Рішення адміністративного суду від 2023-03-30 00:00:00+03

04.10.2021р. товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - ТОВ) «Бізнес-Теп» \~\~звернулося до суду з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення комісії щодо відмови у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.09.2021р. №3097347/42180404; \~зобов`язання зареєструвати податкову накладну від 02.08.2021р. №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання; стягнення судових витрат у розмірі 4270грн. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач безпідставно не здійснив реєстрацію податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки товариство не допускало порушень норм податкового законодавства та відповідачу були надані всі необхідні документи фінансово-господарської діяльності для реєстрації податкової накладної. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.08.2022р. позов задоволений з підстав того, що квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та рішення про відмову у її реєстрації не містять інформації, опису обставин встановлених під час розгляду питання про реєстрацію податкової накладної, відсутнє посилання про витребування конкретних документів необхідних для спростування податкової інформації. Стягнуто на користь позивача сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу у розмірі 1000грн. Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Головне управління ДПС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом при вирішенні справи вимог законодавства, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Апелянт посилається на те, що позивачу відмовлено у реєстрації в ЄРПН податкової накладної, оскільки ним не надано податковому органу копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти прийому-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню. Судом першої встановлено, що ТОВ «Бізнес-Теп» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та займається наступним видом діяльності за КВЕД: 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами (основний); 45.19 Торгівля іншими автотранспортними засобами; 45.40 Торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них, технічне обслуговування і ремонт мотоциклів; 46.14 Діяльність посередників у торгівлі машинами, промисловим устаткуванням, суднами та літаками; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням; 46.63 Оптова торгівля машинами й устаткуванням для добувної промисловості та будівництва. 02.08.2021р. між ТОВ «Бізнес-Теп» \~(продавець) та ТОВ «Приватне підприємство «Вівчарик» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №587/21, згідно умов якого продавець зобов`язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти і сплатити за нього обумовлену грошову суму. Згідно п.1.2. вищезазначеного договору продавець продає бувший у використанні сідельний тягач, марки MAN, модель TGX 18.480, ідентифікаційний № [NUMBER] , 2014 року виготовлення. Відповідно до п.2.1. вищезазначеного договору продаж транспортного засобу за домовленістю сторін вчиняється за 179100грн, в т.ч. ПДВ 29850грн, які попередньо отримає продавець від покупця, оскільки сторони встановили, що умови договору щодо сплати ціни договору застосовуються до передачі транспортного засобу по акту прийому-передачі. Згідно з п.3.2 вищезазначеного договору транспортний засіб вважається переданим покупцю з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі. Пунктом 3.4. вищезазначеного договору встановлено, що після передачі транспортного засобу за актом прийому-передачі, продавець втрачає право власності на цей транспортний засіб, а покупець приймає його у власність та без законодавчих обмежень користується та розпоряджається транспортним засобом з моменту державної реєстрації транспортного засобу в уповноважених державних органах. /а.с.26-27/ У зв`язку з передачею транспортного засобу на підставі акту прийому-передачі від 02.08.2021р. №587/21, за правилом першої події, позивачем була складена податкова \~накладна №3 від 02.08.2021р. та направлена на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних. /а.с.15, 19/ За результатами розгляду податкової накладної, контролюючим органом позивачу надіслано Квитанцію №1 з приводу того, що відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація податкової накладної зупинена. Платник податку відповідає вимогам п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. У зв`язку з чим, платнику податків запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК. /а.с.16/ На виконання вимог податкового органу, ТОВ «Бізнес-Теп» подано пояснення та копії документів щодо податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої зупинено, про господарську діяльність підприємства щодо виконання договору з контрагентом. /а.с.17-18/ За результатами розгляду зазначених документів, комісією відповідно до п.п.201.16.3 п.201.16 ст.201 ПК України прийнято рішення від 10.09.2021р. №3097347/42180404 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 02.08.2021р. в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податків копій первинних документів. /а.с.12-13/ Не погоджуючись з рішенням контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом. Перевіривши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до підпункту 14.1.60 п.14 ст.14 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами. Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Згідно з п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах визначених Кабінетом Міністрів України. Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений в Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010р. №1246 \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~(надалі - Порядок №1246). Відповідно до п.2 Порядку №1246, податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронні формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації. Так, за правилом першої події, ТОВ «Бізнес-Теп» складено податкову \~накладну №3 від 02.08.2021р. \~та направлено на реєстрацію в ЄРПН. /а.с.15/ Згідно п.12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п.192.1 ст.192 та п.201.10 ст.201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п.201.1 ст.201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до п.п.200-1.3 і 200-1.9 ст.200-1 Кодексу; (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Відповідно до п.13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених п.12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019р. №1165 та набрав чинності 01.02.2018р. (надалі Порядок №1165). Згідно з п.5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1 до Порядку №1165), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2 до Порядку №1165). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3 до Порядку №1165). Критерії ризиковості платника податку на додану вартість визначені в додатку 1 до Порядку №1165, зокрема, п.8 передбачає наявність у контролюючих органів податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. Як вбачається з квитанції №1, реєстрація податкової накладної зупинена контролюючим органом відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України та сформовано висновок про відповідність платника податків п.8 Критеріїв ризиковості платника податків. /а.с.16/ Колегія суддів вважає, що зазначаючи в Квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, податковий орган зобов`язаний зазначити яка саме податкова інформація є підставою для визначення ризиковості здійснення господарської операції, зазначеної в поданій для реєстрації ПН. Як встановлено судом першої інстанції зі змісту зазначеної квитанції, відповідачем не було зазначено такої інформації, а лише формально дослівно викладено зміст п.8 Критеріїв ризиковості платника податків. Відповідно до п.10-11 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) \~пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації. Отже, податковим органом не дотримано вимоги п.10-11 Порядку №1165, а саме не вказано у квитанції про зупинення реєстрації спірної податкової накладної розрахованих показників критерію, якому на думку відповідача відповідають такі накладні та не вказано пропозицій щодо переліку конкретних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. У Квитанції лише запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію. Тобто, зміст такої пропозиції дає підстави позивачу самостійно визначати перелік необхідних документів, що в подальшому виключає посилання відповідача на їх недостатність чи неповноту. З матеріалів справи вбачається, що позивач в порядку, визначеному пп.201.16.2 п.201.16\~ ст. 201 ПК України, надавав відповідачу пояснення та копії документів по зазначеній господарській операції та податковій накладній. /а.с.17-18/ На підтвердження продажу транспортного засобу ТОВ «Приватне підприємство «Вівчарик» позивачем надано: видаткову накладну №1157 від 02.08.2021р., акт прийняття-передачі №587/21 від 02.08.2021р., довіреність, платіжне доручення від 02.08.2021р. №987, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. /а.с.28-33/ Крім того, позивачем надано докази придбання реалізованого ТОВ «Приватне підприємство «Вівчарик» транспортного засобу у третьої особи - компанії «GAUGTOUT s.r.o.», Чеська Республіка. /а.с.19-25/ Так, форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначена Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2019р. №520. Згідно п.п.4-11 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у п.5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)). Письмові пояснення та копії документів, зазначених у п.5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. ДПС розміщує та постійно оновлює на своєму офіційному веб-порталі відомості щодо засобів електронного зв`язку, за допомогою яких можуть подаватися письмові пояснення та копії документів. Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до п.4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку. Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. Колегія суддів зазначає, що в оскаржуваному рішенні відсутнє підкреслення первинних документів, які не були надані платником податку, серед загального переліку копій первинних документів, який передбачається затвердженою формою рішення. А тому, комісією фактично не розглядалися подане позивачем повідомлення з додатками, не співставлялися подані документи з тим переліком, що вимагається, при цьому як при зупиненні реєстрації податкової накладної, так і при відмові у реєстрації відповідні рішення відповідача не містять конкретних вимог до платника податків та інформації щодо того, яких саме первинних документів не вистачає для реєстрації податкової накладної. Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені\~ \~\~Конституцією\~ \~\~та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Разом з тим, відповідач не надав належних та достатніх доказів відповідності дій щодо зупинення реєстрації податкової накладної положенням п.201.16 ст.201 ПК України у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, та за наявності підстав, встановлених Критеріями ризиковості платника податку. Так, сукупність наданих позивачем первинних документів, факт передачі транспортного засобу зумовлював обов`язок позивача, в силу вимог п.187.1 ст.187, п.201.1 ст.201, п.201.7 ст. 201, п.201.10 ст.201 ПК України, сформувати та направити для реєстрації спірну податкову накладну, тобто за правилом «першої події», що в даному випадку і було виконано позивачем шляхом подання податкової накладної для реєстрації в ЄРПН. З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення є протиправним. Згідно\~ ст.132 КАС України\~ судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1\~ ст.139 КАС України\~ при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього\~ Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Згідно з ч.1\~ ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Згідно ч.7 ст.139 КАС України \~\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Пунктом 9 ч.1 ст.1 \~Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI \~(надалі - Закон України № 5076-VI) встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону України № 5076-VI ). Відповідно до ст.19 Закону України № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Статтею 30 Закону України №5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. \~\~\~ Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. \~\~\~ При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Як вбачається з матеріалів справи, 01.04.2021р. між ТОВ «Бізнес-Теп» та Адвокатським об`єднанням «Бона Фіде» укладено договір про надання правової допомоги №13-04/21. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~/а.с.34-35/ Згідно п.п.3.1., 3.2. вищезазначеного договору, розмір оплати за надані послуги визначається об`єднанням, погоджується із замовником у актах виконаних робіт, що є невід`ємною частиною даного договору. Замовник зобов`язується оплатити вартість послуг та винагороду згідно п.3.1. договору протягом 5 днів після виставлення рахунку об`єднанням. /а.с.34-35/ На підтвердження виконання умов вищезазначеного договору надано акт виконаних робіт від 10.09.2021р. у розмірі 2000грн. /а.с.36/ Однак, ТОВ «Бізнес-Теп» не надано документів підтверджуючих виставлення рахунку та оплату гонорару адвокатському об`єднанню у розмірі 2000грн., що унеможливлює задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката. Разом з тим, судом першої інстанції правомірно стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів сплачений позивачем судовий збір. З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про ухвалення судом першої інстанції рішення з порушенням норм матеріального права, що є підставою, згідно ст.317 КАС України, для скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правничу допомогу.

Результат розгляду: partial