Рішення адміністративного суду від 2022-09-12 00:00:00+03

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся [PERSON] (надалі - позивач) з позовом до Київської міської прокуратури, Другої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора, третя особа, без самостійних вимог на стороні відповідача - Офіс Генерального прокурора, в якому просив суд: - визнання протиправним та скасування рішення №39 від 23 листопада 2020 року "Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора", ухвалене Другою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)", яким [PERSON] визнано таким, що неуспішно пройшов атестацію; - визнання протиправним та скасування наказу Київської міської прокуратури №278к від 22 лютого 2021 року про звільнення [PERSON] з посади прокурора Київської місцевої прокуратури №6 міста Києва та органів прокуратури; - поновлення [PERSON] в органах прокуратури та на посаді прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва або на різнозначній посаді, яку останній займав станом на 12 березня 2021 року; - стягнення з Київської міської прокуратури на користь [PERSON] середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу до дня поновлення на посаді. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у оскаржуваному наказі відсутні правові підстави звільнення, оскільки передбачені п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру" підстави для звільнення у вигляді реорганізації чи ліквідації Генеральної прокуратури України не відбулося, а мало місце лише її перейменування на Офіс Генерального прокурора. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції позивачем (надалі - апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Так, в своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом не було враховано про відсутність фактичної ліквідації чи реорганізації органів прокуратури; не додержанням відповідачем положень Кодексу законів про працю України, протиправністю організаційних заходів щодо проведення атестації прокурорів; невідповідністю Порядку проходження прокурорами атестації вимогам Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури"; відсутністю підстав функціонування кадрових комісій та повноважень щодо прийняття рішень стосовно атестації прокурорів; відсутністю спеціалізації в питаннях, що пропонувались під час іспиту; наявністю дискримінаційних ознак у процесі переведення прокурорів до органів прокуратури, оскільки ряд інших прокурорів були переведені поза процедурою проходження атестації. Крім того позивач вказував, що категорично не погоджувався з проходженням атестації, однак був вимушений подати заяву за встановленою формою про переведення та про намір пройти атестацію, оскільки в іншій формі така заява вважалась би не поданою, а особа підлягала звільненню. Позивачем подано клопотання про розгляд апеляційної скарги за його відсутності. Представник відповідача 1 та третьої особи заперечували проти задоволення апеляційної скарги позивача у повному обсязі з підстав зазначених у відзиві на апеляційну скаргу. За таких обставин колегія суддів,

Результат розгляду: denied