Рішення адміністративного суду від 2022-01-13 00:00:00+02

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг від 06.09.2021 року адміністративний позов [PERSON] повернуто позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України. Позивачем на вказану ухвалу суду подано апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом вимог норм процесуального права просить її скасувати та справу направити до суду першої інстанції для розгляду в іншому складі. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції на думку позивача необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, та надано належну оцінку поданим доказам на обґрунтування клопотання. Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.12.2020 року [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови поліцейського 1 батальйону 2-ї роти 3-го взводу Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області сержанта поліції - Мураховського Є.Г. від 23 грудня 2020 року. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 29.12.2020 року адміністративний позов [PERSON] залишено без руху з підстав несплати позивачем судового збору у розмірі 420 грн.. Надано позивачу 10 днів з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги. На виконання вимог ухвали суду 28 січня 2021 року позивачем подано уточнений позов, в якому заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку з відсутністю у позивача доходу. Як видно з п. 3 додатків до позовної заяви, позивачем до суду було надано оригінал "Відомостей з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків". Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 01.02.2020 року адміністративний позов повернуто. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.06. 2021р. ухвалу суду від 01.02.2020р. скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 23.06.2020 року у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору відмовлено, адміністративний позов [PERSON] залишено без руху з підстав несплати позивачем судового збору у розмірі 420 грн.. Надано позивачу 10 днів з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 06.09.2020 року у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору відмовлено, адміністративний позов повернуто. Повертаючи позовну заяву позивачу суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем докази на обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору свідчать про можливість сплатити такий. Інформація податкового органу лише свідчить про відсутність у такого органу такої про доходи позивача. Переглядаючи судове рішення колегія суддів доходить наступного висновку. Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір". Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір"). Враховуючи зазначені норми законодавства, колегія суддів зазначає, що такі передбачають право суду прийняти рішення про звільнення від сплати судового збору, а таке рішення приймається на підставі поданих доказів. Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 28 листопада 2013 року № 12-рп/2013 зазначив, що "гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Враховуючи положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі", сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. Колегія суддів враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у справі "Беллет проти Франції", згідно якої, стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом у грудні 2020р. Відповідно до відомостей податкового органу, інформації про доходи позивача у 2020 році відсутня. (а.с. 48). Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про помилковість висновків суду першої інстанції про наявність можливості у позивача, станом на час звернення до суду, сплати судового збору за подання позовної заяви у визначеному законом розмірі. Щодо вимоги позивача про направлення справи до суду першої інстанції для розгляду в іншому складі, то така не підлягає задоволенню, відповідно до норми ст. 320 КАС України. З урахуванням встановлених обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Результат розгляду: partial