Рішення адміністративного суду від 2022-06-15 00:00:00+03

І. РУХ СПРАВИ У липні 2018 року [PERSON] (далі - [PERSON] або позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУПФУ у Львівській області або відповідач), третя особа: Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, в якому просив: визнати протиправними дії та рішення ГУПФУ у Львівській області від 11.06.2018 №2436/111-20/07.05-06 щодо відмови у виправленні допущених помилок, обчисливши розмір пенсії за вислугу років починаючи з 01.01.2017 з урахуванням посадового окладу на момент призначення позивачу пенсії 01.01.2017 року - 2300 грн та одноразових додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці в сумі 106992,27 грн; зобов`язати відповідача обчислити пенсію за вислугу років враховуючи частину третю та вісімнадцяту статті 43 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-XII) починаючи з 01.01.2017 з урахуванням розміру: одноразових додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці - 106992,27 грн; посадового окладу - 2 300 грн та окладу за званням - 130 грн, набавки за вислугу років - 729 грн (30% від суми посадового окладу та окладу та окладу за званням); надбавки за особливі умови - 1 579,5 грн (50% від суми посадового окладу), окладу за званням та надбавки за вислугу років); надбавки за інформаційно-аналітичне забезпечення - 1 150 грн. (50% посадового окладу); щомісячної премії - 7 897,50 грн (250% від суми посадового окладу, окладу за званням, надбавки за вислугу років); виплатити недоотриману частину пенсії з 01.01.2017. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.04.2019, залишеним без змін Львівського окружного адміністративного суду від 24.09.2019, позов задоволено частково: визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії [PERSON] з 01.01.2017 з урахуванням посадового окладу на момент призначення 2 300 грн та індексації грошового забезпечення; зобов`язано відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу за вислугу років з 01.01.2017 з урахуванням посадового окладу - 2 300 грн, окладу за звання 130 грн, надбавки за вислугу років - 729 грн, надбавки за особливі умови -1 579,50 грн, надбавки за інформаційно-аналітичне забезпечення - 1 150 грн, щомісячної премії - 7 897,50 грн та індексацію грошового забезпечення. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, у якій просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення, і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. IІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ Ухвалою Верховного Суду від 16.12.2019 відкрито касаційне провадження у справі. За результатами повторного автоматичного розподілу справи між суддями визначений новий склад суду. Ухвалою Верховного Суду від 14.06.2022 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження. ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі наказу Державної пенітенціарної служби України від 14.12.2016 №263/ОС-16 31.12.2016 позивача звільнено із органів Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до пункту 4 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів). [PERSON] 01.02.2017 призначена пенсія відповідно до Закону №2262-XII. Постановою Галицького районного суду м. Львова від 30.11.2017 у справі №461/6410/17, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2018, позов [PERSON] до ГУПФУ у Львівській області, третя особа: Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково: визнано протиправною відмову ГУПФУ у Львівській області від 16.08.2017 №1340/Ш-20/12.03.06 в призначенні [PERSON] пенсії за вислугу років, що становить 24 (двадцять чотири) роки 07 (сім) місяців 12 (дванадцять) днів; зобов`язано ГУПФУ у Львівській області провести перерахунок та виплатити [PERSON] різницю пенсії, починаючи із 01.01.2017. На виконання судового рішення у справі №461/6410/17 та на підставі наданих уповноваженим структурним підрозділом - Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації міністерства юстиції документів, зокрема грошового атестату від 02.03.2017 № 9 та довідки про додаткові види грошового забезпечення № 9 до грошового атестату № 9, відповідачем до складу грошового забезпечення позивача включено: посадовий окладу - 1 150 грн; оклад за спеціальним званням - 130 грн; надбавка за вислугу років 30% - 384 грн; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, - 4312,07 грн, в тому числі: надбавка за виконання особливо важких завдань 50%, надбавки за інформаційно - аналітичне забезпечення - 50%, премія - 250%. 14.05.2018 позивач листом звернувся до пенсійного органу про виправлення допущених помилок при призначенні пенсії за вислугу років починаючи з 01.01.2017 з урахуванням посадового окладу станом на 01.01.2017 - 2300 грн та одноразових додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці на суму 106 992,27 грн. Листом від 11.06.2018 №2436/111-20/07.05-06 ГУПФУ у Львівській області повідомило заявника про відсутність підстав для перерахунку пенсії у зв`язку із тим, що в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують отримання позивачем на момент звільнення посадового окладу в сумі 2 300 грн. Одночасно позивача проінформовано про те, що сума додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням становить 103 489,60 грн. Також управління повідомило позивачу, що визначення складових грошового забезпечення відноситься до компетенції силових відомств. Вважаючи, що пенсія обчислена без врахування усіх видів додаткового грошового забезпечення, а також з неправильним розміром посадового окладу, позивач звернувся із цим позовом до суду. ІV. АРГУМЕНТИ СТОРІН На обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що при призначенні пенсії відповідачем не врахований посадовий оклад на момент призначення йому пенсії, а також одноразові додаткові види грошового забезпечення за останні 24 місяці служби підряд перед звільненням. Відповідач заперечив проти позову. Стверджує, що пенсія обчислена у відповідності до вимог діючого законодавства. V. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку. Судами попередніх інстанцій встановлено, що на момент призначення позивачу пенсії (01.02.2017) для начальника самостійного сектору (відділення), що відповідає посаді, з якої звільнений [PERSON] , встановлено посадовий оклад в розмірі 2 300 грн. Відповідно призначена позивачу пенсія мала бути перерахована виходячи із посадового окладу в розмірі 2 300 грн. з відповідним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. Також суди визнали право позивача на перерахунок і виплату пенсії з урахуванням індексації. Одночасно суди попередніх інстанцій відмовили у задоволенні позову в частині здійснення перерахунку пенсії із включенням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, одноразових додаткових видів грошового убезпечення за 24 місяці, оскільки отримувані позивачем під час проходження служби одноразові додаткові види грошового забезпечення не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення. Також судами попередніх інстанцій відхилені доводи пенсійного органу щодо пропуску позивачем строку звернення з цим позовом до суду. VІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами попередніх інстанцій неповно з`ясовані обставини справи, що призвело до неправильного вирішення спору по суті щодо частини позовних вимог. Скаржник стверджує, що визначення складових грошового забезпечення, з якого проводиться призначення пенсій військовослужбовцям не входить до компетенції пенсійного фонду. Зазначає, що пенсія призначена на підставі наданих уповноваженим органом документів та на виконання судового рішення у справі №461/6410/17. В матеріалах пенсійної справи відсутні документи, які підтверджують факт отримання позивачем на момент звільнення посадового окладу в сумі 2 300, а також додаткових видів грошового забезпечення, у розмірах визначених позивачем у позові. Також скаржник стверджує, що надана позивачем до суду довідка Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 03.12.2018 №141 щодо складових грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 пенсійному органу не подавалася, та в матеріалах пенсійної справи відсутня. Проте ця довідка також не містить сум грошового забезпечення, які самостійно обрахував позивач, зазначивши їх в позові та з якими погодилися суди обох інстанцій. Позивач подав відзив на касаційну скаргу у якому з посиланням на законність та обґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін. Зазначає, що пенсійним органом при призначенні пенсії не були враховані усі види додаткового грошового забезпечення позивача, а також підвищення посадового окладу за посадою, яку він обіймав до звільнення зі служби. На переконання позивача, обчислення розміру пенсії без урахування зазначених складових грошового забезпечення сталося в результаті помилки відповідача. Третя особа також подала відзив на касаційну скаргу відповідача, у якому стверджує, що уповноваженим структурним підрозділом було подано вичерпний перелік документів необхідних для призначення позивачу пенсії за вислугу років. Зазначає, що відсутні підстави для подачі пенсійному органу документів із зазначенням складових, які позивач фактично не отримував на момент звільнення. Зміна розміру видів грошового забезпечення є підставою для перерахунку пенсії. VІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального права та дійшов таких висновків. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Згідно із частинами другою, третьою наведеної вище норми до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон № 2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист. Статтею 10 цього Закону визначено, що призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 12 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України. Частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно із частиною вісімнадцятою статті 43 Закону №2262-ХІІ у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку. Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 №1036, для начальника самостійного сектору (відділення), що відповідає посаді, з якої звільнений позивач, встановлено посадовий оклад в розмірі 2 300 грн. Колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанції, що позивач як колишній працівник правоохоронного органу та пенсіонер, має право на обчилення пенсії з урахуванням зміни розміру посадового окладу та інших видів складових, що входять до складу грошового забезпечення військовослужбовців Водночас, судами залишилось поза увагою, що призначенню пенсії передує чітко визначена процедура. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, затверджений Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок №3-1). У пункті 1 цього Порядку визначено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи). Пунктом 7 Порядку №3-1 визначено, що для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи: заява про призначення пенсії (додаток 1); грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію); документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом «б» статті 12 Закону); довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); довідка ВАТ «Ощадбанк» або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ «Ощадбанк»; копія паспорта. Згідно із пунктом 12 цього Порядку, уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Положеннями пунктів 16-18 Порядку №3-1 унормовано, що при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі. Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії. Рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії. Отже зміст наведених норм дає підстави стверджувати, що підготовку та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів здійснюють уповноважені структурні підрозділи, в цьому випадку Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України. Водночас органи ПФУ не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами документів про складові грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках. Як установлено судами попередніх інстанцій, розмір пенсії позивача обчислено на підставі підготовлених уповноваженим органом документів для призначення пенсії за вислугу років (зокрема, грошового атестату від 02.03.2017 №9 та довідки про додаткові види грошового забезпечення №9 до грошового атестату №9), а також на виконання судового рішення у справі №461/6410/17. Пенсія позивача обчислена у розмірі 62% з грошового забезпечення (вислуга 24 роки), яке складається з: посадовий окладу - 1 150 грн; оклад за спеціальним званням - 130 грн; надбавка за вислугу років 30% - 384 грн; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, - 4312,07 грн, в тому числі: надбавка за виконання особливо важких завдань 50%, надбавки за інформаційно - аналітичне забезпечення - 50%, премія - 250% всього 5 976,07 грн. Доказів подання органу, що призначає пенсію інших документів, які містять інформацію про складові грошового забезпечення позивача, які просить врахувати позивач при перерахунку пенсії матеріали справи не містять. Іншого судами попередніх інстанцій не встановлено. Отже у пенсійного органу не було правових підстав при призначенні пенсії самостійно визначати розмір складових грошового забезпечення позивача для призначення пенсії або включати інші види грошового забезпечення, невизначені уповноваженим органом у поданих для призначення пенсії документах. Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок №45). Зі змісту цього Порядку вбачається наступна послідовність дій: уповноважений орган повідомляє Пенсійний фонд України про наявність рішення Кабінету Міністрів України про зміну розміру грошового забезпечення; Пенсійний фонд України повідомляє відповідні структурні підрозділи Пенсійного фонду про підстави проведення перерахунку пенсій та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України; Головні управління Пенсійного фонду України складають відповідні списки та передають їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, які готують відповідні довідки. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком. Відповідно до Порядку № 45 у довідці зазначаються найменування, сума і розмір у відсотках усіх щомісячних (які мають постійний характер) додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премія, що встановлені Кабінетом Міністрів України за відповідною посадою (посадами) на момент перерахунку пенсії та враховуються згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» для обчислення розміру пенсії, а також складові грошового забезпечення, з яких вони обчислюються. Також абзацом 1 пункту 4 Порядку №3-1 встановлено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання. Отже підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ. Разом з цим, у справі, що розглядається, установлено, що до ГУ ПФУ відомості для перерахунку пенсії за формою, встановленою законодавством України, про зміну видів грошового забезпечення, не надходили та такі не були надані позивачем. За наявними у справі доказами та твердженнями позивача, останній не звертався до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, а просив виправити допущені, на його думку, помилки відповідача при обчисленні розміру пенсії. За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправними дій щодо відмови пенсійного органу у перерахунку пенсії [PERSON] з 01.01.2017 з урахуванням посадового окладу на момент призначення 2 300 грн та зобов`язання останнього провести перерахунок та виплату пенсії позивачу за вислугу років з 01.01.2017 з урахуванням посадового окладу - 2 300 грн, окладу за звання 130 грн, надбавки за вислугу років - 729 грн, надбавки за особливі умови -1 579,50 грн, надбавки за інформаційно-аналітичне забезпечення - 1 150,00 грн, щомісячної премії - 7 897,50 грн. Щодо проведення індексації грошового забезпечення, колегія суддів зазначає таке. Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 № 2017-ІІІ (далі - Закон №2017-ІІІ) визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін. Відповідно до статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України від 03.07.1991 №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №1282-ХІІ). Згідно зі статтями 1 і 2 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення). Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Враховуючи те, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону №2011-ХІІ містить бланкетну норму, механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону № 2011-XII або Закону № 2262-ХІІ. Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону № 2262-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема, Закону №2011-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання необхідно субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону №2017-ІІІ, Закону №1282-ХІІ та Порядку №1078. Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку про те, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у в постанові від 10.04.2019 у справі № 522/12993/16-а. Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується із висновками судів обох інстанцій про те, що позивач має право на перерахунок та виплату пенсії з урахуванням індексації грошового забезпечення. Рішення судів першої та апеляційної інстанції в частині позовних вимог у задоволенні яких відмовлено у межах цього касаційного провадження сторонами не оскаржуються, відповідно, з урахуванням положень частини першої статті 341 КАС України, касаційним судом в цій частині судові рішення не переглядаються. VІІІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ Частиною першою статті 351 КАС України визначено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Таким чином приймаючи до уваги те, що у рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій помилковими є лише частина висновків, а інші висновки є законними і обґрунтованими, колегія суддів дійшла висновку про скасування судових рішень у частині (щодо неправильно вирішеної частини позовних вимог) та ухвалення у цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Результат розгляду: partial