Рішення адміністративного суду від 2022-05-26 00:00:00+03

У травні 2021р. \~до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява [PERSON] \~до Держави України в особі Запорізької обласної прокуратури , в якій позивач просила суд визнати протиправною бездіяльність Запорізької обласної прокуратури щодо неналежного розрахунку з позивачем, а саме невиплати їй частини заробітної плати посадового окладу визначеного за ч. 3 ст. 81 Закону України Про прокуратуру за період з 01.07.2015 по 04.01.2021; зобов`язати відповідача сплатити на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 1\~ \~168\~ \~260,77 грн. Рішенням Запорізького \~\~окружного адміністративного суду від 19.10.2021 в задоволенні адміністративного позову відмовлено . Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач , звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що починаючи з липня 2015 року по дату звільнення позивача заробітна плата прокурорів регулювалася постановами Кабінету Міністрів України. Оскільки рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) окреме положення пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України Про прокуратуру застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхуванняя, відповідно позивач має право на перерахунок з 2015 року. Крім того зазначає про застосування норм прямої дії, а саме ч. 3 ст. 152 Конституції України, якою закріплено, що матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, [PERSON] працювала в Запорізькій обласній прокуратурі з 07 серпня 2006 року по 04 січня 2021 року. Наказом керівника Запорізької обласної прокуратури від 04.01.2021 № 9к [PERSON] звільнено з посади та з органів прокуратури Запорізької області на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України Про прокуратуру. Позивач зазначає, що у період з 01 липня 2015 року по 26 березня 2020 року їй нараховувалась та виплачувалась заробітна плата, виходячи з посадового окладу прокурора, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 505, розмір якого є меншим, ніж визначений ст. 81 Закону України Про прокуратуру. Посилаючись на рішення Конституційного Суду, норми Конституції України, вважає, що такою бездіяльністю та у зв`язку з визнанням неконституційними положень закону, що обмежували виплату заробітної плати просить сплатити заподіяну їй матеріальну шкоду, яку обраховує як різницю між отриманою заробітною платою та тією, що передбачена ст. 81 Закону № 169 та вважає протиправною бездіяльність Запорізької обласної прокуратури щодо неналежного розрахунку з [PERSON] заробітної плати за період з 27.03.2020 по 04.01.2021 з урахуванням розміру посадового окладу, визначеного ст. 81 Закону України Про прокуратуру. Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується. Відповідно до частини третьої\~ статті 81 Закону України «Про прокуратуру»\~ посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2016 року - 11 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2017 року - 12 мінімальних заробітних плат. Частиною дев`ятою статті 81 Закону передбачено, що фінансування оплати праці прокурорів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Частиною першою статті 90 Закону визначено, що фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період. Підпунктом 1 пункту 13\~ Перехідних положень Закону України «Про прокуратуру»\~ доручено Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього\~ Закону\~ привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом. Згідно зі статтями\~ 8\~ і\~ 13 Закону України «Про оплату праці»\~ умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього\~ Закону. Оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом. Частинами першою і другою\~ статті 23 Бюджетного кодексу України\~ встановлено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Законом України від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин»\~ розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України\~ доповнено пунктом 26 яким встановлено, що норми і положення\~ статті 81 Закону України «Про прокуратуру»\~ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону\~ України «Про Державний бюджет України на 2015 рік»\~ установлено, що положення частини другої статті\~ 33, статті\~ 81 Закону України «Про прокуратуру»\~ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Аналогічні положення закріплені у пункті 11 Прикінцевих положень Закону\~ України «Про Державний бюджет України на 2016 рік». Постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури»\~ надано право керівникам органів прокуратури у межах затвердженого фонду оплати праці установлювати працівникам органів прокуратури посадові оклади відповідно до затверджених цією\~ постановою\~ схем посадових окладів та інші виплати. Видатки, пов`язані з реалізацією цієї\~ постанови, здійснюються в межах асигнувань на оплату праці, затверджених у кошторисах на утримання органів прокуратури (пункти 2 і 6). Постановами Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №763\~ і\~ від 9 грудня 2015 року №1013\~ внесені відповідні зміни до схем посадових окладів працівників органів прокуратури. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Конституційного Суду України від 26 березня 2020 року №6-р/2020\~ у справі №1-223/2018(2840/18) визнано такими, що не відповідають\~ Конституції України\~ (є неконституційними), окреме положення пункту 26\~ розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України\~ у частині, яка передбачає, що норми і положення\~ статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ\~ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», як спеціальним законом, який регулює бюджетні відносини, у тому числі й питання заробітної плати працівників органів прокуратури, які фінансуються з державного бюджету, надано повноваження Кабінету Міністрів України визначати розмір і порядок виплати заробітної плати працівників органів прокуратури. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Схема посадових окладів працівників органів прокуратури затверджена\~ постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури». Підпунктом 1 пункту 13\~ Перехідних положень Закону України «Про прокуратуру»\~ доручено Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього\~ Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом. Однак, Кабінет Міністрів України вказаного не здійснив, тоді як реалізація положень\~ Закону України «Про прокуратуру»\~ є неможливою без внесення відповідних змін як до Постанови КМУ №505, так і до\~ Бюджетного кодексу України\~ й законів про Державний бюджет України на відповідні періоди, щодо заробітної плати працівників органів прокуратури. Зміни до Постанови КМУ №505, зокрема, щодо розмірів окладів працівників органів прокуратури не вносились, законами про Державний бюджет України на відповідні періоди не було передбачено видатки на реалізацію положень\~ статті 81 Закону України «Про прокуратуру», а отже відповідач не мав правових підстав для перерахунку та виплати заробітної плати поза межами видатків Державного бюджету на оплату праці таких працівників у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України. Щодо доводів апеляційної скарги позивача стосовно прийнятого\~ Конституційним Судом України рішення від 26 березня 2020 року №6-р/2020. Рішенням Конституційного Суду України від 26 березня 2020 року №6-р/2020\~ у справі №1-223/2018(2840/18) визнано такими, що не відповідають\~ Конституції України\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~(є неконституційними), окреме положення пункту 26\~ розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України\~ у частині, яка передбачає, що норми і положення\~ статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ\~ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Пунктом 2 резолютивної частини вказаного\~ рішення Конституційного Суду України\~ передбачено, що положення пункту 26\~ розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України\~ у частині, яка передбачає, що норми і положення\~ статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ\~ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня\~ ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Як визначено частиною другою\~ статті 152 Конституції України\~ і частиною першою\~ статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України»\~ закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Дія окремого положення пункту 26\~ розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, згідно\~ рішення Конституційного Суду України від 26 березня 2020 року №6-р/2020\~ у справі №1-223/2018(2840/18), втратила чинність 26 березня 2020 року. Таким чином,\~ рішення Конституційного Суду України від 26 березня 2020 року №6-р/2020\~ на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки такі виникли до прийняття указаного рішення, а останнє не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності. Оскільки заподіяну шкоду позивач пов`язує саме з неправомірною бездіяльністю органу прокуратури, в якому він працював, а встановлені обставини не дають підстав стверджувати про те, що у дослідженому періоді органом прокуратури нараховувалася заробітна плата не у розмірі, що визначався діючим на той час законодавством, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог щодо стягнення шкоди за\~ \~\~спірний період. Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи. Відповідно до\~ ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied