Рішення адміністративного суду від 2022-08-08 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив: - визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладені в листах від 23.11.2020 року за вихідним № 2600-0306-8/166704 та від 18.03.2010 року за вихідним № 2600-0306-8/46330 про відмову [PERSON] у проведенні перерахунку пенсії призначеної у 2010 році у розмірі 84% від суми заробітної плати без обмеження граничним (максимальним) розміром, визначеної у довідці Офісу Генерального прокурора України за № 21-1750зп від 19.10.2020 року та у довідці Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону за № 21/10ПФ вих-21 від 16.02.2021 року; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити перерахунок та виплату [PERSON] з 11 вересня 2020 року на підставі довідки Офісу Генерального прокурора України за № 21-1750зп від 19.10.2020 року та з 01 січня 2021 року на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону за № 21/10ПФ вих-21 від 16.02.2021 року пенсію відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на час призначення пенсії) у розмірі 84% відсотків від розміру місячної заробітної плати, без обмеження граничним (максимальним) розміром; - здійснити [PERSON] виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією разово та однією сумою з урахуванням довідки Офісу Генерального прокурора України за № 21-1750зп від 19.10.2020 року та довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону за № 21/10ПФ вих-21 від 16.02.2021 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладені в листах від 23.11.2020 № 2600-0306-8/166704 та від 18.03.2021 № 2600-0306-8/46330 про відмову [PERSON] у проведенні перерахунку пенсії призначеної у 2010 році у розмірі 84% від суми заробітної плати без обмеження граничним (максимальним) розміром, визначеної у довідці Офісу Генерального прокурора України №21-1750зп від 19.10.2020 та у довідці Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону № 21/10ПФ вих-21 від 16.02.2021. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату [PERSON] з 11 вересня 2020 року на підставі довідки Офісу Генерального прокурора України № 21-1750зп від 19.10.2020 та з 01 січня 2021 року на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону № 21/10ПФ вих-21 від 16.02.2021 пенсію відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на час призначення пенсії) у розмірі 84% відсотків від розміру місячної заробітної плати, без обмеження граничним (максимальним) розміром та виплатити різницю в пенсії за минулий час. В іншій частині позовних вимог було відмовлено. Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Доводи апелянта ґрунтуються на тому, що відповідач відповідно до чинного законодавства здійснив перерахунок пенсії позивача на підставі довідки Офісу Генерального прокурора України за № 21-1750зп від 19.10.2020 року та довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону за №21/10ПФ вих-21 від 16.02.2021, а дії відповідача щодо зменшення відсоткового розміру пенсії та обмеження її розміру є законними. Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, [PERSON] працював в органах прокуратури та з 2010 року отримує пенсію за вислугою років, призначену на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ у розмірі 84% від заробітної плати. Офісом Генерального прокурора 19.10.2020 [PERSON] видано Довідку № 21-1750зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, відповідно до якої: посадовий оклад складає 37836,00грн., оклад за військовим званням 1410,00грн., надбавка за вислугу років 45% - 17660,70грн., надбавка за роботу з таємними документами 10% - 3783,60грн., матеріальна допомога для оздоровлення для вирішення соціально-побутових питань 5057,53грн., всього 70805,36грн. 26 жовтня 2020 року позивач звернувся до Головного управління із заявою про перерахунок та виплату пенсії у розмірі 84% від суми усіх складових заробітної плати без обмеження її максимальним (граничним) розміром на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 19.10.2020 №21-1750зп. Листом від 23.11.2020 №2600-0306-8/166704 Головне управління повідомило позивача, що йому проведено перерахунок пенсії з 01.10.2020 згідно Довідки про розмір заробітної плати станом на 11.09.2020 від 07.10.2020 за №21/14пф вих-20, виданої Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Центрального регіону. Розмір пенсії з 01.10.2020 з обмеженням становить 17120,00грн. 16 лютого 2021 року Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері центрального регіону видано [PERSON] Довідку №21/10пфвих-21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій. Відповідно до якої: посадовий оклад складає 38400,00грн., оклад за військовим званням - 1410,00грн., надбавка за вислугу років 45% - 17914,50грн., надбавка за роботу з таємними документами 10% - 3840,00грн., матеріальні допомоги для оздоровлення для вирішення соціально-побутових питань 5130,38грн, всього 74065,26грн. 01 березня 2021 року позивач звернувся до Головного управління із заявою про перерахунок та виплату пенсії у розмірі 84% від суми усіх складових заробітної плати без обмеження її максимальним (граничним) розміром на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері центрального регіону від 16.02.2021 №21/10пфвих-21. Листом від 18.03.2021 №2600-0306-8/46330 Головне управління повідомило позивача, що йому з 01.02.2021 проведено перерахунок пенсії згідно наданої Довідки про розмір заробітної плати станом на 01.01.2021 від 16.02.2021 за №21/10пфвих-21, виданої Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері центрального регіону. Розмір пенсії з 01.02.2021 з обмеженням становить 17690,00грн. Також повідомлено, що відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» пенсійне забезпечення працівників прокуратури здійснюється у розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати. Вважаючи протиправними дії та рішення відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду. Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач вже є пенсіонером за вислугою років і пенсія була призначена до 01.01.2016, а тому до розміру пенсії позивача не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії та з того, що визначення розміру перерахованої пенсії у відсотках має здійснюватися у відповідності до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», у редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії. Колегія суддів не погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного. Спірні правовідносини врегульовані Законами України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (далі -Закон № 1789-ХІІ), «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VІ (далі - Закон № 3668-VІ), «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІІ (далі - Закон № 1697-VІІ), «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ (далі - Закон № 213-VІІІ). Так, статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції, чинній до 01.10.2011, було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ внесено зміни, відповідно до яких пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Законом України від 27.03.2014 № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» у статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у частинах другій і п`ятій цифри « 80» замінено цифрами « 70». Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» у статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у частинах другій та п`ятій цифри « 70» замінено цифрами « 60». За правилами частини вісімнадцятої цієї статті (у редакції, чинній до 01.01.2015) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. З 01.01.2015 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України. Водночас, 15.07.2015 набрав чинності Закон № 1697-VII, відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого, визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон № 1789-XII, крім частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015. З набранням чинності Законом № 1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом № 1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон № 1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону № 1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами. Отже, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом № 1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії стаття 50-1 Закону №1789-ХІІ, відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1697-VII, у частині перерахунку пенсії втратила чинність. З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону № 1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати. Отже, позовні вимоги [PERSON] у частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 84 відсотків від суми місячної заробітної плати, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Окрім того, вимоги позивача у частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. За змістом статті 2 Закону № 3668-VI (який набрав чинності 1 жовтня 2011 року) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим Законом було внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції. При цьому абзацом першим пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом. Закон № 1789-ХІІ утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом № 1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Ураховуючи наведене, з моменту набрання чинності Законом № 1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром. Пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом № 3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII. Викладене вище узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 21.12.2021 у справі № 580/5962/20. З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до статті 317 КАС України підставами для, зокрема, скасування рішення та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування судового рішення та ухвалення нового рішення, з урахуванням вищевикладених мотивів судом.

Результат розгляду: partial