Рішення адміністративного суду від 2022-01-12 00:00:00+02

01.04.2021 Акціонерне товариство «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» (далі Товариство) звернулось в суд з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП), просило визнати протиправною та скасувати Постанову від 17.03.2021 №454 «Про накладення штрафу на АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та порушення Ліцензійних умов з виробництва електричної енергії та здійснення заходів державного регулювання». Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року в задоволенні позову відмовлено. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є спеціальним суб`єктом, до кола функціональних обов`язків якого входить питання контролю за дотриманням учасниками ринку електроенергії своїх обов`язків. Суд першої інстанції вказав, що дії третіх осіб, а саме - не звернення ПрАТ «НЕТ «Укренерго» до позивача із претензіями - не свідчить само по собі про відсутність ознак девіантності у діях позивача. Суд першої інстанції вказав, що позивач подання документів фінансової звітності у 2018 році зі спливом установлених строків визнає та зазначив, що наявність листа №27/13-20 від 19.05.2020 не звільняє позивача від обов`язку своєчасного подання звітних документів, а тому бездіяльність позивача отримала належну правову оцінку та юридичну кваліфікацію з боку відповідача. Суд першої інстанції дійшов висновку, що аргументи позивача стосовно усунення виявлених в ході перевірки порушень не виключають їх наявність станом на початок такої перевірки, а тому виправлення дефектів підприємництва шляхом належного оприлюднення фінансової звітності у загальному доступі впливає не на існування порушення, а на вид та розмір покарання на стадії його індивідуалізації, а тому дійшов висновку, що відповідач, обираючи розмір штрафу, діяв у відповідності до принципів співмірності та пропорційності, відхиляючи аргументи позивача в цій частині як безпідставні. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року та прийняти нове, яким позов задовольнити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що взаємовідносини між Позивачем та ОСП регулюються в першу чергу на договірних засадах, про що також визначено і відповідним пунктом Правил ринку. Скаржник вказує, що позивач у визначені Регулятором періоди надав ОСП потужності в акцептованих обсягах, проте у зв`язку із технічними збоями телеметрії та некоректною передачею даних, аварійністю, тощо (про що свідчать надані документи під час перевірки і про що зазначено безпосередньо в акті перевірки), ПрАТ «НЕК «Укренерго», за результатами моніторингу, визначило частину акцептованих обсягів ДП як не надані. Скаржник зазначає, що фактично позивачем надано ДП в акцептованому обсязі, однак зважаючи на визначення ОСП окремих частин акцептованих послуг як «не надані» Регулятор дійшов висновку про порушення Позивачем умов Договору. Скаржник вказує, що учасники відповідних правовідносин не мають один до одного жодних зауважень та заперечень, а Регулятор неправомірно втручається у вільні договірні відносини між учасниками ринку, застосовуючи до Позивача штрафні санкції за невиконання умов Договору. Скаржник зазначає, що застосування штрафних санкцій Регулятором, який не є стороною Договору, за порушення умов такого Договору є подвійною санкцією за вчинення одного й того ж правопорушення, що суперечить принципу Non bis in idem (лат.) та приписам ст. 61 Конституції України, оскільки за відповідне порушення умов Договору також передбачено застосування штрафних санкцій ОСП. Скаржник вказує, що позивачем не було порушено приписів нормативно-правових актів, а саме підпункту 4 пункту 2.2 глави ІІ Ліцензійних умов № 1467 щодо обов`язку ліцензіата провадити ліцензовану діяльність виключно в межах місць провадження господарської діяльності та із застосуванням заявлених засобів провадження господарської діяльності, оскільки до заяви про видачу ліцензії Товариством було додано відомості про засоби провадження господарської діяльності, які, фактично, і були виявлені Регулятором під час перевірки, однак НКРЕКП перевірило маркування лише статорів турбогенераторів, у той час як Товариство зазначало про маркування роторів. Зазначає, що АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» у своїй діяльності суворо дотримується норм чинного законодавства, а виявлені Регулятором під час планової перевірки фактичні, об`єктивні та реальні порушення відповідних норм є однократними, несерйозними та не тривалими. Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, навівши мотиви з яких апеляційну скаргу вважає безпідставною, а рішення суду першої інстанції - законним та обґрунтованим. Учасники справи явку повноважних представників в судове засідання не забезпечили, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не перешкоджає розгляду справи. Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає. З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Плану здійснення заходів державного контролю суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, на 2021 рік, затвердженого постановою НКРЕКП від 18.11.2020 №2134, постанови НКРЕКП від 16.12.2020 №2448 «Про проведення планових перевірок суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у І кварталі 2021 року» та посвідчення на проведення планової перевірки від 26.01.2021 №69 комісією з перевірки (в особі працівників Відділу НКРЕКП у Львівській області) Регулятором здійснено планову перевірку дотримання Акціонерним товариством «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, Ліцензійних умов №309 та Ліцензійних умов №1467, за період з 01.07.2017 по 31.12.2020. За результатами здійсненої планової перевірки складено Акт планової перевірки від 22.02.2021 № 103 (далі - Акт №103), відповідно до якого перевіркою встановлено та зафіксовано недотримання позивачем вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та порушення Ліцензійних умов №309 та Ліцензійних умов №1467, а саме: - підпункту 9 пункту 2.3 Ліцензійних умов № 309 щодо обов`язку ліцензіата надавати НКРЕКП документи, інформацію та звітність, необхідні для виконання НКРЕКП своїх повноважень, в обсягах та у строки, встановлені НКРЕКП; - підпункт 9 пункту 2.2 Ліцензійних умов № 1467 (у редакції, що діяла до 20.10.2020) щодо обов`язку ліцензіата надавати до НКРЕКП документи (їх копії), інформацію (дані, відомості, звітність), необхідні для виконання НКРЕКП своїх повноважень та функцій, в обсягах та у строки (не менше десяти робочих днів для надання копій документів, пояснень тощо), встановлені НКРЕКП; - підпункт 42 пункту 2.2 Ліцензійних умов № 1467 щодо обов`язку розміщувати річну фінансову звітність ліцензіата, що відповідно до законодавства підлягає обов`язковій перевірці аудитором, вимоги до якого встановлено Законом України «Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність», на вебсайті ліцензіата у порядку, встановленому Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»; - підпункт 4 пункту 2.2 Ліцензійних умов № 1467 (у редакції, що діяла до 20.10.2020) щодо обов`язку ліцензіата сплачувати щоквартально, протягом перших 30 днів кварталу, наступного за звітним, внески на регулювання, що визначаються рішенням НКРЕКП; - пункту 7 Порядку розрахунку та встановлення ставки внесків на регулювання, затвердженого постановою НКРЕКП від 06 квітня 2017 року № 491, в частині сплати внесків на регулювання щоквартально суб`єктами господарювання до спеціального фонду державного бюджету протягом перших 30 днів поточного кварталу, наступного за звітним; - підпункту 4 пункту 2.2 Ліцензійних умов № 1467 щодо обов`язку ліцензіата провадити ліцензовану діяльність виключно в межах місць провадження господарської діяльності та із застосуванням заявлених засобів провадження господарської діяльності, зазначених у відомостях про них, поданих до НКРЕКП згідно з вимогами цих Ліцензійних умов; - підпункту 3.5.1 пункту 3.5 глави ІІІ Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП гід 14.03.2018 № 307, щодо обов`язку постачальника допоміжних послуг виконувати умови договорів про надання допоміжних послуг та вимоги цих Правил щодо участі на ринку допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності. Товариство листом від 26.01.2021 № 82/231 надало пояснення та обґрунтування щодо проведеної перевірки та виявлених порушень. На засіданні Регулятора, що відбулось у формі відкритого слухання 17.03.2021, за наслідками розгляду Акту №103 прийнято постанову НКРЕКП №454, якою через недотримання позивачем вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та порушення Ліцензійних умов з виробництва електричної енергії та здійснення заходів державного регулювання щодо нього застосовано штрафні санкції у розмірі 850 000,00 грн. Вважаючи вищевказану постанову НКРЕКП протиправною, Товариство звернулося з позовом до суду. Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного. Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. Положеннями статтей 1, 2 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22.09.2016 №1540-VIII (далі Закон № 1540-VIII) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України. Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема, у сфері енергетики: діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії; діяльності з організації купівлі-продажу електричної енергії на ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку, забезпечення купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, трейдерської діяльності; діяльності з транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), надання послуг установки LNG, постачання природного газу; діяльності з транспортування нафти, нафтопродуктів та інших речовин трубопровідним транспортом. Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України (частина 1 статті 3 Закону №1540-VIII). Відповідно до положень статті 17 Закону №1540-VIII для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор розробляє та затверджує нормативно-правові акти, зокрема, ліцензійні умови провадження господарської діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг, правила ринку. Постановами НКРЕКП від 22.03.2017 №309 та від 27.12.2017 №1467 затверджені Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії (далі - Ліцензійні умови №309, Ліцензійні умови №1467), якими встановлено вичерпний перелік документів, які додаються до заяви про отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії, а також визначають вичерпний перелік вимог, умов і правил, обов`язкових для виконання під час провадження ліцензованої діяльності. Відповідно до підпункту 9 пункту 2.3 Ліцензійних умов № 309 при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен надавати НКРЕКП документи, інформацію та звітність, необхідні для виконання НКРЕКП своїх повноважень, в обсягах та у строки, встановлені НКРЕКП. Аналогічного змісту положення закріплені підпунктом 9 пункту 2.2 Ліцензійних умов № 1467 (у редакції, що діяла до 20.10.2020) згідно з яким при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен надавати до НКРЕКП документи (їх копії), інформацію (дані, відомості, звітність), необхідні для виконання НКРЕКП своїх повноважень та функцій, в обсягах та у строки (не менше десяти робочих днів для надання копій документів, пояснень тощо), встановлені НКРЕКП. При наданні інформації до НКРЕКП ліцензіат повинен чітко вказувати, яка конкретна частина інформації вважається конфіденційною інформацією. Товариство вказує, що з метою запобігання виникненню та поширенню коронавірусу COVID-19, беручи до уваги рішення Уряду, з 19 березня 2020 року встановлювало особливий режим роботи, що передбачав роботу усіх ТЕС у закритому (ізольованому) режимі, а для частини персоналу дистанційну роботу. Так, персонал ТЕС з 20.03.2020 по 23.05.2020 цілодобово знаходився на території станції задля виключення будь-яких фізичних контактів з особами та об`єктами, що знаходяться за межами ТЕС. Товариство листом від 17.03.2020 №41/216, повідомив НКРЕКП про необхідність відстрочення надання форм звітності. 19.05.2020 Товариство отримало лист від територіального відділення із сканкопією службової записки Департаменту стратегічного розвитку та планування на Департамент ліцензійного контролю, відповідно до якої ліцензіати, на період дії карантину, зобов`язані подавати форми звітності в електронному вигляді у визначений постановами термін на відповідні електронні адреси, в паперовому вигляді форми звітності подаються по мірі можливості. Відповідно до постанови НКРЕКП від 28.02.2019 №282 «Про затвердження форм звітності НКРЕКП для учасників ринку електричної енергії та інструкцій щодо їх заповнення» Ліцензіати з виробництва електричної та теплової енергії повинні подавати до НКРЕКП на паперовому носії і в електронному вигляді (файл у форматі Ехсеl) та до територіального органу НКРЕКП на паперових носіях форми звітності: - №4-НКРЕКП-виробництво електричної та теплової енергії (квартальна) «Звіт про фінансові результати та виконання структури тарифів (цін) за видами діяльності» (термін подання - не пізніше 30 числа місяця, наступного за звітним періодом, за рік - до 01 березня року, наступного за звітним) (набрання чинності відбулось 24.04.2019); - Додаток 3 до форми № 4-НКРЕКП (квартальна) «Інформація про обсяг чистого доходу від діяльності з виробництва електричної енергії та виробництва теплової енергії» (щоквартально) за І, II, III квартали до 26 числа місяця, наступного за звітним кварталом та за IV квартал - до 01 лютого року, наступного за звітним періодом; - №4а-НКРЕКП-виробництво електричної та теплової енергії (місячна) «Звіт про використання палива/енергії та стан розрахунків» (термін подання - не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним періодом) (набрання чинності відбулось 25.12.2019). Актом №103 встановлено та зафіксовано, що позивач надавав до НКРЕКП та до відділу НКРЕКП у Львівській області форми звітності у паперовому вигляді № 4а-НКРЕКП (місячна), №4-НКРЕКП (квартальна) та Додаток 3 до форми № 4- НКРЕКП (квартальна) із порушенням термінів, а саме: за формою №4а-НКРЕКП (місячна): за лютий 2020 року із запізненням на 77 днів, за березень 2020 року на 44 дні, за квітень 2020 року на 16 днів; до НКРЕКП за лютий - на 77 днів, за березень - на 44 дні. за квітень - на 16 днів; за формою №4-НКРЕКП (квартальна) до НКРЕКП за І квартал із запізненням на 49 днів, до відділу НКРЕКП у Львівській області за І квартал - на 28 днів; згідно з Додатком 3 до форми №4-НКРЕКП (квартальна) до НКРЕКП за І квартал із запізненням на 52 дні, до відділу НКРЕКП у Львівській області за І квартал - на 31 день. Товариство вказує, що одразу після завершення ізольованого режиму роботи, направило відповідачу форми звітності у паперовому вигляді, 29.05.2020 та 05.06.2020. Окрім того, Актом №103 встановлено, що позивач надав фінансову звітність з порушенням встановлених постановою НКРЕКП від 11.05.2017 №624 термінів, а саме: до НКРЕКП за І квартал 2018 року із запізненням на 63 дні; до відділу НКРЕКП у Львівській області за І квартал 2018 року із запізненням на 62 дні, що Товариство визнає. Покликання ж Товариства на лист №27/13-20 від 19.05.2020 суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки такий не є нормативно-правовим чи актом індивідуальної дії та не породжує юридичних наслідків. Відповідно до підпункт 42 пункту 2.2 Ліцензійних умов № 1467 у редакції, що діяла з 20.10.2020 при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен дотримуватися таких організаційних вимог - річна фінансова звітність ліцензіата, що відповідно до законодавства підлягає обов`язковій перевірці аудитором, вимоги до якого встановлено Законом України «Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність», має бути розміщена на вебсайті ліцензіата у порядку, встановленому Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Відповідно до частини 3 статті 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підприємства, що становлять суспільний інтерес (крім великих підприємств, які не є емітентами цінних паперів), публічні акціонерні товариства, суб`єкти природних монополій на загальнодержавному ринку та суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність у видобувних галузях, зобов`язані не пізніше ніж до 30 квітня року, що настає за звітним періодом, оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським висновком на своїй веб-сторінці (у повному обсязі) та в інший спосіб у випадках, визначених законодавством. Постановою НКРЕКП від 11.05.2017 № 624 «Про подання суб`єктами господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг фінансової звітності до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» визначено, що ліцензіати у т. ч. з виробництва електричної енергії, повинні подавати до НКРЕКП на паперовому носії і в електронному вигляді та до територіального органу НКРЕКП на паперових носіях квартальну фінансову звітність (№ 1 «Баланс (Звіт про фінансовий стан)» та № 2 «Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід)» включно зі звітністю за II квартал 2017 року - до 25 числа місяця, що настає за звітним кварталом та до 28 лютого наступного за звітним року річну фінансову звітність (№1 «Баланс (звіт про фінансовий стан)»: №2 «Звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід)»: №3 «Звіт про рух грошових коштів-: №4 «Звіт про власний капітал» та Примітки до фінансової звітності), а починаючи зі звітності за III квартал 2018 року копії квартальної фінансової звітності до 30 числа місяця, що настає за звітним кварталом, копії річної фінансової звітності до 05 березня наступного за звітним року (згідно із постановою НКРЕКП №624 у редакції постанови НКРЕКП від 04.09.2018 №952). Товариство вказує, що на момент проведення перевірки на веб-сайті Товариства (http://zakhidenergo.com.ua/) було розміщено фінансовий звіт АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» за 2019 рік разом із висновком незалежного аудитора. У зв`язку із системою захисту інформації класу Breach Detection System (BDS) та з урахуванням інших рішень провідних світових виробників систем кібербезпеки, при скачуванні фінансової звітності були зафіксовані поодинокі випадки некоректної роботи посилання, за яким вона була розміщена. З моменту виявлення відповідних випадків і до закінчення проведення планової перевірки, Товариством усунуто всі проблемні моменти і на час розгляду справи відповідний фінансовий звіт доступний за відповідним посиланням. Такі аргументи скаржника, на переконання суду апеляційної інстанції, не спростовують наявність відповідного порушення на час проведення перевірки, а тому не можуть бути підставою для звільнення від відповідальності за допущення відповідного порушення. Згідно з підпунктом 4 пункту 2.2 Ліцензійних умов № 1467 (у редакції, що діяла до 20.10.2020) при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен сплачувати щоквартально, протягом перших 30 днів кварталу, наступного за звітним, внески на регулювання, що визначаються рішенням НКРЕКП Відповідно до пункту 7 Порядку розрахунку та встановлення ставки внесків на регулювання, затвердженого постановою НКРЕКП від 06 квітня 2017 року № 491, внески на регулювання сплачуються щоквартально суб`єктами господарювання до спеціального фонду державного бюджету протягом перших 30 днів поточного кварталу, наступного за звітним. Сплачені понад необхідний розмір внески на регулювання не підлягають поверненню і враховуються при сплаті внеску на регулювання в наступних періодах. Платники внеску подають до структурних підрозділів НКРЕКП на територіях звіт про сплату внеску на регулювання не пізніше другого робочого дня після встановленого строку сплати, за формою згідно з додатком 2. НКРЕКП під час планової перевірки встановлено, що Товариством сплачено внески на регулювання за IV квартал 2019 року 31 січня 2020 року, в той час як наведеними нормативними приписами закріплено строк у 30 днів, тобто останній день строку настав 30.01.2020. Товариство порушення відповідного строку на 1 день визнає, однак вказує, що відповідно до пункту 9 Порядку розрахунку та встановлення ставки внесків на регулювання, затвердженого постановою НКРЕКП від 06 квітня 2017 року № 491, у разі несплати внеску на регулювання або сплати його не в повному обсязі протягом кварталу, наступного за звітним, НКРЕКП приймає рішення про накладення на такого платника внеску штрафу у розмірі 5 відсотків несплаченої суми внеску на регулювання, що не звільняє платника внеску на регулювання від сплати такого внеску. Рішення про накладення штрафу приймається НКРЕКП відповідно до Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов. Тому, на переконання Товариства, у відповідача не було правових підстав для застосування до Позивача штрафних санкцій за порушення строку сплати внеску на регулювання у розмірі 850 000,00 грн. Такі аргументи скаржника суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки в межах спірних правовідносин мало місце порушення строків сплати внеску на регулювання, тоді як пункт 9 зазначеного Порядку стосується несплати внеску на регулювання або сплати його не в повному обсязі. До того ж, штраф накладений за результатами здійснення Регулятором державного контролю за дотриманням Товариством як суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов, за правопорушення, допущені Товариством на ринку електричної енергії. Відповідно до підпункту 4 пункту 2.2 Ліцензійних умов № 1467 (в редакції з 20.10.2020) при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен провадити ліцензовану діяльність виключно в межах місць провадження господарської діяльності та із застосуванням заявлених засобів провадження господарської діяльності, зазначених у відомостях про них, поданих до НКРЕКП згідно з вимогами цих Ліцензійних умов. Актом №103 встановлено, що Товариство звернулось із заявою до НКРЕКП для отримання ліцензії з виробництва електричної енергії, зареєстрованої в НКРЕКП 04.06.2019. До заяви надано відомість про місця та засоби провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії та зазначено, зокрема, Добротвірська теплова електрична станція: турбогенератор ТГ-5 типу ТВФ-100-2 зав.№023160 та турбогенератор ТГ-6 типу ТВФ-100-2 зав.№021539. При виїзді на місце встановлення генеруючого обладнання Регулятором виявлено, що замість зазначених у відомості про місця та засоби провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії турбогенератор ТГ-5 типу ТВФ-100-2 зав. №023160 та турбогенератор ТГ-6 типу ТВФ-100-2 зав. №021539 є в наявності турбогенератор ТГ-5 типу ТВФ-120-2УЗ зав.№023162 та турбогенератор ТГ-6 типу ТВФ-120-2УЗ зав. №023459, що вказує на розбіжності у даних, поданих Товариством до заяви на видачу ліцензії з виробництва електричної енергії, та даних, встановлених під час перевірки. Скаржник вказує, що в період з 14.11.1997 по 28.02.1998, під час аварійного ремонту турбогенератора ТГ-6 на ДОБРОТВІРСЬКІЙ ТЕС, відбулась заміна статора генератора типу ТВФ-100-2 на тип ТВФ-120-2, а ротор генератора ТВФ-100-2 з номінальною (встановленою) електричною потужністю 100 МВт, у зв`язку із висновками акту дефектації про його задовільний стан, залишено без заміни. Під час капітального ремонту турбогенератора ТГ-5 на ДОБРОТВІРСЬКІЙ ТЕС в період з 18.06.1982 по 20.09.1982 відбулась заміна статора генератора типу ТВФ-100-2 на тип ТВФ-120-2, а ротор генератора ТВФ-100-2 з номінальною (встановленою) електричною потужністю 100 МВт, у зв`язку із висновками акту дефектації про його задовільний стан, залишено без заміни. Товариство вважає, що Позивачем приписи нормативно-правових актів, а саме підпункт 4 пункту 2.2 глави ІІ Ліцензійних умов №1467, не порушено, оскільки до заяви про видачу ліцензії Товариством додано відомості про засоби провадження господарської діяльності, які фактично і були виявлені Регулятором під час перевірки, однак НКРЕКП перевірило маркування лише статорів турбогенераторів, у той час як Товариство зазначало про маркування роторів. Такі аргументи скаржника суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки відповідно до пункту 1.4 Ліцензійних умов № 1467 засоби провадження господарської діяльності - електрогенеруюче обладнання, розташоване на об`єкті електроенергетики, та інше функціонально взаємопов`язане з ним устаткування і споруди, що призначаються для виробництва електричної енергії. Електрогенеруюче обладнання - комплекс функціонально взаємопов`язаного устаткування, що здійснює виробництво електричної енергії та складається з одного або більшої кількості генераторів чи іншого обладнання, що використовується для перетворення енергетичних ресурсів будь-якого походження на електричну енергію До заяви про отримання ліцензії здобувачем ліцензії додається, зокрема, відомість про місця та засоби провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії вноситься інформація (Додаток 2 до Ліцензійних умов), де вноситься інформація не лише про найменування та тип електрогенеруючого обладнання, а й про заводський та інвентарний номери, встановлену потужність (кВт) такого. Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що зміна будь-яких елементів електрогенеруючого обладнання, яка має наслідком зміну найменування та тип електрогенеруючого обладнання, заводського та інвентарного номерів, встановленої потужності (кВт) такого є зміною засобів провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії, які, в свою чергу, повинні відповідати отриманій ліцензії. Щодо порушення Товариством підпункту 3.5.1 пункту 3.5 глави ІІІ Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП гід 14.03.2018 № 307, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати наступне. Відповідно до вказаного підпункту постачальники допоміжних послуг зобов`язані виконувати умови договорів про надання допоміжних послуг та вимоги цих Правил щодо участі на ринку ДП. Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначає Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 №2019-VIII, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №2019-VIII). Згідно з пунктами 22 та 73 частини 1 статті 1 Закону №2019-VIII допоміжні послуги - послуги, визначені цим Законом та правилами ринку, які оператор системи передачі закуповує у постачальників допоміжних послуг для забезпечення сталої і надійної роботи об`єднаної енергетичної системи України та якості електричної енергії відповідно до встановлених вимог; ринок допоміжних послуг - система відносин, що виникають у зв`язку з придбанням оператором системи передачі допоміжних послуг у постачальників допоміжних послуг. Відповідно до положень статті 69 Закону №2019-VIII в Україні функціонує єдиний ринок допоміжних послуг. На ринку допоміжних послуг оператор системи передачі купує на ринкових та прозорих засадах допоміжні послуги для забезпечення надійної роботи ОЕС України та належної якості електричної енергії. Функціонування ринку допоміжних послуг здійснюється за правилами ринку, які, зокрема, визначають: 1) види допоміжних послуг; 2) вимоги до учасників ринку щодо надання допоміжних послуг та порядок підтвердження відповідності учасників зазначеним вимогам; 3) порядок реєстрації постачальників допоміжних послуг; 4) порядок оприлюднення інформації, пов`язаної з придбанням допоміжних послуг; 5) порядок придбання/використання допоміжних послуг, у тому числі порядок ціноутворення щодо кожної допоміжної послуги; 6) відповідальність за ненадання/неналежне надання допоміжних послуг; 7) порядок визначення обсягів наданих допоміжних послуг та проведення розрахунків за допоміжні послуги; 8) порядок моніторингу виконання постачальниками допоміжних послуг зобов`язань з надання допоміжних послуг. Вимоги до постачальників допоміжних послуг, у тому числі вимоги до електроенергетичного обладнання, необхідні для забезпечення належного надання відповідних допоміжних послуг, визначаються оператором системи передачі на основі кодексу системи передачі, правил ринку та інших нормативно-правових актів. Інформація про вимоги до постачальників допоміжних послуг підлягає оприлюдненню оператором системи передачі у порядку, визначеному правилами ринку. Згідно з пунктом 3.2.1 глави 3.2. розділу ІІІ Правил ринку Кандидат у ПДП подає оператору системи передач (надалі ОСП, ПрАТ «НЕК «Укренерго») заяву щодо приєднання до договорів про надання ДП, типові форми яких наведені в додатках 3, 4 та 5 до цих Правил, та включення до Реєстру ПДП. Форма заяви про приєднання до відповідних договорів про надання ДП оприлюднюється ОСП на власному офіційному вебсайті. Відповідно до пункту 1.2. Типового договору про надання допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності (Додаток 3 до Правил ринку) (надалі Договір) за цим Договором ПДП зобов`язується надавати допоміжні послуги з регулювання частоти та активної потужності (далі ДП) у частині забезпечення одного або більше резервів: резервів підтримки частоти (первинне регулювання), резервів відновлення частоти (вторинне регулювання) і резервів заміщення (третинне регулювання), відповідно до умов цього Договору, а ОСП зобов`язується здійснювати оплату за надані ДП відповідно до умов цього Договору та Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року №307. Товариство надає допоміжні послуги з липня 2020 року оператору системи передачі згідно з правилами ринку у випадках та у порядку, визначених правилами ринку. Як встановлено в ході перевірки, проведеної за період з 01.07.2017 по 31.12.2020, між позивачем як постачальником ДП та ПрАТ «НЕТ «Укренерго» як ОСП укладено договір про надання допоміжних послуг з регулювання чистоти та активної потужності від 16.08.2019 №445, пунктом 7.5 якого закріплено обов`язок Товариства надавати допоміжні послуги в обсязі, що відповідає прийнятій заявці відповідно до умов, передбачених Правилами ринку. Комісією з проведення перевірки встановлено, що у період липень, жовтень-грудень 2020 Товариство не забезпечило надання допоміжних послуг НЕК «Укренерго» з регулювання частоти та активної потужності в акцептованих обсягах, що обумовлено, зокрема, технічними збоями телеметрії та некоректною передачею даних, аварійністю блоків, внаслідок чого знято сертифікацію для РПЧ. Пунктами 5.1 та 5.2. Договору закріплено, що підставою для відповідальності сторони Договору є ненадання або надання не в повному обсязі ДП. При цьому, рішення щодо ненадання або надання не у повному обсязі ДП приймається за результатами моніторингу надання ДП відповідно до Правил ринку. Товариство не заперечує, що у зв`язку із технічними збоями телеметрії та некоректною передачею даних, аварійністю, тощо (про що свідчать надані документи під час перевірки і про що зазначено безпосередньо в акті перевірки), ПрАТ «НЕК «Укренерго», за результатами моніторингу, визначило частину акцептованих обсягів ДП як не надані, однак вказую, що відповідно до розділу 3 Договору Обсяги фактично наданих ДП упродовж кожного розрахункового періоду розраховуються за результатами моніторингу надання ДП, який проводиться відповідно до Правил ринку. Для визначення фактичного обсягу ДП ОСП керується даними інформаційного обміну, що здійснюється між ПДП та ОСП, відповідно до Правил ринку. Порядок моніторингу виконання постачальниками допоміжних послуг встановлює два типи результату моніторингу (як за умов, якщо активація ДП відбувалася, так і за умов, якщо активація ДП не відбувалася): ДП надана або ДП не надана. При цьому, не надання послуги за результатами моніторингу також включає в себе надані ДП у невідповідності до критеріїв щодо обсягів або якості їх надання. Тобто, Товариство стверджує, що фактично Позивачем надано ДП в акцептованому обсязі, однак зважаючи на визначення ОСП окремих частин акцептованих послуг як «не надані» Регулятор дійшов висновку про порушення Позивачем умов Договору. Згідно з пунктом 7.5 Договору Постачальник ДП (Позивач) зобов`язаний: надавати допоміжні послуги в обсязі, що відповідає прийнятій заявці відповідно до умов, передбачених Правилами ринку; та, у разі не надання ДП, здійснювати компенсацію нарахованих штрафних санкцій у випадках недотримання показників якості надання ДП; та відшкодувати збитки, завдані ОСП невиконанням або неналежним виконанням зобов`язань. ПрАТ «НЕК «Укренерго», в порядку передбаченому Правилами ринку, вправі застосувати фінансові санкції до Товариства у вигляді нарахування плати за невідповідність. Пунктом 10 частини 3 статті 6 Закону №2019-VIII встановлено, що до повноважень відповідача на ринку електричної енергії належать, зокрема, здійснення моніторингу функціонування ринку електричної енергії та його сегментів; виконання функцій та обов`язків учасниками ринку електричної енергії відповідно до положень цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії. За приписами пункту 1.2.1 Правил ринку позивач, будучи постачальником допоміжних послуг, є учасником ринку електроенергії в розумінні Закону №2019-VIII. Регулятор має право накладати санкції на учасників ринку, окрім споживачів, які порушили свої зобов`язання відповідно до цього Закону та інших актів законодавства (пункт 5 частини 4 статті 6 Закону України «Про ринок електричної енергії»). Отже, суд апеляційної інстанції, за встановлених обставин та нормативно-правового регулювання, приходить до висновку, що відповідач є спеціальним суб`єктом, до кола функціональних обов`язків якого входить питання контролю за дотриманням учасниками ринку електроенергії своїх обов`язків, у відповідача наявне право накладати штрафні санкції за наслідками виявлених порушень з боку позивача, тоді як відсутність зауважень та заперечень між ПрАТ «НЕК «Укренерго» як ОСП і учасника Договору та позивачем наявність самих порушень не спростовують. Щодо аргументів скаржника про неспівмірність застосованих штрафних санкцій із виявленими порушеннями, то суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними, оскільки відповідно до положень статті 77 Закону №2019-VIII учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Регулятор у разі скоєння правопорушення на ринку електричної енергії приймає у межах своїх повноважень рішення про накладення штрафів на учасників ринку (крім споживачів) у розмірах визначених частиною 4 статті 77 Закону №2019-VIII. При визначенні санкцій за порушення, передбачені цією статтею, Регулятор та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, враховують серйозність і тривалість правопорушення, наслідки правопорушення для інтересів ринку електричної енергії та учасників ринку, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини. Поведінка правопорушника, спрямована на зменшення негативних наслідків правопорушення, негайне припинення правопорушення після його виявлення, сприяння виявленню правопорушення Регулятором та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, під час перевірки вважаються пом`якшуючими обставинами. Поведінка правопорушника, спрямована на приховування правопорушення та його негативних наслідків, на продовження вчинення правопорушення, а також повторне вчинення правопорушення на ринку електричної енергії вважаються обтяжуючими обставинами. Застосований до Товариства штраф у розмірі 850000 грн, становить 50000 розмірів неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та знаходиться в межах середнього розміру санкції статті, а отже не є неспівмірним вчиненому порушенню та особі порушника. При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції незгода позивача із числовим вираженням застосованого заходу впливу не вказує на порушення принципу пропорційності та не є самодостатньою підставою для скасування оскаржуваного рішення. Окрім того, Верховний Суд у постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 480/2675/20 вказав, що першою та другою статті 277 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони передбачено, що регуляторний орган повинен бути законодавчо відокремленим і функціонально незалежним від будь-якого державного чи приватного суб`єкта господарювання та достатньо вповноважений, щоб гарантувати ефективну конкуренцію і ефективне функціонування ринку. Рішення та процедури, що використовуються регуляторним органом, повинні бути об`єктивними стосовно всіх учасників ринку. Відповідно до частин першої-третьої статті 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» НКРЕКП, є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Згідно статті 3 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України. Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані регулятору законом; 4) державного контролю та застосування заходів впливу; 5) використання інших засобів, передбачених законом. Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що якщо за результатом проведеної у встановленому порядку перевірки НКРЕКП виявлено порушення у діяльності суб`єкта господарювання, то вирішення питання про визначення конкретного розміру санкцій у межах, встановлених частиною четвертою з урахуванням вимог частини п`ятої статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», є дискреційним повноваженням НКРЕКП. Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права. У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви правомірності оскаржуваної постанови «Про накладення штрафу на АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО», на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Результат розгляду: denied