Рішення адміністративного суду від 2024-06-25 00:00:00+03

[PERSON] звернувся з вищевказаним позовом до суду в якому просив: - визнати бездіяльність Військової частини [NUMBER] протиправною щодо ненадання довідки про вартість речового майна, що належить до видачі та не виплаті грошової компенсацію вартості не отриманого речового майна [PERSON] ; - зобов`язати Військову частину [NUMBER] видати довідку про вартість речового майна, що належить до видачі та виплатити на її підставі грошову компенсацію вартості не отриманого речового майна [PERSON] . В обґрунтування позовної заяви зазначається, що позивач проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] . Так, відповідно до п.п. г п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» наказом командира Військової частини [NUMBER] від 11 травня 2023 року №207 позивача звільнено з військової служби у запас у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи, а в подальшому наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 19.05.2023р. №350 позивача з 19.05.2023р. виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 20.05.2023р., проте, станом на день видачі цього наказу відповідач не провів з позивачем всіх розрахунків, а саме: йому не було нараховано та виплачено грошову компенсацію за неотримане речове майно, що належало до видачі на день звільнення з військової служби. В подальшому, 02.12.2023 року позивач звернувся до військової частини [NUMBER] та додатково до Оперативного командування « [INFO] » в/ч [NUMBER] із заявою про надання довідки-розрахунку по речовому забезпеченню та виплату йому грошової компенсації за неотримане речове майно за період проходження ним військової служби, проте, на момент звернення до суду з цим позовом відповіді на них так і не надійшло. З огляду на наведене, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачеві грошової компенсації вартості за неотримане речове майно за період проходження ним військової служби в військовій частині [NUMBER] , з урахуванням того, що на час прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу відповідач повинен був зробити повний розрахунок з позивачем без надання останнім будь-яких додаткових заяв чи вимог, та з посиланням на норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року у задоволенні \~позовних вимог було \~відмовлено. Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції [PERSON] подав на нього апеляційну скаргу в якій просить \~рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що \~\~положення \~частини 1 ст. 9-1 Закону України \~\~«Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає, що \~порядок здійснення всіх видів матеріального забезпечення військовослужбовців, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 р. №178 затверджений Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - Порядок №178) і його дія \~не поширюється на військовослужбовців строкової служби, курсантів \~вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних \~закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети, кафедри, відділення військової підготовки. Тобто усі інші військовослужбовців , які не зазначені вище \~мають право на отримання грошової компенсації, в тому числі і військовослужбовці призвані по мобілізації, до якого відноситься і позивач. Апелянт вважає, що положення Інструкції №232 передбачають лише обмеження права військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період під час звільнення на отримання речового майна, яке не було отримане під час проходження служби, проте, жодним чином не позбавляє їх права на отримання компенсації за неотримане речове майно, право на яку вони мають у відповідності до Закону № 2011-ХІІ. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування \~судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного. \~ Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №41 від 25.02.2022 року передбачено, що відповідно до Указу Президенту України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про проведення воєнного стану та оголошення загальної мобілізації» та мобілізаційної Директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24 лютого 2022 року № З2/321/501/1 3т, нижчепойменованих військовозобов`язаних офіцерського складу, що призвані на військову службу по мобілізації, вважати такими, що з 25 лютого 2022 року зараховані до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення, на котлове забезпечення з 26 лютого 2022 року, зокрема, старший лейтенант запасу [PERSON] , інженер роти зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку, ВОС -5210003, ШПК «старший лейтенант», посадовий оклад - 3440 гривень на місяць, щомісячна премія в максимальному розмірі 202% від встановленого посадового окладу. Вважати такими, що з 25 лютого 2022 року прийняли справи та посади і приступили до виконання службових обов`язків. Виплачувати щомісячну премію (далі - премія) в максимальному розмірі від встановленого посадового окладу відповідно до наказу Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, рішення Міністра оборони України, викладеного в телеграмі Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 27 січня 2021 року № 248/612. Виплачувати надбавку за особливості проходження служби в мінімальному розмірі 65% від встановленого посадового окладу, за військове звання та надбавку за вислугу років передбачених наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, рішення Міністра оборони України, викладеного в телеграмі Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 27 січня 2021 року № 248/612.Вступний інструктаж пройшли. Відповідно до підпункту «г» пункту другого частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», наказом командира Військової частини [NUMBER] від 11 травня 2023 року №207, старшого лейтенанта за призовом по мобілізації [PERSON] , інженера роти зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку звільнено з військової служби у запас через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи). Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №350 від 19.05.2023 року, передбачено, старшого лейтенанта за призовом по мобілізації [PERSON] , інженера роти зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку, вважати таким, що справи та посаду здав 19 травня 2023 року, з 19 травня 2023 року був виключений із списків особового складу військової частини, з усіх видів забезпечення з 20 травня 2023 року, а з котлового забезпечення виключити з 20 травня 2023 року, а також направлений для постановки на військовий облік до [INFO] . Крім того, вищевказаним наказом, зокрема, встановлено, що виплатити позивачеві: грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік в кількості 25 діб пропорційно прослуженому часу; грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2023 рік в кількості 10 діб пропорційно прослуженому часу; щомісячну премію в максимальному розмірі 480% від встановленого посадового окладу відповідно до наказу Міністра оборони України, викладеного в телеграмі Міністра оборони України від 01 лютого 2023 року №2683/3, з 01 по 19 травня 2023 року; надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65% від встановленого посадового окладу, за військове звання та надбавку за вислугу років передбачених наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, рішення Міністра оборони України, викладеного в телеграмі Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 27 січня 2021 року №248/612, з 01 по 19 травня 2023 року; грошову компенсацію за невикористані 28 (двадцять вісім календарних днів додаткової відпустки (як учаснику бойових дій) за минулі роки починаючи з: 2022 рік-14 діб; 2023рік - 14 діб. 02 грудня 2023 року [PERSON] звернувся до командира військової частини [NUMBER] та командира Оперативного командування « [INFO] » в/ч [NUMBER] з заявою про надання довідки-розрахунку по речовому забезпеченню та виплату йому грошової компенсації за неотримане речове майно за період проходження ним військової служби. Вказана заява направлена позивачем засобами поштового зв`язку та вручена представнику відповідача- 09.12.2023 року, що підтверджується описом вкладення до 5205300094693 від 02.12.2023р. та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копії яких містяться в матеріалах справи. Відповідь на заяву не надано. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що \~відповідно до пункту 29 розділу V Інструкції №232 у разі звільнення військовослужбовців з військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, за призовом осіб офіцерського складу предмети речового майна особистого користування, які не були отримані за період проходження служби, не видаються, а тому позивачу, як військовослужбовцю військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, при звільненні речі, які ним не були отримані з будь-яких причин за період служби, не видаються, тобто при звільненні в нього не виникає право на отримання таких речей. Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей врегульовані Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII). Відповідно до статті 1 Закону № 2011-XII, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом. За змістом частини 2 статті 1-2 Закону № 2011-XII, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. Згідно з абзацом другим пункту 1 статті 9-1 Закону № 2011-XII, речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178 затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - Порядок №178). За приписами пункту 2 Порядку № 178, виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Дія цього Порядку не поширюється на військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети, кафедри, відділення військової підготовки. Пункт 3 Порядку №178 визначає, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця; переведення військовослужбовця до інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, правоохоронних органів спеціального призначення і державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями для подальшого проходження військової служби з виключенням із списків особового складу військової частини. Відповідно до пункту 4 Порядку № 178, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації. Пунктом 5 Порядку №178 закріплено, що довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком. Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 № 232, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 травня 2016 року за № 768/28898, затверджено Інструкцію про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період (далі - Інструкція № 232). Пунктом 4 розділу І Інструкції № 232 передбачено, що речове майно за цільовим призначенням поділяється на майно поточного забезпечення, майно фонду зборів і майно непорушних запасів, а за використанням - на майно особистого користування та інвентарне майно. Майно особистого користування - це предмети військової форми одягу, взуття та спорядження, які видаються у власне користування військовослужбовців. Інвентарне майно - це предмети військової форми одягу, взуття, спорядження, технічні засоби речової служби, обладнання, намети, брезенти, контейнери та інше устаткування, яке є власністю Міністерства оборони України та яким забезпечуються військовослужбовці за потреби у мирний час та особливий період. Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ «Порядок забезпечення військовослужбовців Збройних Сил речовим майном особистого користування в мирний час та особливий період» Інструкції №232, військовослужбовці, які звільняються в запас або відставку, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна. Порядок виплати грошової компенсації здійснюється відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178 «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно». Грошова компенсація замість речового майна, що підлягає видачі, виплачується на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, форма якої наведена у додатку до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178, яка видається речовою службою військової частини, виходячи із заготівельної вартості цих предметів. Особливості речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил в особливий період регламентовані розділом V Інструкції № 232. Відповідно до пункту 1 розділу V Інструкції № 232, основною метою речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил в особливий період є створення умов, що сприяють успішному веденню військами (силами) бойових дій та виконанню інших завдань особливого періоду. Відповідно до пункту 8 розділу V Інструкції № 232, з уведенням воєнного часу військові частини і установи Збройних Сил переходять на забезпечення речовим майном з норм мирного часу на норми воєнного часу. Наявне речове майно і технічні засоби речової служби, які перебувають на поточному забезпеченні (отримані у мирний час), за винятком непридатного майна, використовуються на забезпечення потреб військ (сил). Строки носіння предметів у тилу обчислюються за нормами воєнного часу з дня їх видачі. Пунктом 28 розділу V Інструкції № 232 передбачено, що військовослужбовці, призвані на військову службу за мобілізацією, забезпечуються речовим майном за нормами забезпечення на особливий період. Під час переведення військових частин на штати воєнного часу із введенням режиму воєнного стану дія норм забезпечення повсякденної форми одягу, військовослужбовцям, які проходять службу за контрактом, призупиняється. Військовослужбовці строкової служби в особливий період забезпечуються за Нормами мирного часу. Пунктом 30 розділу V Інструкції № 232 встановлено, що особи сержантського, старшинського та рядового складу речовим майном забезпечуються за відповідними Нормами. Видача речового майна проводиться після прибуття їх до місця служби і зарахування до списків військової частини. Військовослужбовці рядового, сержантського та старшинського складу, які проходили військову службу в мирний час за контрактом, на воєнний час забезпечуються на загальних підставах з усіма солдатами, матросами, сержантами та старшинами. Військовослужбовці строкової служби, які звільняються в запас або відставку, а також ті, які вибувають у відпустку у зв`язку з хворобою та іншими обставинами, забезпечуються речовим майном згідно з Переліком предметів речового майна, яким забезпечуються військовослужбовці строкової служби під час їх звільнення з військової служби в запас, відставку або відправлення для здачі вступних іспитів у військові навчальні заклади, та видаються атестати на речове майно з відміткою про це у відповідних документах. Згідно з пунктом 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі - Положення №1153/2008), після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік. Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини. Як вбачається з матеріалів справи, 02 грудня 2023 року [PERSON] звернувся до командира військової частини [NUMBER] та командира Оперативного командування « [INFO] » в/ч [NUMBER] з заявою про надання довідки-розрахунку по речовому забезпеченню та виплату йому грошової компенсації за неотримане речове майно за період проходження ним військової служби. Вказана заява направлена позивачем засобами поштового зв`язку та вручена представнику відповідача- \~09.12.2023 року, що підтверджується описом вкладення до 5205300094693 від 02.12.2023р. та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповіді на вказану заяву \~позивачем отримано не було. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції послався на пункт 29 розділу V Інструкції №232 та зазначив, що позивачу, як військовослужбовцю військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, при звільненні речі, які ним не були отримані з будь-яких причин за період служби, не видаються, тобто при звільненні в нього не виникає право на отримання таких речей. На переконання суду першої інстанції, у позивача, зарахованого на всі види грошового забезпечення Військової частини [NUMBER] відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про проведення воєнного стану та оголошення загальної мобілізації» \~та мобілізаційної Директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24 лютого 2022 року № З2/321/501/1 3т та звільненого зі служби в особливий період, не виникло право на отримання грошової компенсації за речове майно, яке не було отримане ним під час проходження служби, а відповідно, у відповідача не виникло обов`язку щодо видачі позивачу спірної довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, адже видача останньої зумовила б виникнення обставин, за яких відповідач всупереч положенням Інструкції №232 був би зобов`язаний виплатити позивачу відповідну грошову компенсацію, на яку, як зазначалось вище, він не набув право. Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими, з огляду на наступне. Як зазначив Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 200/1873/19-а, чинне законодавство передбачає обов`язок виплатити військовослужбовцю, який звільняється зі служби, грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно на день виключення зі списків особового складу військової частини. Отже, військовослужбовці, обтяжені під час проходження військової служби власними витратами на придбання речового майна, мають правомірні очікування на отримання його грошової компенсації. Так, за приписами пункту 4 розділу ІІІ Інструкції № 232, військовослужбовці, які звільняються в запас або відставку, мають право за бажанням отримати або речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього. В свою чергу пунктом 29 розділу V Інструкції № 232 визначено, що у разі звільнення військовослужбовців з військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, за призовом осіб офіцерського складу предмети речового майна особистого користування, які не були отримані за період проходження служби, не видаються. Аналіз змісту вказаних положень свідчить, що норма пункту 29 розділу V Інструкції № 232 не суперечить праву військовослужбовця на отримання компенсації за неотримане речове майно, що належало до видачі, яке передбачено Порядком № 178, натомість встановлює лише неможливість видачі предметів речового майна особистого користування, які не були отримані за період проходження служби, у разі звільнення військовослужбовців з військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період. Тобто, пункт 29 розділу V Інструкції №232 передбачає лише обмеження права військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період під час звільнення на отримання речового майна, яке не було отримане під час проходження служби, проте, жодним чином не позбавляє їх права на отримання компенсації за неотримане речове майно, право на яку вони мають у відповідності до Закону № 2011-ХІІ. Таким чином, посилання відповідача на пункт 29 розділу V Інструкції № 232, як на підставу для відмови у виплаті позивачу грошової компенсації за неотримане під час проходження військової служби речове майно, з яким погодився суд першої інстанції, є безпідставним. Враховуючи вищевказане колегія суддів вважає, що [PERSON] , звільнений у запас з військової, має право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, оскільки, відповідає вимогам, встановленим пунктами 2 та 3 Порядку № 178. Однак, як вбачається з матеріалів справи, на момент виключення позивача зі списків особового складу, відповідач довідку про вартість речового майна, що належить до видачі не видав, \~не здійснив нарахування та виплату позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно. Нарахування та виплата наведеної суми не було здійснено і на звернення позивача. З огляду на зазначене бездіяльність військової частини [NUMBER] щодо \~невидачі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, не нарахування та невиплати [PERSON] грошової компенсації за неотримане під час проходження військової служби речове майно є протиправною. Як насідок, наявні правові підстави для зобов`язання відповідача видати довідку про вартість речового майна , що належить до видачі та \~нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за все неотримане речове майно, на яке він набув право під час проходження військової служби. Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні позовних вимог, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення адміністративного позову. Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України). Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення \~про задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: granted