невідповідність відомостей, які стали підставою для витребування митницею додаткових документів та прийняття рішення про коригування митної вартості, не можуть бути визнані об`єктивними, обґрунтованими та такими, що впливають на числові значення заявленої митної вартості. Крім цього, доказів повідомлення позивача про конкретні складові митної вартості товарів, які мають бути підтверджені додатково наданими ним документами відповідачем не надано. Разом з цим, позивачем у відповідності до вимог статей 52, 53 МК України подано всі необхідні документи для митного оформлення зазначеного товару за ціною договору, які не містили в собі будь-яких розбіжностей, зазначених в частині 3 статті 53 МК України, і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості. Отже, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено, наявність розбіжностей та відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості імпортованого товару, чи відомостей щодо ціни такого товару, що вплинуло чи могло вплинути на заниження позивачем митної вартості імпортованого товару. Крім цього, відповідно до п.п.2, 4 ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Між тим, спірне рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 ч.2 ст.55 МК України. Верховний Суд у своїх правових висновках (постанова від 25.02.2020 року справа №260/718/19; постанова від 27.04.2020 року справа №140/804/19) наголошував, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками. Верховний Суд вважав за необхідне зауважити, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню. У постанові від 30.04.2020 року по справі №820/231/16 Верховний Суд вказує, що отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування(якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Матеріали даної справи таких доказів не містять. Враховуючи наведене, та те, що документи, які були подані позивачем для митного оформлення товару є достатніми та такими, що у своїй сукупності не викликали сумніви у достовірності зазначеної в них інформації, колегія суддів вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оцінюючи викладене в сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Щодо розподілу судом першої інстанції витрат позивача на правничу допомогу та судовий збір, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції було прийнято обґрунтоване та справедливе рішення про компенсацію позивачу витрат на судовий збір та витрат на правничу допомогу у розмірі 7481,00 грн.. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2023 року відстрочено Одеській митниці сплату судового збору за подачу апеляційної скарги до ухвалення рішення по справі, а тому враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про не задоволення апеляційної скарги, судовий збір у розмірі 2977,20 грн. підлягає стягненню з Одеської митниці.

Результат розгляду: granted