Рішення адміністративного суду від 2024-02-20 00:00:00+02

[PERSON] звернулась \~до суду із позовом, у якому просила: - визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо незабезпечення Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області у повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати суддівської винагороди судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області [PERSON] за період з 01.01.2021 до 30.06.2021, виходячи із встановленого станом на 01.01.2021 прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270 грн.; - зобов`язати Державну судову адміністрацію України забезпечити Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Сумській області бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області [PERSON] за період з 01.01.2021 до 30.06.2021, виходячи із встановленого станом на 01.01.2021 прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270 грн.; - визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області щодо нарахування та виплати судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області [PERSON] суддівської винагороди за період з 01.01.2021 до 30.06.2021, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з січня 2021 у розмірі 2102 грн.; - зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Сумській області здійснити нарахування та виплату суддівської винагороди судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області [PERSON] за період з 01.01.2021 до 30.06.2021, у відповідності до вимог ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого з 1 січня 2021 складає 2270 грн. з урахуванням раніше виплачених сум. Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 26.10.2022 закрито провадження у справі в частині вимог про визнання протиправними дій Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області щодо нарахування та виплати судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області [PERSON] суддівської винагороди за період з 01.01.2021 до 30.06.2021, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з січня 2021 у розмірі 2102 грн 00 коп., зобов`язання Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Сумській області здійснити нарахування та виплату суддівської винагороди судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області [PERSON] за період з 01.01.2021 до 30.06.2021, у відповідності до вимог ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого з 1 січня 2021 складає 2270 грн., з урахуванням раніше виплачених сум. Також, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.10.2022 у задоволенні позовних вимог до Державної судової адміністрації України в Сумській області відмовлено. [PERSON] , не погодившись із рішенням суду першої інстанції подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати зазначене рішення, прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити \~у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Сумській області не надано доказів, а судом першої інстанції не з`ясовано, чи здійснювалось у спірний період нарахування суддівської винагороди відповідно до ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». При цьому, відсутність фінансування та недостатність коштів на виплату винагороди не є підставою для нарахування її у меншому розмірі, оскільки у такому випадку недоплачені кошти можуть бути нараховані як заборгованість. На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судовим розглядом, [PERSON] з 14.06.2002 по теперішній час працює на посаді судді: з 14.06.2002 Конотопського міського суду Сумської області, з 29.03.2004 Конотопського міськрайонного суду Сумської області. У період з 01.01.2021 по 30.06.2021 обчислення суддівської винагороди позивача проведено відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» від 15.12.2020 № 1082-ІХ, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 грн. Не погодившись із такими діями, позивач звернулась до суду із даним позовом. Відмовляючи у задоволенні позову в частині вимог до Державної судової адміністрації України, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі № 480/6021/21 встановлено правомірність дій Територіального управління Державної судової адміністрації в Сумській області, як розпорядника бюджетних коштів, щодо обрахунку та виплати суддівської винагороди позивачці у спірний період в межах виділених бюджетних асигнувань, підстави для зобов`язання Державної судової адміністрації України забезпечити бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати суддівської винагороди у спірний період відсутні. Зазначені обставини також стали підставою для висновків суду першої інстанції щодо закриття провадження у даній справі в частині позовних вимог до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 26.10.2022, яка в подальшому постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2023 була скасована, справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду. В подальшому рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 у задоволенні позову [PERSON] до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області про визнання протиправними дій щодо нарахування та виплати суддівської винагороди за період з 01 січня 2021 року до 30 червня 2021 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб , який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з січня 2021 року, у розмірі 2102 грн. 00 коп.; зобов`язання здійснити нарахування та виплату суддівської винагороди за період з 01 січня 2021 року до 30 червня 2021 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді у 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого складає 2270 грн. 00 коп. - відмовлено. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2023 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 було скасовано. Позовні вимоги [PERSON] до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області було задоволено. Переглядаючи дану за апеляційною скаргою позивача на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.10.2022, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог до Державної судової адміністрації України, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного. Як встановлено постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2023 у даній справі виплата суддівської винагороди регулюється ст. 130 Конституції України та ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», натомість норми інших законодавчих актів до правовідносин щодо виплати суддівської винагороди не підлягають застосовуванню. Оскільки указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Аналогічні правові висновки були сформовані Верховним Судом у постановах від \~25.07.2023 у справі № 120/2006/22-а, від 26.07.2023 у справі № 240/2978/22, від 27.07.2023 у справі № 240/3795/22, від 20.11.2023 у справі № 120/709/22-а. Отже, при нарахуванні та виплаті суддівської винагороди слід керуватися виключно Законом України «Про судоустрій та статус суддів» та Законом України «Про прожитковий мінімум», які не передбачають встановлення окремого розміру прожиткового мінімуму для суддів. Натомість, заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди - прожиткового мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01.01.2021 на рівні 2270,00 грн., на іншу розрахункову величину прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102,00 грн., що суперечить положенням Закону України «Про судоустрій і статус суддів», є протиправною. Втім, як було встановлено судовим розглядом, у спірний період суддівська винагорода позивачу Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Сумській області не нараховувалась у розмірах, встановлених ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Колегія суддів при перегляді справи за апеляційною скаргою позивача на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 у даній справі дійшла висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області щодо нарахування та виплати позивачу суддівської винагороди за період з 01.01.2021 по 30.06.2021, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2021 в розмірі 2102 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Обираючи належний спосіб захисту прав позивача на отримання суддівської винагороди у належному розмірі, колегія суддів дійшла висновку про зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України у Сумській області провести нарахування та виплату суддівської винагороди судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області [PERSON] за період з 01.01.2021 до 30.06.2021 у відповідності до вимог ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого з 1 січня 2021 складає 2270 грн. з урахуванням раніше виплачених сум. При вирішенні даного спору з`ясуванню підлягає участь ДСА України як головного розпорядника бюджетних коштів у фінансовому забезпеченні діяльності судів, зокрема Конотопського міськрайонного суду Сумської області, у спірний період, оскільки причиною виплати суддівської винагороди у меншому розмірі може бути недостатність виділених коштів (бюджетних асигнувань) на ці потреби. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 148 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Державна судова адміністрація України здійснює функції головного розпорядника бюджетних коштів щодо фінансового забезпечення усіх інших судів, окрім Верховного Суду та вищих спеціалізованих судів; функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління ДСА України. Згідно зі ст. 149 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 22 БК України за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. Положеннями п. 2, 4 ч. 5 ст. 22 БК України передбачено, що головний розпорядник бюджетних коштів: організовує та забезпечує на підставі Бюджетної декларації (прогнозу місцевого бюджету) та плану діяльності на середньостроковий період складання проекту кошторису та бюджетного запиту і подає їх Міністерству фінансів України (місцевому фінансовому органу); затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством. Головним розпорядником бюджетних коштів є Державна судова адміністрація України. Згідно з ч. 1 ст. 23 БК України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 151 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Державна судова адміністрація України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом. Державна судова адміністрація України має територіальні управління. Рішення про утворення територіальних управлінь та визначення їх кількості приймається Державною судовою адміністрацією України за погодженням з Вищою радою правосуддя. Відповідно до п. 1 Положення про Державну судову адміністрацію України, що затверджене Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.01.2019 № 141/0/15-19, ДСА України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади в межах повноважень, установлених законом. Пунктом 2 Положення № 141/0/15-19 визначено, що ДСА України здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади з метою створення належних умов функціонування судів і діяльності суддів. Згідно з п. 5 Положення №141/0/15-19 основними завданнями ДСА України є, зокрема, організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади в межах повноважень, установлених законом; забезпечення належних умов діяльності судів, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України та органів суддівського самоврядування в межах повноважень, визначених законом. Таким чином, враховуючи положення ст. ст. 148, 149 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст. 22, 23 БК України виплата суддівської винагороди здійснюється в межах бюджетних призначень, головним розпорядником яких є ДСА України. При цьому, територіальне управління ДСА України як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня, здійснює свої повноваження в межах асигнувань, які ДСА України затвердила у його кошторисі на відповідний рік. Так, Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Сумській області в обґрунтовування правомірності нарахування та виплати позивачу суддівської винагороди обчисленої із урахуванням прожиткового мінімуму величиною 2101 грн. зазначало про здійснення такого нарахування у межах затвердженого ДСА України кошторису на 2021, у якому річний фонд суддівської винагороди Територіального управління Державної судової адміністрації України у Сумській області визначений з урахуванням ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік». Матеріали справи містять копію кошторису на 2021 з інформацією про фінансування Конотопського міськрайонного суду Сумської області. Відповідно до службової записки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Сумській області розрахунок річного фонду суддівської винагороди по місцевим та загальним судам Сумської області станом на 22.01.2021 розраховувався відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» і складав 110616411,4 грн. Відповідно до кошторису на 2021 рік кошторисних призначень на початок року недостатньо виділено за КЕКВ 2113 «Суддівська винагорода» у сумі 100966900 грн. Довідкою про зміни до кошторису № 59 від 09.03.2021 збільшено суддівську винагороду на 9649500 грн. Річний фонд суддівської винагороди забезпечений повністю з урахування ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік». Отже, згідно з наданим кошторисом на 2021 сума коштів відповідно до затвердженого ДСА України кошторису та щомісячного розпису видатків на 2021 була недостатньою для забезпечення виплати позивачу суддівської винагороди, обчисленої із урахуванням прожиткового мінімуму величиною 2270 грн. Таким чином, невиплата позивачу суддівської винагороди пов`язана із діяльністю ДСА України, як головного розпорядника бюджетних коштів щодо фінансового забезпечення діяльності судів, з огляду на що колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог до ДСА України щодо визнання протиправною бездіяльності ДСА України щодо не забезпечення Територіального управління Державної судової адміністрації України у Сумській області в повному обсязі бюджетними асигнуваннями на проведення видатків з виплати суддівської винагороди у спірний період, виходячи з встановленого на 01.01.2021 прожиткового мінімуму для працездатних осіб розміром 2270 грн. З метою ефективного захисту порушеного права позивача отримання суддівської винагороди у повному розмірі у спірний період слід зобов`язати ДСА України забезпечити Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Сумській області бюджетними асигнуваннями необхідними та достатніми для проведення видатків з виплати суддівської винагороди позивачу за період з 01.012021 по 30.06.2021, нарахованої виходячи з встановленого на 01 січня 2021 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого становить 2270 грн. Суд першої інстанції вищенаведеного не врахував, з огляду на що дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Враховуючи викладене, переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про його скасування та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог до Державної судової адміністрації України.

Результат розгляду: granted