Рішення адміністративного суду від 2022-10-17 00:00:00+03

Позивач, [PERSON] , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Харківській області, в якому просить суд: стягнути з Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Харківській області на користь [PERSON] грошові кошти: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~- за час затримки розрахунку виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби цивільного захисту за період з 23 червня 2021 року по 21 вересня 2021 року в розмірі 82882,32 грн.; \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~- за час затримки розрахунку виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби цивільного захисту за період з 22 вересня 2021 року по день фактичного розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення; - за час затримки розрахунку виплати заробітної плати при звільненні за період з 23 червня 2021 року по 24 червня 2021 року в розмірі 1314,64 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 року позовну заяву [PERSON] до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області про стягнення суми в частині позовних вимог про стягнення з Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Харківській області на користь [PERSON] грошових коштів за час затримки розрахунку виплати заробітної плати при звільненні за період з 23 червня 2021 року по 24 червня 2021 року в розмірі 1314,64 грн. - повернуто позивачу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням \~Харківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду 20.12.2021 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарга не підлягають задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] з 15.08.1995 року по 24.11.2003 року та з 23.07.2004 року по 22.06.2021 року проходив службу в органах Міністерства внутрішніх справ України та органах Міністерства надзвичайних ситуацій України, що підтверджується даними трудової книжки позивача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області від 22 червня 2021 року № 241 о/с [PERSON] , майора служби цивільного захисту, начальника 54-ї державної пожежно-рятувальної частини смт. Шевченкове, було звільнено зі служби цивільного захисту у відставку (із зняттям з військового обліку) за станом здоров`я з правом носіння форменого одягу (копія Наказу додається). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вказаним наказом передбачено, що вислуга років позивача для нарахування виплати грошової вихідної допомоги складає 25 років 02 місяців 08 днів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Отже, позивач був звільнений 22 червня 2021 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачем у позовній заяві вказано, що вихідна допомога при звільненні на день подання позовної заяви до Харківського окружного адміністративного суду йому не виплачена у повному обсязі, а саме вказано, що із нарахованної одноразової грошової допомоги при звільненні у сумі 216577,50 грн. йому була виплачена 14.09.2021 року сума 60776,73 грн. Остаточний розрахунок по виплаті йому заробітної плати за червень місяць 2021 року був проведений 24 червня 2021 року, що підтверджується випискою по картці/рахунку від 20.09.2021 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Отже, позивачем вказано, що до стягнення на його користь підлягає середній заробіток за затримку виплати вихідної допомоги за період з 23 червня 2021 року (наступний день після звільнення) по 21 вересня 2021 року (день подання позовної заяви) - 63 робочих дні (5 робочих дні у червні + 22 робочих дні у липні + 21 робочий день у серпні + 15 робочих дні у вересні), які становлять час затримки виплати одноразової допомоги (без врахування часу по день фактичного розрахунку або по день постановлення рішення). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач зазначає, що виходячи із наявних у нього документів про розмір заробітної плати середньоденна заробітна плата за 2 останні місяці роботи (квітень та травень місяці 2021 року), що передували звільненню становила 1314,64 грн.: 152585,47 грн. (17523,86 грн. заробітна плата за квітень + 35061,61 грн. заробітна плата за травень) /40 (22 робочих дні у квітні +18 робочих дні у травні). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Також, позивачем вказано, що виходячи з розміру його середньоденного заробітку - 1314,64 грн: середній заробіток за час затримки виплати одноразової грошової допомоги при звільненні - 63 робочих дні (на день подання позовної заяви без врахування часу по день фактичного розрахунку або по день постановлення рішення), з відповідача необхідно стягнути суму середнього заробітку за час затримки у розмірі 82882,32 грн. (63 х 1314,64 грн.).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, позивач звернувся до суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необгрунтованості. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Приписами ст.43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається Кодексом цивільного захисну України (далі - Кодекс) та «Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу», що затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 року № 593 (далі - Положення № 593). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до положень ст. 125 Кодексу держава гарантує достатнє грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту з метою створення умов для належного тa сумлінного виконання ними службових обов`язків. Порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з ч. 1 ст. 127 Кодексу пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту здійснюється у порядку та розмірах, встановлених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В свою чергу згідно ч.1 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (інших територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачуєтеся за наявності вислуги 10 років і більше. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.5 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, співробітникам Служби судової охорони, звільненим зі служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених частинами першою та другою цієї статті, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" (далі - Постанова № 393) передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Пункт 7 розділу XV "Порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби цивільного захисту" «Інструкції про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту» (далі - Інструкція № 475), затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.04.2015 № 475, містить аналогічне положення: особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога при звільненні зі служби цивільного захисту в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Разом з тим, вказаними нормативними актами не врегульовано порядок виплати грошового забезпечення особам за час затримки розрахунку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 07.05.2002 №8-рп/2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми Кодексу Законів про працю України, у якому визначені основні трудові права працівників. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини. Варто зауважити, що непоширення норм КЗпП України на службовців цивільного захисту стосується саме порядку та умов визначення норм оплати праці (грошового забезпечення) та порядку вирішення спорів щодо оплати праці. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Питання ж відповідальності за затримку розрахунку при звільненні службовців цивільного захисту (зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати коштів за період вимушеного прогулу на виконання рішення суду, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, які не є складовими грошового забезпечення) не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В той же час такі питання врегульовані Кодексом законів про працю України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відтак, приписами ч. 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно зі ст. 117 КЗпП \~\~\~України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті \~\~\~116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відтак, враховуючи те, що спеціальним законодавством, яке регулює грошове забезпечення службовців цивільного захисту, не встановлено дату проведення остаточного розрахунку зі звільненими працівниками та відповідальність роботодавця за невиплату або несвоєчасну виплату працівнику всіх належних сум, суд приходить до висновку, що у спірних правовідносинах підлягають застосуванню статті 116 та 117 КЗпП України як такі, що є загальними та поширюються на правовідносини, які виникають під час звільнення з військової служби. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зазначена \~\~\~позиція суду узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постановах від 30.01.2019 у справі № 805/4523/16-а, від 10.05.2019 \~\~\~у справі №805/416/16-а, від 31.10.2019 у справі №2340/4192/18 та від 20.05.2020 у справі № 816/1640/17. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статтею 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Встановлення останнього є вкрай необхідним для точного визначення періоду затримки розрахунку при звільненні, оскільки день фактичного розрахунку є кінцевою датою нарахування середнього заробітку за весь час затримки всіх виплат при звільненні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Так, у постанові від 26.06.2019 по справі №761/9584/15-ц Велика Палата Верховного Суду вважає, що при розрахунку розміру відшкодування, визначеного виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~- розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~- період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~- ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~- інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду зауважила, що зменшення судом розміру означеного середнього заробітку, передбаченого статтею 117 КЗпП України, має залежати від розміру недоплаченої суми, належної працівникові при звільненні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підтримку наведеної вище позиції Великої Палати Верховного Суду, 30 листопада 2020 року Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду ухвалив постанову у справі №480/3105/19. У цьому судовому рішенні у частині, що стосується виплати середнього заробітку за час затримки фактичного розрахунку, Верховний Суд зазначив про те, що в разі виплати частини (не всіх) належних звільненому працівникові сум зменшується відповідно розмір відповідальності. І цей розмір відповідальності повинен бути пропорційним розміру невиплачених сум з урахуванням того, що всі належні при звільненні суми становлять сто відсотків, стільки ж відсотків становить розмір середнього заробітку. Тобто, залежно від розміру невиплачених належних звільненому працівникові сум прямо пропорційно належить виплаті розмір середнього заробітку, однак за весь час їх затримки по день фактичного розрахунку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Колегією суддів\~\~ встановлено, що під час звільнення позивача відповідачем було нараховано одноразову грошову допомогу при звільненні у сумі 216577,50 грн. Водночас, як вбачається із зазначеної суми одноразової грошової допомоги при звільненні позивача було виплачено 14.09.2021 року 60776,73 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вказані обставини свідчать на користь того, що станом на час розгляду справи із позивачем не було проведено остаточного розрахунку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Тобто у суду на даний час відсутні підстави вважати, що із позивачем після його звільнення було проведено остаточний розрахунок. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як встановлено судом зі змісту позовної заяви, позивачем у даному випадку не оскаржується питання саме не проведення із ним повного розрахунку, як і не оскаржуються нараховані суми. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачем не проведено на даний час із позивачем повного розрахунку та не виплачено повної нарахованої суми одноразової грошової допомоги при звільненні, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволені позовних вимог, осільки вони \~є передчасними, адже до фактичного проведення вказаного розрахунку суд позбавлений можливості достовірно обчислити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності), а тому позовні вимоги про стягнення таких сум задоволенню не підлягають. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів їх не приймає з огляду на необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно із ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Результат розгляду: denied