Рішення адміністративного суду від 2022-10-20 00:00:00+03

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення податкового боргу у розмірі 17000.00 грн. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 року адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області \~\~було задоволено. Стягнуто суму податкового боргу в розмірі 17000.00 грн. з фізичної особи-підприємця \~ [PERSON] . Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, фізична особа-підприємець \~ [PERSON] звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що податкове повідомлення-рішення, яке було покладено в основу вимоги про стягнення податкового було скасовано в судовому порядку, що свідчить про безпідставність стягнення наведеної суми. Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останнє просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Також, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було подано клопотання про розгляд справи за участі його представника. Згідно з пунктом 2 частини 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. За приписами частини 3 статті 262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного провадження не проводиться. Згідно з ч. 2 \~\~ст. 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріорітетним є швидке вирішення справи. Відповідно до п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Таким чином, з огляду на те, що дана справа має незначну складність, \~не відноситься до справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження та для якої \~встановлено скорочені строки розгляду, обґрунтованим є розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику сторін (в порядку письмового провадження), а тому в задоволенні заявленого Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області клопотання про розгляд справи за участі його представника, слід відмовити. Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження. Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга \~\~підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як було встановлено судом першої інстанції, [PERSON] , як фізична особа-підприємець знаходився на обліку як платник податків в ГУ ДПС у Дніпропетровській області. [PERSON] , як фізичну особу-підприємця до рестру включено за № 3224623756 за зареєстрованою адресою: [ADDRESS] . В інтегрованих картках платника податків [PERSON] обліковується податковий борг у сумі 17000,00 грн., який виник в результаті несплати у встановлений термін суми грошового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом на підставі рішення №000141/04-36-40-05/ [NUMBER] від 04.10.2017 року про застосування фінансових санкцій в сумі 17 000,00 грн. з граничним терміном сплати 03.11.2017 року. З урахуванням вимог ст. 56 \~та ст. 57 ПК України, у зв`язку з несплатою \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] грошових зобов`язань, суми набули статусу податкового боргу. Сума грошових зобов`язань за наведеним рішенням, відповідачем сплачена не була, у зв`язку з чим податковий орган звернувся до суду з позовом про її стягнення в примусовому порядку. Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що правомірним є стягнення з відповідача суми податкового боргу у загальному розмірі 17000.00 грн., оскільки доказів самостійного погашення заборгованості останній суду не надав. Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне. Так, відповідно до п. 59.1, п. 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). Згідно пунктів 95.1, 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. За правилами пункту 95. 4 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує реалізацію права контролюючого органу на примусове стягнення податкового боргу, у тому числі шляхом звернення до суду, є дотримання таких умов: надіслання платнику податкової вимоги рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи вручення її особисто платнику або його законному чи уповноваженому представникові; сплив строку у 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Як свідчать встановлені обставини справи, заявлена до стягнення сума податкового боргу була сформована на підставі рішення про застсоування фінансових санкцій №000141/04-36-40-05/ [NUMBER] від 04.10.2017 року. Вказане рішення було оскаржено відповідачем в судовому порядку. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 рудня 2017 року у справа № 804/7172/17 у задоволенні позову було відмовлено. Наведене судове рішення було оскаржене в апеляційному порядку. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.03.2019 року апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця [PERSON] було задоволено. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня \~2017 року було скасовано та прийнято нову постанову. Позовні вимоги фізичної особи-підприємця [PERSON] \~було задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 04.10.2017 року №000141/04-36-40-05/ [NUMBER] про застосування фінансових санкцій. Наведене судове рішення набрало законної сили 19.03.2019 року. Отже, з наведених обставин справи вбачається, що в судовому порядку було скасовано рішення від 04.10.2017 року №000141/04-36-40-05/3224623756, на підставі якого було визначено спірну суму податкового боргу, а тому підстави для стягнення останньої відсутні. Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову. Відповідно до п. 4 ч. 1 \~ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Результат розгляду: denied