Рішення адміністративного суду від 2022-06-02 00:00:00+03

Приватне підприємство «Транзит» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому просило: - визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області № 0004203201 від 03.09.2020, винесене на підставі акту перевірки № 0415/08/01/32/23789734 від 03.08.2020. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим, складеним з порушенням вимог чинного законодавства, таким, що порушує права та законні інтереси позивача, з огляду на те, що висновок контролюючого органу, викладений в Акті перевірки, було зроблено лише на підставі аналізу комп`ютерних автоматизованих інформаційних система та АРМів: ІС «Податковий блок», Архіву електронної звітності, Єдиного реєстру податкових накладних, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, інших баз даних ДФС, податкової інформації, та не підтверджений жодним належним доказом. Позивач вказав також про те, що Законом №481 на момент виникнення спірних правовідносин не було чітко врегульовано відносини щодо органу, який видає ліцензії на роздрібну торгівлю пальним, а Державна фіскальна служба України лише 30.05.2019 направила лист за №17014/7/99-99- 12-01-01-17 із розпорядженням про видачу ліцензій головними управліннями в областях з 1 липня 2019 року, держава штучно створила для добросовісних платників перешкоди в господарюванні. Так, до 01.07.2019 Закон №481 не передбачав ліцензування оптової торгівлі паливом. Фактично редакція цього Закону зі змінами та доповненнями від 23.11.2018 №2628 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» розширила його дію та погіршила становище ПП «ТРАНЗИТ». При цьому Кабінет Міністрів України не визначив органи виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання, уповноважені видавати такі ліцензії. З набуттям 01.07.2019 змін до Законів №481/95-ВР та №222-VІІІ. Внаслідок визначення з 01.07.2019 територіальних органів ДФС органами ліцензування діяльності з торгівлі пальним та не встановленням для суб`єкта господарювання строку для приведення діяльності у відповідність до вимог закону, позивач вважає порушеним вищевказаний баланс та допущення непропорційності. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено зокрема про те, що до закінчення перевірки директором Сергієнко А.В. були надані пояснення від 24 липня 2020 року, лист від 28 липня 2020 року №18 з додатком «оборотно-сальдова відомість по рахунку 28», відповідно до якої реалізації пального з місця зберігання «Склад вул. Макаренко, 21» в період проведення перевірки з боку ПП «Транзит» не здійснювалось. Таким чином, на думку позивача, оскільки реалізація пального за адресою акцизного складу не проводилась, то ліцензії на право оптової торгівлі за місцем розташування акцизного складу по вул. Макаренко, 21, не отримувались. Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав про те, що реєстрація накладних в СЕА РПСЕ підтверджує відвантаження (продаж оптових партій) позивачем з акцизного складу (уніфікований номер 1010191) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Макаренка, буд. 21, пального (важких дистилятів (газойлів) з кодом УКТЗЕД 2710194300 загальним об`ємом 197192,96 літрів. З огляду на вказане та у зв`язку з відсутністю у позивача ліцензії на право оптової торгівлі пальним з акцизного складу (уніфікований номер 1010191) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Макаренка, буд. 21, відвантаження оптових об`ємів пального протягом липня-жовтня 2019 року, на думку відповідача, свідчить про порушення ПП «Транзит» вимог ст. 15 Закону №481. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що до Головного управління ДПС у Запорізькій області надійшов лист ДПС України від 14.07.2020 №11586/7/99-00-09-02-03-07 про відпрацювання суб`єктів господарювання, якими порушено законодавство щодо обліку, виробництва та обігу пального. На виконання листа відповідачем було здійснено аналіз податкової інформації, що надходить від платників до баз даних ДПС, відповідно до якої ПП «Транзит» 12.07.2019 зареєстровано платником акцизного податку за №2794 та зареєстровано за адресою м. Запоріжжя, вул. Макаренка, б.21, акцизний склад для зберігання матеріалів: номер запису в реєстрі - 10512, ідентифікатор об`єкта оподаткування - 46800001, Уніфікований номер акцизного складу - 1010191; підстава реєстрації - договір надання послуг по прийманню, зберіганню та відпуску нафтопродуктів від 22.05.2019 №22, термін дії з 22.05.2019 по 31.12.2020 , згідно з ІС «Податковий блок» АІС «Облік платників» Податкова інформація, що міститься в акцизних накладних від 19.08.2019 №271, №274, від 31.08.2019 №284, №285, від 13.09.2019 №292, від 31.10.2019 №304, зареєстрованих в Системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового (далі - СЕА РПСЕ), свідчить про здійснення Позивачем придбання (приймання) та реалізації (відвантаження) пального на акцизному складі (1010191) за адресою м. Запоріжжя, вул. Макаренка, б.21. Згідно податкової інформації ІС «Податковий блок» та Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників та рівномірів-лічильників рівня пального у резервуарі позивач з 01.07.2019 по 23.07.2020 не зареєстрував витратоміри-лічильники та рівноміри-лічильники рівня пального, та не надав контролюючому органу довідки про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу та залишків пального на акцизному складі (уніфікований номер 1010191) за адресою м. Запоріжжя, вул. Макаренка, б.21. Так, згідно доповідної записки від 23.07.2020 №3640вн заступника начальника управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДПС у Запорізькій області повідомлено заступника начальника Головного управління ДПС у Запорізькій області В. Синякова про наявність підстав, визначених пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, для проведення фактичної перевірки ПП «Транзит», за адресою об`єкта господарювання: м. Запоріжжя, вул. Макаренка, б.21, за період діяльності з 01.07.2019. Відповідно до наказу №1512 від 23.07.2020 та на підставі Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР зі змінами та доповненнями, й інших нормативно-правових актів, які регулюють ліцензування, виробництво, зберігання та обіг підакцизних товарів, проведено перевірку акцизного складу (резервуар) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Макаренка, 21, який зареєстровано ПП «Транзит» (код ЄДРПОУ 23789734). Перед початком перевірки 24.07.2020 о 13 год. 30 хв. [PERSON] - директору ПП «Транзит» під особистий підпис вручено копію наказу на перевірку, а також оригінал наказу, направлення і службові посвідчення для огляду, що підтверджує його підпис в розписках до направлень. Після початку перевірки 24.07.2020 директору ПП «Транзит» [PERSON] вручено запрошення про надання документів для проведення перевірки, в т.ч.: супровідні первині документи на товар, що реалізовувався в перевіряємому періоді, акти інвентаризації пального, документи на зареєстрований акцизний склад. За результатами перевірки було складено акт №0415/08/01/32/ [NUMBER] від 03.08.2020, якому встановлені наступні порушення: - ч.1, ч. 16 ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР зі змінами та доповненнями в частині зберігання пального в період з 19.08.2019 до 31.10.2019 (включно) без отримання ліцензії на право зберігання пального; - ч.1, ч.8 ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР зі змінами та доповненнями в частині реалізації пального без отримання ліцензії на зберігання на право оптової торгівлі пальним за адресою: м. Запоріжжя, вул. Макаренка, 21; - п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України від 02.12.2010р № 2755-VІ (із змінами та доповненнями). Так, в ході фактичної перевірки відповідачем встановлено: за заявою ПП «Транзит» (код ЄДРПОУ 23789734) 12.07.2019 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Макаренка, 21, зареєстровано акцизний склад для зберігання матеріалів, номер запису в реєстрі - 10512, ідентифікатор об`єкта оподаткування - 46800001, Уніфікований номер акцизного складу -1010191; підстава - Договір надання послуг по прийманню, зберіганню та відпуску нафтопродуктів від 22.05.2019 №22, термін дії з 22.05.2019 по 31.12.2020. Відповідно до даних Єдиного ліцензійного реєстру ПП «Транзит» отримало ліцензію за №990614201901360 терміном дії з 12.07.2019 до 12.07.2024 на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі. При цьому, заява на отримання ліцензій на оптову/роздрібну торгівлю або зберігання пального на акцизний склад за адресою м. Запоріжжя, вул. Макаренка, 21 (уніфікований номер 1010191), позивачем не подавалась, відповідно - ліцензія відсутня. Під час проведення перевірки, позивачем надано лист від 28.07.2020 №18, в якому зазначено, що «за період з 01.07.2019 по 24.07.2020 по зареєстрованому акцизному складу м. Запоріжжя, вул. Макаренка, 21 зберігання та реалізація нафтопродуктів не здійснювалась». Відповідно даних акцизних накладних, що виписані ПП «Транзит» (як продавцем) та отримані як покупцем, які зареєстровані в СЕА РГІСЕ, на акцизному складі (уніфікований номер акцизного складу - 1010191) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Макаренка, 21, проводились операції з приймання та відвантаження підакцизного товару з кодом УКТЗЕД 2710194300 в період з липня по жовтень 2019 року. Зазначені факти та документальні докази свідчать про зберігання пального в період з 19.08.2019 до 31.10.2019 (включно) без отримання ліцензії на право зберігання пального, чим порушено ч.1, ч.16 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 зі змінами та доповненнями (далі - Закон №481). Проте, позивач не притягувався до відповідальності, відповідно до ст.18 Закону №481, де визначено, що «До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) не застосовується фінансова санкція у вигляді штрафу, передбачена статтею 17 цього Закону, у разі зберігання пального до 31 березня 2020 року без наявності відповідної ліцензії». Відповідно даних акцизних накладних, що виписані ПП «Транзит» (як продавцем) в період з серпня по жовтень 2019 року та зареєстровані в СЕА РПСЕ, з акцизного складу (уніфікований номер акцизного складу - 1010191) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Макаренка,21, проводились операції з відвантаження оптових партій важких дистилятів (газойлів) з кодом УКТЗЕД 2710194300, які реалізовані наступним контрагентам: ТОВ «Круїзна компанія «Бриз круїз», ТОВ «ПК «Біллойл». Зазначені факти та документальні докази свідчать про здійснення Позивачем оптової торгівлі пальним в період з 19.08.2019 до 31.10.2019 (включно) без отримання ліцензії на право оптової торгівлі пальним за адресою: м. Запоріжжя, вул. Макаренка, 21, чим порушено ч. 1, ч. 8 ст. 15 Закону №481. До закінчення перевірки посадовими (уповноваженими) особами ПП «Транзит» надано наступні документи: пояснення директора [PERSON] від 24.07.2020, лист від 28.07.2020 №18 з додатком: оборотно-сальдова відомість по рахунку 281 за період з 01.01.2020 по 24.07.2020. Таким чином, посадовими (уповноваженими) особами ПП «Транзит» не надано в повному обсязі всіх документів, пов`язаних з предметом перевірки, а саме: не надано супровідні первині документи на товар, що реалізовувався в перевіряємому періоді, акти інвентаризації пального, документи на зареєстрований акцизний склад, що є порушенням вимог п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України. Однак, позивач не притягувався до відповідальності, згідно з вимогами пункту 52-2 Підрозділу 10 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Позивачем на акт фактичної перевірки №0415/08/01/32/23789734 від 03.08.2020 надані заперечення від 19.02.2020. Головним управлінням ДПС у Запорізькій області розглянуті заперечення та за результатом розгляду надана відповідь листом від 31.08.2020 №49379/10/08-01-32-01-16, На підставі вказаного акту перевірки №0415/08/01/32/23789734 від 03.08.2020 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 004203201 від 03.09.2020 про накладення на позивача штрафних санкцій у розмірі 500 000,00 грн. за оптову торгівлю пальним без наявності ліцензії на право оптової торгівлі пальним з акцизного складу (уніфікований номер 1010191) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Макаренка, буд. 21. 23.09.2020 не погодившись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням ПП «Транзит» подано скаргу до ДПС України. Рішенням про результати розгляду скарги від 11.12.2020 №35011/6/99-00-06-02-06-06 скаргу ПП «Транзит» залишено без задоволення. Правомірність винесення відповідачем вищезазначеного податкового повідомлення-рішення є предметом судового розгляду у даній справі. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з наступного. За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до підпункту 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України (далі - ПК України) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, може проводитися фактична перевірка. Відповідно до ст. 62 ПК України, одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи (абз.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України). До «інших законів» контроль за дотриманням яких покладено на органи ДПС належать Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг Закону» від 06.07.1995 №265/95-ВР (зі змінами та доповненнями) та Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-В (зі змінами та доповненнями). Статтею 15 Закону №265 визначено, що контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України. Контроль за дотриманням норм Закону №481 надано статтею 16 цього Закону органам, які видають ліцензії, а також іншим органам в межах компетенції, визначеної законами України. Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи), на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки (п.80.1, 80.2 ст.80 ПК України). Згідно приписів ст.85 Податкового Кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок наступає у платника податків після початку перевірки. З матеріалів справи встановлено, що до початку проведення перевірки наказ, направлення та службові посвідчення надані для огляду посадовій особі позивача, яка у зв`язку з допуском до перевірки розписалась особисто про ознайомлення із зазначеними документами в направленнях, чим підтвердила правомірність відповідача по проведенню фактичної перевірки. Відповідно до пп. 16.1.12. ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний забезпечувати збереження документів, пов`язаних з виконанням податкового обов`язку, протягом строків, установлених цим Кодексом. Відповідно до пп.20.1.6. ст.20 ПК України контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи. Відповідно до п.85.2. ст.85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки. При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово- господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) (п.85.4 ст.85 ПК України). Пунктом 44.6 статті 44 ПК України визначено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Так, позивач не надав обґрунтованих доказів неможливості надання податковому органу під час перевірки документів, пов`язаних з предметом перевірки які запитувались. Тобто, відповідачем дотримано всіх вимог статті 81 ПК України, що підтверджує право для проведення фактичної перевірки, та обов`язок платника щодо надання документів, пов`язаних з предметом перевірки. Натомість позивач вказав про те, що оскільки відсутній доказ відмови ПП «Транзит» від надання копій документів, то притягнення посадових осіб останнього до адміністративної відповідальності є протиправним. Однак, як зазначалось вище, позивач не притягувався до відповідальності за порушення вимог п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, згідно з вимогами пункту 52-2 Підрозділу 10 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Щодо доводів позивача відсутність підстав для отримання ним ліцензії на право оптової торгівлі за місцем розташування акцизного складу, суд зазначає наступне Закон України від 23 листопада 2018 року №2628-VІІІ опубліковано 12.12.2018 в газеті «Голос України» №237-238 і Відомостях Верховної Ради України №49. Згідно з абзацом 5 пункту 1 розділу 11 Закону №2628, зміни до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та зміни до Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" набрали чинності з 1 липня 2019 року. Підпунктом 17 пункту 2 розділу II Закону №2628 внесено зміни до пункту 3 частини другої статті 2 та пункту 7 частини першої статті 7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" від 02.03.2015 №222-VІІІ, згідно з якими дія цього Закону не поширюється на порядок видачі, переоформлення та анулювання ліцензій на здійснення виробництва і торгівлю спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами і пальним, зберігання пального, що здійснюється відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Підпунктом 6 пункту 2 розділу II Закону №2628 внесено зміни та доповнення до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР, у тому числі до статей 15, 16, 17, 18. Так, статтею 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР зі змінами та доповненнями станом на 01.07.2019 (далі - Закон №481) встановлено, що оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії. Відповідно до ч. 9, ч. 31 ст. 15 Закону №481 ліцензії видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років. Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію. Частиною 32 статті 15 Закону №481 передбачено, що у заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального). Згідно з ч. 8 ст. 15 Закону №481 суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва. Частиною 37 ст. 15 Закону №481 встановлено, що для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів: документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення; акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального; дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. Таким чином, норми Закону №481 для отримання відповідної ліцензії на оптову торгівлю пальним встановлюють для суб`єкта господарювання обов`язковість письмового звернення із заявою до уповноваженого Кабінетом Міністрів України органу виконавчої влади. Відповідно до ст.1 Закону №481 оптова торгівля пальним - діяльність із придбання та подальшої реалізації пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) роздрібної та/або оптової торгівлі та/або іншим особам. Відповідальність за оптову торгівлю пальним без наявності ліцензії встановлена абзацом восьмим частини другої статті 17 Закону №481, де визначено, що до суб`єктів господарювання застосовується фінансова санкція у вигляді штрафу у розмірі 500000 гривень. Контроль за дотриманням Закону №481 згідно зі статтею 16 Закону №481 здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Перелік органів ліцензування затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 2015 року №609. Постановою КМУ від 19.06.2019 №545 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним і внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» внесено зміни до Постанови №609 та органи ДПС органами ліцензування. Зміни до Постанови КМ України №609 опубліковані 28.06.2019 року в газеті «Урядовий кур`єр» №121 та набрали чинності з 1 липня 2019 року. Функції контролюючих органів (територіальних органів ДПС) визначені статтею 19-1 Податкового кодексу України, серед яких здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу пального, а також проведення роботи щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом пального. За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вимоги вищевказаних норм законодавства України зобов`язують Відповідача як контролюючий орган та орган ліцензування з 01.07.2019 здійснювати контроль за дотриманням вимог Закону М481 з питань обігу пального. З матеріалів справи встановлено, що відповідно до даних Єдиного ліцензійного реєстру ПП «Транзит» отримало ліцензію за №990614201901360 терміном дії з 12.07.2019 до 12.07.2024 на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі. Натомість, з акцизних накладних, виписаних позивачем (як продавцем) в серпні (№274,275,276,285,286,287 - покупцю ТОВ «Круїзна компанія «Бриз круїз» на загальний об`єм 143748,52 л), вересні (№293,294 - покупцю ТОВ «Круїзна компанія «Бриз круїз» на загальний об`єм 26763,84 л) та жовтні 2019 року (№304 - покупцю ТОВ «ПК «Білл ойл» на загальний об`єм 26680,6 л), що зареєстровані в СЕА РПСЕ, свідчать про відвантаження позивачем (як продавцем) з акцизного складу за адресою: м. Запоріжжя, вул. Макаренка, б.21, (уніфікований номер 1010191) 197192,96 літрів пального (важкі дистиляти (газойлі) з кодом УКТЗЕД 2710194300). Аналогічна інформація щодо відвантаження позивачем пального з акцизного складу (за адресою: м. Запоріжжя, вул. Макаренка, б.21) міститься в товаро-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів від 13.09.2019 №1309, №13092, від 31.08.2019 №31081, №3108, №31082, від 19.08.2019 №19082, №1908. Проте, з матеріалів справи встановлено та не заперечується позивачем, що ліцензія на право оптової торгівлі пальним з акцизного складу (1010191) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Макаренка, б. 21 у позивача відсутня. З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у зв`язку з відсутністю у позивача ліцензії на право оптової торгівлі пальним з акцизного складу (1010191) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Макаренка, б.21, відвантаження значних об`ємів пального протягом серпня-жовтня 2019 року свідчать про порушення вимог статті 15 Закону №481, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 17 Закону №481 у вигляді штрафної санкції в сумі 500 000,00 грн. При цьому, позивач вказує на те, що, на його думку, зміни умов ліцензування оптової торгівлі пальним можуть бути застосовані не раніше 01.09.2019. Так, до 01.07.2019 Закон №481 не передбачав ліцензування оптової торгівлі пальним. Фактично редакція цього Закону зі змінами та доповненнями від 23.11.2018 року №2628 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» розширила його дію та погіршила становище позивача. При цьому Кабінет Міністрів України не визначив органи виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання, уповноважені видавати такі ліцензії. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 7 «Перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню» Закону №222-VIII, в редакції з 01.07.2019 року, ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як, зокрема, виробництво і торгівля пальним, яка ліцензується відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Частиною 1 ст. 8 Закону №222-VIII із змінами, внесеними Законом №139-ІХ у разі запровадження ліцензування нового виду господарської діяльності або нової частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, ліцензійні умови провадження нового виду господарської діяльності або нової частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, набирають чинності у строк, необхідний для приведення суб`єктом господарювання своєї діяльності у відповідність із вимогами ліцензійних умов, але не менш як через два місяці з дня їх опублікування. Згідно з абзацом 4 п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону №222-VIII діє принцип державної політики у сфері ліцензування, згідно якого у разі внесення змін до нормативно-правових актів у сфері ліцензування, передбачається достатній для реалізації цих змін строк, але не менш як два місяці. Вказаний строк визначений законом як для держави, з метою унормування змін у правовідносинах або при запровадженні нових видів діяльності, що підлягають ліцензуванню, так і для суб`єктів господарювання, які мають забезпечити виконання вимог закону, пов`язаних із запровадженими змінами. Наведений двомісячний строк встановлений законом саме для додержання балансу у спірних правовідносинах між державою та суб`єктом господарювання, тобто до 01.09.2019 року. Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивач не надав до суду доказів звернення після 01.07.2019 до контролюючого органу із відповідною заявою про отримання ліцензії на право оптової торгівлі пальним з акцизного складу (1010191) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Макаренка, б.21., так як і не надано доказів наявності обставин, які б перешкоджали позивачу своєчасно отримати таку ліцензію. Більш того, суд першої інстанції правильно зазначив про те, що оскільки операції з відвантаження оптових партій пального з акцизного складу (1010191) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Макаренка, б.21, покупцям ТОВ «Круїзна компанія «Бриз круїз» і ТОВ «ПК «Білл ойл» здійснювались ПП «Транзит» як до 01.09.2019, так і після, відсутні підстави вважати таку діяльність позивача правомірною за відсутності відповідної ліцензії. Вказані обставини свідчать про недотримання позивачем законодавчо визначеного обв`язку щодо подання заяви для отримання ліцензії на право оптової торгівлі пальним з акцизного складу у межах вищевказаного строку, а тому спірне податкове повідомлення-рішення щодо застосування до позивача штрафу у сумі 500 000,00 грн., прийнято правомірно, про що правильно зазначив суд першої інстанції. На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Результат розгляду: denied