Рішення адміністративного суду від 2023-05-29 00:00:00+03

Позивач, [PERSON] , звернувся до Харківськогоо окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області, в якому просив суд: - визнати протиправною бездіяльність Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області, яка полягає у невирішенні питання про надання або відмову у наданні [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області (за межами населених пунктів). - зобов`язати Савинську селищну раду Ізюмського району Харківської області повторно розглянути клопотання [PERSON] від 10.06.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2021 позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області, яка полягає у невирішенні питання про надання або відмову у наданні [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області (за межами населених пунктів). Зобов`язано Савинську селищну раду Ізюмського району Харківської області повторно розглянути клопотання [PERSON] від 10.06.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області на користь [PERSON] сплачений судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 03.11.2021 представник позивача звернувся до Харківського окружного адміністративного \~суду з заявою про винесення додаткового рішення щодо судового збору, відповідно до якої просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат позивача, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн. Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2021 \~заяву представника позивача Гуріна Олексія Яковича про винесення додаткового судового рішення в адміністративній справі № 520/18115/21 задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1000 (одна тисяча гривень). \~\~\~\~\~\~\~\~\~ В задоволенні іншої частини заяви відмовлено. Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог заяви про ухвалення додаткового судового рішення, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення в цій частині та прийняти постанову, якою повністю задовольнити заяву про відшкодування судових витрат. В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивачем зазначено про невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін. На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративно судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Відповідно до ч. 3 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Отже, документально підтверджені судові витрати належить компенсувати стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Постановляючи ухвалу про часткове задоволення заяви представника позивача Гуріна Олексія Яковича про винесення додаткового судового рішення в адміністративній справі суд \~першої інстанції виходив з того, що сума витрат на послуги адвоката є надмірною, не відповідає критерію розумності їхнього розміру, обсягу фактично наданих послуг та їх складності, а також є необґрунтованою, оскільки вказані послуги не потребують значної кількості часу. Надаючи правову оцінку доводам апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне. Як свідчать матеріали справи, 17.09.2021 між Адвокатським об`єднанням "Лоу Уолвс" та позивачем укладено договір про надання правової допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи надано копії: договору про надання правової допомоги від 17.09.2021, додатку до договору від 17.09.2021, додаткової угоди №17/ГО договору про надання правової допомоги від 17.09.2021, акт приймання-передачі наданих послуг від 13.12.2021 за договором про надання правової допомоги від 17.09.2021. Зі змісту акту приймання-передачі наданих послуг від 13.12.2021 встановлено, що Адвокатським об`єднанням "Лоу Уолвс" надані послуги зі складання позовної заяви у справі №520/18115/21, час затрачений на виконання послуги складав 2 год 30 хв, вартість послуги становить 15000,00 грн. Надаючи оцінку документам, що надані з метою обґрунтування розміру понесених судових витрат на правничу допомогу у взаємозв`язку з фактичними обставинами цієї справи, колегія суддів зазначає, що цей спір виник у справі незначної складності та не характеризується наявністю виключної правової проблеми. Справу розглянуто в суді першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників. Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. У справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V). У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). Тобто, питання розподілу судових витрат віднесено до повноважень суду за результатами розгляду справи та є дискреційними повноваженнями. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. З урахуванням наданих представником позивача до матеріалів справи документів на підтвердження розміру понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу та надаючи оцінку співмірності суми вказаних витрат зі складністю справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відшкодування на користь позивача понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу надану під час розгляду справи в суді першої інстанції, яка підлягає стягненню з відповідача у розмірі 5000,00 грн., оскільки вказаний розмір є доведеним, обґрунтованим та співмірним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративно судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Враховуючи, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування додаткового рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Результат розгляду: partial