Рішення адміністративного суду від 2023-01-11 00:00:00+02

В серпні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі ГУ ПФУ в Хмельницькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі ГУ ПФУ в Житомирській області), в якому просив: -визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Житомирській області \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~№ 222330002940 від 02.02.2022 про відмову в призначенні пенсії [PERSON] ; -визнати протиправною відмову ГУ ПФУ в Хмельницькій області, викладену в листі від 04.05.2022 у призначенні [PERSON] пенсії \~за віком у відповідності до ст.55 Закону України \~\~"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; -зобов`язати ГУ ПФУ в Хмельницькій області зарахувати [PERSON] до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, період роботи у ССГ "Промінь" з 18.02.1995 по 15.05.1997; -зобов`язати ГУ ПФУ в Хмельницькій області призначити [PERSON] пенсію за віком у відповідності до ст.55 Закону України \~\~"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 15.12.2021; Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2022 року позов задоволено частково: -визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Житомирській області \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~№ 222330002940 від 02.02.2022; -зобов`язано ГУ ПФУ у Житомирській області зарахувати [PERSON] до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, період роботи у ССГ "Промінь" з 18.02.1995 по 15.05.1997. У задоволенні решти позовних вимог, \~відмовлено. Не погодившись з судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позову, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору. За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 26.01.2022 року [PERSON] звернувся до ГУ ПФУ у Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії \~за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Вказана заява передана за принципом екстериторіальності до ГУ ПФУ в Житомирській області. Рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області № 222330002940 від 02.02.2022 позивачу відмовлено в призначенні пенсії з тих підстав, що в останнього відсутній страховий стаж, необхідний для призначення пенсії зі зменшеним пенсійним віком, а також належним чином оформлені документи, що підтверджують період роботи на території радіоактивного забруднення. Про відмову в призначенні пенсії позивача повідомлено листом ГУ ПФУ у Хмельницькій області від 04.05.2022 №2200-0304-8/28856. В листі зокрема зазначено, що в копії архівної довідки від 03.11.1992 №13, наданої [PERSON] , вказано роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС в населених пунктах с.Копачі, с.Клибань, с.Посудово та с.Зимовище, однак \~с.Клибань і с.Посудово не відносяться до населених пунктів зони відчудження, а тому вказана довідка не може бути підставою для визначення права останнього на пенсію зі зниженим пенсійним віком. Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом. Приймаючи рішення, в оскаржуваній частині, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правих підстав для зобов`язання ГУ ПФУ в Хмельницькій області призначити пенсію позивачу, виходячи із того, що наданими останнім документами не підтверджується період його роботи \~\~на території радіоактивного забруднення. Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного. Оскільки відповідачами не оскаржується рішення суду першої інстанції в частині щодо зарахування [PERSON] періоду роботи у ССГ "Промінь" з 18.02.1995 по 15.05.1997, колегія суддів правову оцінку вказаній обставині не надає. Спірним питання у даному випадку є відмова призначити позивачу пенсію зі зниженим пенсійним віком, відповідно до ст.55 Закону України \~"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01.01.2018 по 31.12.2018 - не менше 25 років. В свою чергу ст. 55 Закону № 796-XII передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів зменшення віку на 8 років. Абз.7 пп.5 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 N122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм ст. 55 Закону № 796-XII). Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, працювали визначену кількість днів у зоні відчуження та за наявності не менше 15 років страхового стажу. Згідно із ч. 1 ст. 15 Закону № 796-XII підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. П.3 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51 (чинного на час видачі позивачу посвідчення) визначено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. - не менше 5, а у 1987 р. - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А. Отже, єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях, тощо, є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи. Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд України в постановах від 21 листопада 2006 року у справі № 21-1048во06, від 04 вересня 2015 року у справі № 690/23/15-а, та Верховний Суд у постановах від 27 лютого 2018 року у справі № 344/9789/17, від 24 жовтня 2019 року у справі № 152/651/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 464/4150/17 та від 27 квітня 2020 року у справі № 212/5780/16-а, від 18 червня 2020 року у справі №591/4104/16-а, від 02 березня 2021 року у справі № 345/1831/17. Як з`ясовано з матеріалів справи, позивач віднесений до 2 категорії осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році серії [NUMBER] , перереєстроване 08.09.2016. Таке посвідчення видається, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1987 році - не менше 14 календарних днів. Це означає, що під час видачі [PERSON] вказаного посвідчення уповноваженим органом перевірялись обставини праці останнім у зоні відчуження у 1987 році сукупно не менше 14 календарних днів. В протилежному випадку у разі не підтвердження таких обставин, позивач не отримав би вказаного посвідчення. Варто зауважити, що посвідчення позивача недійсним не визнавалось, його статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не оспорюється. Отже, у суду немає підстав ставити під сумнів законність отримання [PERSON] посвідчення ліквідатора наслідків аварії на [INFO] , а відтак і ставити під сумнів обставину його праці у зоні відчуження у 1987 році - не менше 14 календарних днів. Відсутність у наданих позивачем довідках тих чи інших відомостей, з об`єктивних причин не може бути підставою для відмови ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в призначенні пенсії відповідно до Закону № 796-XII. Такі обставини, з огляду на положення чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, повинні трактуватись на користь особи. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08 червня 2022 року у справі № 805/3752/18-а Отже, зважаючи на те, що позивач в період з 08.01.1987 по 27.03.1987 брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працював у зоні відчуження 14 календарних днів, що підтверджується відповідним посвідченням, то він має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ, а відтак наявні правові підстави для зобов`язання ГУ ПФУ в Хмельницькій області призначити пенсію останньому. В той же час, не підлягає задоволенню позовна вимога [PERSON] про визнання протиправною відмови ГУ ПФУ в Хмельницькій області, викладену в листі від 04.05.2022, оскільки вказаний лист не є рішенням про відмову в призначенні пенсії в розумінні п.4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України \~від 25.11.2005 \~№ 22-1. Як встановлено з матеріалів справи, рішення № 222330002940 від 02.02.2022 про відмову в призначенні пенсії позивачу прийнято ГУ ПФУ в Житомирській області, яке скасовано рішенням \~Хмельницького окружногом адміністративного суду від 14.09.2022 у цій справі. Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги позивача частково спростовують висновки суду першої інстанції \~та \~дають правові підстави для часткового скасування оскаржуваного судового рішення. У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно зі ст.317\~КАС України \~підставами для скасування судового рішення суду першої \~інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно частково скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти \~в цій частині нову постанову про \~задоволення позову.

Результат розгляду: partial