Рішення адміністративного суду від 2022-01-04 00:00:00+02

19.11.2021 [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Кулик Катерини Валентинівни (далі - поліцейський) про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 5021212 від 12.11.2021. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що спірною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у вигляді штрафу розміром 340,00 грн. у зв`язку із допущенням ним порушення п. 31.4.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України). Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, зупинка автомобіля була незаконною, а при розгляді справи інспектором були допущені порушення встановленого законом порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого КУпАП, зокрема справу розглянуто на місці вчинення правопорушення, не забезпечено участі захисника. Докази його вини в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні. З наведених підстав просив задовольнити позов, визнати протиправною та скасувати вищезазначену постанову, а також стягнути з відповідача судові витрати (а.с. 3-9). Судом проведено такі процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 19.11.2021 позовну заяву залишено без руху із наданням строку на усунення її недоліків (а.с. 14). Ухвалою судді від 09.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 15.12.2021 без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - 5 днів з дня вручення ухвали (а.с. 22). У зв`язку з тим, що станом на 15.12.2021 були відсутні докази отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви розгляд справи було відкладено на 04.01.2022. 17.12.2021 відповідачем отримано копію ухвали від 09.12.2021 разом із позовною заявою з доданими до неї матеріалами. Станом на 04.01.2022 до суду не надходив відзив на позов. Також, станом на 04.01.2022 від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін. Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд справи проведено в порядку письмового провадження. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийнятої постанови, з таких підстав. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Постановою інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Кулик К.В. про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 5021212 від 12.11.2021, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу розміром 340,00 грн. (а.с. 9). За змістом цієї постанови, 12.11.2021 о 17:48 год. [PERSON] в м. Запоріжжі по вулиці Весніна, 1а, керував транспортним засобомVolkswagen Bora, д.н. [NUMBER] , що належить [PERSON] , в темну пору доби, на якому змінено колір світлових приладів, а саме використовуються габаритні ліхтарі синього кольору, що не відповідає ДСТУ 3649, чим порушив п. 31.4.3 «а» ПДР України. Згідно з п. 31.4.3 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: …Зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу… Позивач у позовній заяві стверджував, що вказане правопорушення не вчиняв, оскільки колір габаритів транспортного засобу ним не змінювався та відповідає вимогам ДСТУ 6349:2010. Відповідачем з урахуванням засад змагальності адміністративного процесу зазначені доводи позивача не спростовані, відзиву та доказів вчинення позивачем правопорушення суду не надано, що свідчить про невиконання обов`язку, визначеного ч. 2 ст. 77 КАС України. Крім того, суд також звертає увагу на те, що вказуючи у спірній постанові про порушення позивачем п. 31.4.3 «а» ПДР України, поліцейський не зазначив про те, який саме колір зовнішніх світлових приладів передбачено вимогами конструкції керованого позивачем транспортного засобу, а також не наведено посилання на конкретний пункт ДСТУ 3649, який порушено позивачем. Диспозиція ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність водія, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. При цьому, у сутності (фабулі) правопорушення в спірній постанові поліцейським зазначено, що «водій керував транспортним засобом в темну пору доби, на якому змінено колір світлових приладів, а саме використовуються габаритні ліхтарі синього кольору, що не відповідає ДСТУ 3649». Тобто, у постанові не зазначено, чи є зовнішні світлові прилади несправними чи переобладнаними з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. Відтак, сутність правопорушення, що викладена у постанові поліцейського, не відповідає об`єктивній стороні правопорушення, викладеній у диспозиції ч. 1 ст. 121 КУпАП. Зазначені обставини, на переконання суду, є достатніми для висновку про неправомірність прийнятої поліцейським постанови та наявність підстав для її скасування судом із закриттям провадження у справі за відсутності події і складу правопорушення. При цьому, надаючи оцінку усім доводам позивача, що наведені в позові, суд визнає необґрунтованим посилання позивача на неправомірність розгляду справи за місцем вчинення правопорушення, оскільки правова позиція, викладена в рішенні Конституційного Суду України у справі № 1-11/2015 від 26.05.2015, повинна застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та Інструкцією№ 1395, якою визначено порядок оформлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тобто після прийняття вказаного рішення. Так, чинним законодавством передбачено, щопрацівники органів та підрозділів Національної поліції наділені правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати стягнення і на місці вчинення правопорушення. За таких обставин порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, про які зазначав позивач в позовній заяві, свого підтвердження під час розгляду справи не знайшли. Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що спірна постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а позов [PERSON] - підлягає задоволенню. Положенням частини 1 ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, судові витрати, що складаються із суми судового збору розміром 454,00 грн., сплаченої позивачем під час подання позовної заяви до суду, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, службовою особою якої є поліцейський, який виніс спірну постанову, тобто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Результат розгляду: granted