Рішення адміністративного суду від 2022-10-26 00:00:00+03

04.08.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: \~ - визнати протиправною бездіяльність військової частини [NUMBER] щодо не нарахування та не виплати цому у повному обсязі індексації грошового забезпечення у період з 28.07.2016 року по 01.12.2017 року\~ із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 28.07.2016\~ року по 01.12.2017 року - січень 2008 року; - стягнути з військової частини [NUMBER] на користь до [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з 28.07.2016 року по 01.12.2017 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 28.07.2016\~ року по 01.12.2017 року - січень 2008 року. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що станом на день прийняття наказу про його звільнння, з ним в повному обсязі не було проведено розрахунків щодо нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення, яка була гарантована чинним законодавством України, зокрема, Законом України від 03.07.1991 року № 1283-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1283-XII),\~ постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (далі Порядок № 1078), а також роз`ясненнями Міністерства соціальної політики та Департаменту фінансів України Міноборони. Позивач, посилаючись на п. 5 Порядку \~№ 1078, яким встановлено, що місяцем, з якого починається нарахування індексації грошового забезпечення є місяць в якому відбулося підвищення тарифних ставок (базовий місяць), вважає, що бездіяльність щодо незастосування військовою частиною [NUMBER] місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року є протиправною і необґрунтованою, що і стало підставою для звернення до суду за захистом свого порушеного права з адміністративним позовом. Заперечуючи вимоги адміністративного позову [PERSON] , у відзиві відповідач посилається на те, що позивача було зараховано до списків особового складу військової частини 28.07.2016 року. Тобто станом на 01.01.2008 року позивач на військовій службі не перебував, грошове забезпечення військовослужбовця не отримував, а отже посадовий оклад позивача у січні 2008 року не підвищувався. Відповідач вважає, що в даному випадку, базовим місяцем для проведення \~індексації є місяць прийняття на роботу (на військову службу). Нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивачу проведена у відповідності до вимог чинного законодавства. Доводи позивача щодо нарахування та виплати у повному обсязі індексації грошового забезпечення \~у період з 28.07.2016 року по 01.12.2017 року із застосуванням місяця \~для обчислення індексу споживчих цін \~для розрахунку індексації грошового забезпечення січня 2008 року, не є обґрунтованими, оскільки позивач бажає застосувати до правовідносин за період з січня 2008 року норму пункту 5 Порядку № 1078 в редакції, яка діє з 01.12.2015 року. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2021 року (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження) в задоволенні адміністративного позову [PERSON] відмовлено. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції погодився з доводами відповідача, що\~ позивача зараховано до списків особового складу військової частини 28.07.2016 року, тобто станом на 01.01.2008 року позивач на військовій службі не перебував, грошове забезпечення військовослужбовця не отримував, а отже посадовий оклад позивача у січні 2008 року не підвищувався, а тому твердження позивача, що січень 2008 року є базовим, не відповідають фактичним обставинам справи. Отже, базовим місяцем для проведення індексації є місяць прийняття на роботу (на військову службу). Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги позивачем зазначено, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що нарахування індексації грошового забезпечення, визначення базового місяця та суми такого нарахування належить до дискреційних повноважень відповідача. Також, судом не була врахована підстава звернення до суду відмова відповідача провести нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за \~період з 28.07.2016 року по 01.12.2017 року із застосуванням місяця \~для обчислення індексу споживчих цін \~для розрахунку \~індексації грошового забезпечення січень 2008 року. Оскільки відповідач не надав жодних доказів обґрунтованості відмови \~у проведенні нарахування та виплати \~індексації грошового забезпечення за спірний період, обраний судом першої інстанції спосіб захисту порушеного права позивача є неефективним і не призведе до реального відновлення його прав. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України). В даному випадку, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з визначення справ незначної складності. За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308). Згідно із ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України слід скасувати, з огляду на наступне. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що в період з 28.07.2016 року по 01.12.2017 року позивач проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] (пп [NUMBER] ), що підтверджується копією військового квитка серії [NUMBER] від 11.11.1995 року (а.с. 14) та не заперечується сторонами у справі. Матеріали справи не містять доказів, що в період з 28.07.2016 року по 01.12.2017 року позивачу була нарахована та виплачена індексація. У відповідь на звернення позивача відповідач листом від 30.06.2021 року за № 10/2211 повідомив [PERSON] про те, що з 01.01.2016 року грошове забезпечення військовослужбовцям відповідно до протокольного рішення КМУ від 20.01.2016 року було значно збільшено за рахунок \~збільшення розмірів їх преміювання, тому, відповідно до ст. 5 Закону України «Про індексацію \~грошових доходів населення», п. 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2013 року № 1078, індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів. Індексація не є обов`язковою складовою грошового забезпечення \~та не входить до його складу та здійснюється у випадках, передбачених законом та згідно з Порядком №1078.(а.с. 14) Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~ Конституцією\~ та законами України. Частинами першою-третьою ст. 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі\~ - Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених\~ Конституцією України\~ гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон № 1282-ХІІ. Положеннями ст. 1 Закону № 1282-ХІІ\~ визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Згідно зі\~ ст. 2 Закону № 1282-ХІІ\~ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ\~ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього\~ Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 1 Порядку № 1078 він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників. Згідно п.1-1 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який\~ встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01.01.2016 року). Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив\~ поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту. Згідно з п 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби. У пункті 4 Порядку № 1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства. Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового\~ утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Згідно з ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Частиною першою\~ ст. 2 КАС України\~ передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження». Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 05.04.2005 року у справі «Афанасьєв проти України» (заява № 38722/02) засіб захисту повинен бути «ефективним», як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави. Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови,\~ що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в\~ правах (абзац 10 пункту 9). Так, з аналізу положень\~ Закону № 2011-XII\~ та\~ Закону № 1282-ХІІ\~ убачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації. Крім цього, згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19.07.2019 року у справі № 240/4911/18, від 07.08.2019 року у справі № 825/694/17, від 20.11.2019 року у справі № 620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення. Відповідно до положень пунктів 2, 5 Порядку № 1078 для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових. Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції. Згідно з пунктом 10-2 Порядку № 1078 для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби), для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу. Аналіз наведених норм законодавства України, дає підстави дійти висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації. Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»\~ затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців. Відповідно до пункту 13 указаної Постанови вона набрала чинності з 01.01.2008 року. З часу прийняття на службу з 28.07.2016 року посадовий оклад позивача не змінювався. Він змінився лише в березні 2018 року на підставі\~ постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова КМУ № 704 в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців. Отже, відповідно до положень Порядку № 1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України). За висновком Верховного суду, викладеним в постанові від 12.05.2022 року (справа № 580/3335/21), - з метою ефективного захисту порушеного права позивача на отримання в повному обсязі індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року колегія суддів дійшла висновку про необхідність визначення січня 2008 року базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів позивача за вказаний період та змінити рішення суду першої інстанції в цій частині. З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку про те, що вирішення питання щодо визначення базового місяця, який підлягає застосуванню при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів позивача за період з 28.07.2916 року по 01.12.2017 року сприятиме досягненню мети правосуддя та цілей ефективного захисту порушеного права позивача судом. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість вимог апеляційної скарги [PERSON] та необхідність скасування судового рішення, з прийняттям нового судового рішення про їх задоволення. Стосовно дискреційних повноважень, колегія суддів зазначає, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом подібних повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний і законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. Наведені висновки викладені у постанові Верховного Суду, від 09.06.2022 року у справі № \~600/524/21. Стосовно справ з подібними правовідносинами, то Верховний Суд у своїй практиці указував на те, що повноваження державних органів стосовно визначення базового місяця індексації грошового забезпечення не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 103 відсотки. Зазначені висновки викладені у постановах від 29.11.2021 року у справі № 120/313/20-а, від 26.01.2022 року у справі № 400/1118/21, від 20.04.2022 року у справі № 420/3593/20. Стосовно посилання скаржника на врахування судової практики, що склалася з даного питання, а саме постанови Другого апеляційного адміністративного суду в справі № 520/4616/20, від 24.09.2020 року; постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2021 року по справі № 460/4580/20; постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2021 року № 580/3167/20; постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2021 року № 120/4439/20, то колегія суддів не вбачає правових підстав для врахування у даній справі правових висновків, викладених у вказаних постановах судів апеляційної інстанції, оскільки відповідно до приписів вже згаданої вище ч.5\~ ст.242 КАС України\~ при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливає. При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29). \~ Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України). Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. На підставі наведеного,

Результат розгляду: granted