Рішення адміністративного суду від 2024-05-10 00:00:00+03

Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області звернулось до суду з адміністративним позовом до громадянина Казахстану [PERSON] ( [PERSON] ) про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.05.2024 співробітниками ГУНП в Запорізькій області був виявлений та запрошений до УДМС у Запорізькій області громадянин Республіки Казахстан [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , з питання подальшого його перебування на території України. Під час здійснення перевірки законності перебування було встановлено, що відповідач прибув на територію України 08.01.2017 через КПП «Гоптівка» по паспортному документу громадянина Республіки Казахстан [NUMBER] , виданому Республікою Казахстан 14.06.2014, терміном дії до 13.06.2023, у приватних справах. 15.09.2023 Вільнянським відділом УДМС у Запорізькій області за порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства громадянина [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП. Штраф сплачено. Разом з тим, 21.02.2024 Управлінням ДМС у Запорізькій області за порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства громадянина [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 203 КУпАП. Штраф гр. [PERSON] не сплатив, в зв`язку з чим постанова про накладення адміністративного стягнення направлена до ДВС для примусового виконання. У подальшому, 11.03.2024 на підставі абз. 7 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» до гр. [PERSON] застосована заборона в?їзду на територію України строком на три роки до 11.03.2027. Також, впродовж тимчасового перебування на території України, [PERSON] за межі України не виїжджав, до ДМС із заявами щодо легалізації свого проживання в Україні, продовження строку перебування на території країни не звертався. Законні підстави для подальшого перебування в Україні у іноземця відсутні. Дозволений строк перебування на території України у громадянина Республіки Казахстан [PERSON] , закінчився 07 квітня 2017 року. А отже, з 08.04.2017 громадянин Республіки Казахстан [PERSON] перебуває на території України незаконно, ухиляється від виїзду з України до країни походження або третьої країни після закінчення встановленого терміну перебування в Україні. На підставі вищевикладеного, за порушення строків перебування на території України та у зв`язку з відсутністю у громадянина Республіки Казахстан [PERSON] паспортного документа, або документа, який дає право на виїзд з України, 09.05.2024 УДМС у Запорізькій області прийнято рішення про примусове видворення його з України. Також, до УДМС у Запорізькій області від ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшло обґрунтоване звернення про прийняття рішення про примусове видворення за межі України та розміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні громадянина [PERSON] , з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення. Порядок ідентифікації та документування іноземців встановлено Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Службою безпеки України 23.04.2012 за N? 353/271/150. Отже, представник позивача вважає, що наявно достатньо підстав для затримання громадянина [PERSON] з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, у зв`язку з чим позов просив задовольнити. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.05.2024 року позовну заяву УДМС у Запорізькій області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 10.05.2024 року, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач, у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Рішення не оскаржував. Не заперечував проти затримання і розміщення у пункті тимчасового перебування іноземців. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 08.01.2017 громадянин Республіки Казахстан [PERSON] ( [PERSON] ) в`їхав на територію України через КПП «Гоптівка», що підтверджується відповідною відміткою у паспортному документі останнього, N08769813, виданому Республікою Казахстан 14.06.2014, терміном дії до 13.06.2023, у приватних справах. З урахуванням положень ч. 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», п. 1 Порядку обчислення строку тимчасового перебування в Україні іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2015 № 884, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.08.2015 за № 944/27389, строк тимчасового перебування відповідача на території України закінчився 08.04.2017. 15.09.2023 Вільнянським відділом УДМС у Запорізькій області за порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства громадянина [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП. Штраф сплачено. Разом з тим, Постановою від 21.02.2024 Управлінням ДМС у Запорізькій області за порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, громадянина [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 203 КУпАП. Штраф гр. [PERSON] не сплатив, в зв`язку з чим постанова про накладення адміністративного стягнення направлена до ДВС для примусового виконання. Згідно з обліками інтегрованої міжвідомчої інформаційно-комунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система «Аркан»), інформація про перетинання кордону громадянином [PERSON] відсутня. Також, 09.05.2024 УДМС у Запорізькій області прийнято рішення про примусове видворення відповідача з України. Цим рішенням, зокрема, встановлено, що відповідач не отримував посвідку на тимчасове або постійне проживання. Дозволений строк перебування [PERSON] на території України сплинув 07.04.2017. З 08.04.2017 він перебуває на території України незаконно, ухиляється від виїзду з України до країни походження або третьої країни, не виконав рішення про його примусове повернення до країни походження або третьої країни, продовжує незаконно перебувати в Україні у статусі нелегального мігранта. Із заявами щодо легалізації свого місця проживання, продовження строку перебування на території України не звертався. Законні підстави для його подальшого перебування на території України відсутні. Вказане рішення відповідач станом на час розгляду цієї справи не оскаржував. Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 289 КАС України, серед іншого, передбачено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства такого заходу як затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України. При цьому, відповідно до ч. 11 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців\~у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»\~центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення суду має право розміщувати іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців. У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою. Оскільки позивачем прийнято рішення про примусове видворення з України громадянина Республіки Казахстан [PERSON] ( [PERSON] ), щодо якого наявні обґрунтовані підстави вважати, що він\~ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, тому\~суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом затримання відповідача з метою забезпечення його видворення за межі України, строком на шість місяців. При цьому, на підставі рішення суду громадянин Республіки Казахстан [PERSON] ( [PERSON] ), підлягає розміщенню у пункті тимчасового перебування іноземців протягом вищезазначеного строку. Відповідно до ч. 1 ст. 371 КАС України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted