Рішення адміністративного суду від 2023-02-03 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду\~ з позовом \~\~до Військової частини [NUMBER] , у яком просив суд: - визнати протиправними дії військової частини [NUMBER] щодо нарахування та виплати [PERSON] грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 05.06.2020 року, грошової допомоги для оздоровлення за 2020 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік; одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби за повний 21 календарний рік служби; компенсації за невикористанні дні відпустки, як учаснику бойових дій за 2015-2020 роки; грошової компенсацію за невикористані 30 діб щорічної основної відпустки за 2020 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року (встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020); - зобов`язати військову частину [NUMBER] нарахувати та виплатити [PERSON] грошове забезпечення за період з 29.01.2020 року по 05.06.2020 року, грошову допомогу для оздоровлення за 2020 рік, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби за повний 21 календарний рік служби, компенсацію за невикористанні дні відпустки, як учаснику бойових дій за 2015-2020 роки, грошову компенсацію за невикористані 30 діб щорічної основної відпустки за 2020 рік з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року (встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020). Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17.08.2022 позов задоволено частково, ухвалено: - визнати протиправними дії військової частини [NUMBER] щодо нарахування та виплати [PERSON] грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 05.06.2020, грошової допомоги для оздоровлення за 2020 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік; одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби за повний 21 календарний рік служби; компенсації за невикористанні дні відпустки, як учаснику бойових дій за 2015-2020 роки; грошової компенсацію за невикористані 30 діб щорічної основної відпустки за 2020 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року (встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020); - зобов`язати військову частину [NUMBER] нарахувати та виплатити [PERSON] грошове забезпечення за період з 29.01.2020 по 05.06.2020, грошову допомогу для оздоровлення за 2020 рік, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби за повний 21 календарний рік служби, компенсацію за невикористанні дні відпустки, як учаснику бойових дій за 2015-2020 роки, грошову компенсацію за невикористані 30 діб щорічної основної відпустки за 2020 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року (встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020). Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.08.2022 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що при нарахуванні грошового забезпечення позивачу, відповідач правомірно враховував положення Постанови №704 у редакції чинній на час проведення таких нарахувань. Грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної додаткової відпустки, яка надається військовослужбовцям, виконання обов`язків яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або здійснюється в особливих природних географічних, геологічних кліматичних і екологічних умовах та умовах підвищеного ризику для життя і здоров`я за 2020-2021 роки не може бути надана позивачу, оскільки п.19 ст.10-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (Закон №2011-XII) припинено надання військовослужбовцям відповідної додаткової відпустки під час дії особливого періоду. Позивач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2022, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків. Встановлено, що [PERSON] проходив військову службу у штабі Повітряних Сил Збройних Сил України, яка перебуває на усіх видах забезпечення, у тому числі грошовому, у військовій частині [NUMBER] . Наказом командира військової частини [NUMBER] (по строковій службі) від 05.062020 №107 позивача звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу частини. Вважаючи, що з відповідачем протиправно не було розраховано по усім видам грошового забезпечення на день звільнення зі служби в армії, а саме було обчислено та виплачено у заниженому розмірі грошове забезпечення з 29.01.2020 по 05.06.2020, грошову допомогу для оздоровлення за 2020 рік; матеріальну допомогу для вирішення соціальну-побутових питань за 2020 рік; одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби за 21 рік; компенсацію за невикористання дні відпустки, як учаснику бойових дій за 2015-2020 роки; грошову компенсацію за невикористані 30 діб щорічної основної відпустки за 2020 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 скасовано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2019 в частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування пункту постанови і прийнято в цій частині нову постанову, якою визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103. Отже, пункт 6 Постанови №103 втратив чинність, у зв`язку з чим відновлена дія пункту 4 Постанови №704 у редакції до внесення скасованих судом змін, згідно якої розрахунковою величиною для визначення розміру посадового окладу та розміру окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти. Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне. Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Згідно ч.4 ст.9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. 30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (Постанова №704), яка набрала чинності 01.01.2018, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Пунктом 4 Постанови №704 установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Пунктом 6 Постанови №103 вказаний пункт 4 Постанови №704 викладено у такій редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14». Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 скасовано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2019 в частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування пункту постанови і прийнято в цій частині нову постанову, якою визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103. Отже, пункт 6 Постанови №103 втратив чинність і у зв`язку з чим відновлена дія пункту 4 Постанови №704 у редакції до внесення скасованих судом змін, згідно якої розрахунковою величиною для визначення окладів є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Конституційний Суд України у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що принцип юридичної визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, що ситуації й правовідносини залишалися передбачуваними. Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано, тобто набуте право не може бути скасоване, звужене (праві позиції Конституційного Суду України в таких рішеннях: від 22.09.2005 №5-рп/2005, від 29.06.2010 №17-рп/2010, від 22.12.2010 №23-рп/2010, від 11.11.2011 №10-рп/2011). У рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» від 23.09.1998 Європейський Суд наголосив, що національне право має відповідати поняттю «законність», визначеному Конвенцією, яка вимагає, щоб усе право - писане чи неписане - було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, у разі потреби - з належною консультацією, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити така дія. Щодо неоднозначного трактування норм законодавства України Європейський суд з прав людини висловився у рішенні ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України», зазначивши про пріоритет застосування найбільш сприятливого для особи тлумаченням норм права. Таким чином, у зв`язку із щорічною зміною розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з дати прийняття\~ постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18, позивач має право на визначення складових його грошового забезпечення з 29.01.2020 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, на відповідні тарифні коефіцієнти. Встановлено, що з 29.01.2020 по 05.06.2020 в якості розрахункової величини для визначення розміру складових грошового забезпечення позивача відповідач враховував прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01.01.2018, що призвело до порушення права позивача на отримання грошового забезпечення у належному розмірі та свідчить про наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог. Апеляційний суд зауважує, що суд першої інстанції дійшов аналогічного висновку та визнав протиправними дії військової частини [NUMBER] щодо нарахування та виплати [PERSON] грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 05.06.2020, грошової допомоги для оздоровлення за 2020 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік; одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби за повний 21 календарний рік служби; компенсації за невикористанні дні відпустки, як учаснику бойових дій за 2015-2020 роки; грошової компенсацію за невикористані 30 діб щорічної основної відпустки за 2020 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року (встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020). Водночас, способом відновлення прав позивача, порушених вказаними діями відповідача, суд першої інстанції визначив зобов`язання військову частину [NUMBER] нарахувати та виплатити [PERSON] грошове забезпечення за період з 29.01.2020 по 05.06.2020, грошову допомогу для оздоровлення за 2020 рік, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби за повний 21 календарний рік служби, компенсацію за невикористанні дні відпустки, як учаснику бойових дій за 2015-2020 роки, грошову компенсацію за невикористані 30 діб щорічної основної відпустки за 2020 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року (встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020). Отже, висновки суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваних дій відповідача фактично суперечать обраному судом способу захисту прав позивача, порушених такими діями. Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції фактично допустив помилку в тексті абзацу 3 резолютивної частини рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.08.2022 вказавши словосполучення "без врахування", замість вірного "з урахуванням". У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції\~ правильно встановив обставини справи та з додержанням норм матеріального і процесуального права дійшов висновку про протиправність спірних дій відповідача. Водночас, суд першої інстанції помилився у формулюванні належного способу захисту прав позивача, що свідчить про необхідність зміни оскаржуваного судового рішення у цій частині та залишення такого рішення без змін в іншій частині. \~

Результат розгляду: partial