Рішення адміністративного суду від 2022-03-16 00:00:00+02

24 червня 2021 року [PERSON] звернувся до адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, Пенсійного фонду України, в якому просив: - визнати протиправними дії Головного управління щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії та виплаті пенсії з 1 грудня 2019 року з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області" від 21.05.2021 року №33/36-180, з урахуванням вже виплачених сум; - зобов`язати Головне управління провести перерахунок та нарахування пенсії позивачу з 1 грудня 2019 року з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області" від 21.05.2021 року №33/36-180, з урахуванням вже виплачених сум; - зобов`язати Пенсійний фонд України виплачувати з 1 грудня 2019 року пенсію позивачу, перераховану на підставі довідки ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області" від 21.05.2021 року №33/36-180 про грошове забезпечення станом на листопад 2019 року, з урахуванням вже виплачених сум. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року адміністративний позов [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови [PERSON] , викладеної у листі від 14.06.2021 №9579-9456/Н-02/8-1500/21, в проведенні перерахунку пенсії з 1 грудня 2019 року з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області" від 21.05.2021 №33/36-180, з урахуванням вже виплачених сум. Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести з 1 грудня 2019 року перерахунок та нарахування пенсії [PERSON] з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області" від 21.05.2021 №33/36-180, з урахуванням вже виплачених сум; Зобов`язано Пенсійний фонд України у відповідності до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою КМУ від 23 липня 2014 року №280 в редакції постанови КМУ від 16 грудня 2020 року №1279 "Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги" здійснити фінансування виплати перерахованої з 1 грудня 2019 року з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області" від 21.05.2021 №33/36-180, пенсії [PERSON] . В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням відповідачі подали апеляційні скарги, у яких посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги ГУ ПФУ в Одеській області зазначається, що незважаючи на те, що рішенням Окружного адміністративно суду міста Києва від 14 травня 2019 року у справі №826/12704/18 було визнано протиправним та скасовано пункт 3 Постанови №103, у пенсійного фонду відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача, оскільки Урядом після скасування зазначеного пункту, рішення про зміну розміру грошового забезпечення та проведення перерахунку не приймалося. При цьому апелянт зауважує, що за загальним правилом, визнання таким, що втратив чинність, нормативного акта чи його скасування не поновлює дію актів, які ним скасовані або визнані таким, що втратили чинність; дія нормативного акта поновлюється шляхом прийняття аналогічного нового акта або нового акта, що містить спеціальну норму про відновлення дії попереднього акта та визначення спеціального порядку, затвердженого постановою КМУ №870 від 06.09.2005. Таке ж положення міститься у пункті 2.36 Наказу Міністерства юстиції України від 12.04.2005 №34/5 "Про вдосконалення порядку державної реєстрації нормативно-правових актів у Міністерстві юстиції України та скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів". Тому, "автоматичне" відновлення положень нормативного акта КМУ також не узгоджується з положенням Указу Президента України "Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності" від 10.06.1997 №503/97, який встановлює, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо більш пізній строк набрання ними чинності не передбачено в цих актах. Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги, що довідка про грошове забезпечення позивача надана Головному управлінню з порушенням вимог Порядку №45, тому відсутні законні підстави для здійснення перерахунку пенсії за повторно наданою довідкою про розмір грошового забезпечення. Крім того, судом першої інстанції не враховано, що Міністерство соціальної політики України листом від 21.08.2019 №15308/0/2-19/54 підтримало позицію Пенсійного фонду України щодо відсутності підстав для проведення перерахунку пенсій відповідно до Постанови 103 згідно з повторно наданими довідками про розмір грошового забезпечення. Також апелянт вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду. В обґрунтування апеляційної скарги Пенсійного фонду України зазначається, що суд першої інстанції безпідставно поклав на ПФУ зобов`язання здійснити фінансування виплати перерахованої пенсії позивача, оскільки ПФУ позбавлений можливості здійснювати фінансування пенсії окремому одержувачу, централізоване перерахування коштів, що здійснюється Пенсійним фондом України, не є персоналізованим, не передбачає визначення розміру виплати кожній особі окремо та призначене лише для спрощення процедури проходження коштів від Фонду до уповноваженої організації або банку. Також апелянт вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду. Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до статті 304 КАС України не перешкоджає апеляційному перегляду справи. Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження. Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог поданих скарг, апеляційний суд дійшов таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, [PERSON] перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пенсія позивача до проведеного 14 квітня 2018 року перерахунку обчислювалась виходячи з грошового забезпечення, яке складалось з посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за стаж служби та додаткових видів грошового забезпечення. На виконання постанови КМУ №103 від 21 лютого 2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" ГУ ПФУ в Одеській області було проведено перерахунок пенсії [PERSON] з 1 січня 2016 року (а.с. 36) на підставі довідки ГУ МВС України в Одеській області (а.с.37) виходячи з наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за стаж служби (35%); надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%); премія (1,35%). 31 травня 2021 року [PERSON] звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії з 1 грудня 2019 року на підставі довідки ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області" про розмір грошового забезпечення від 21.05.2021 №33/36-180 (а.с. 16), яка видана за листопад 2019 року згідно постанови КМУ від 11.11.2015 №988, відповідно до якої грошове забезпечення становить 24619,50 грн. та складається з: посадовий оклад; оклад за військове звання (підполковник поліції); надбавка за стаж служби в поліції (40%); надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (79,84%); надбавка за виконання функцій державного експерта з питань таємниць (15%); премія (62,58%). У примітці в довідці зазначено, що її складено враховуючи рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі від 14 травня 2019 року №826/12704/18 (набрало законної сили 19.11.2019) та постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у зразковій справі №160/8324/19. Листом від 14.06.2021 №9579-9456/Н-02/8-1500/21 ГУ ПФУ в Одеській області повідомило заявника, що після визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 Постанови №103 інших рішень Уряду про умови і порядок проведення перерахунку пенсій не приймалося, та що для перерахунку позивачу пенсії на підставі довідки від 21.05.2021 №33/36-180 правових підстав немає (а.с. 15). Не погоджуючись з відмовою пенсійного органу в перерахунку пенсії [PERSON] звернувся з адміністративним позовом до суду. Частково задовольняючи його позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач, у зв`язку з набранням законної сили рішенням у справі №826/12704/18, яким визнано протиправними та нечинним пункт 3 Постанови №103, має право на перерахунок пенсії, тому Головне управління після одержання довідки про розмір грошового забезпечення зобов`язано перерахувати пенсію позивачу з 1 грудня 2019 року. При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд, посилаючись на пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою КМУ від 23 липня 2014 року №280, в редакції постанови №1279, зобов`язав Пенсійний фонд України здійснити фінансування виплати пенсії позивача з урахуванням виплачених сум. Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів зазначає наступне. Так, частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначаються Законом України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ) Частиною третю статті 43 цього Закону передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до положень статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджено постановою КМУ від 13.02.2008 №45 (далі - Порядок №45) зазначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Абзацом першим пункту 5 цього Порядку в редакції Постанови КМУ №103 від 28.02.2018 року було передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням. У додатку 2 до Порядку №45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою КМУ №103 від 28.02.2018 року було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення). Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, по справі №826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови КМУ №103 від 28.02.2018 року та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45. Тобто зміни, внесені Постановою КМУ №103 від 28.02.2018 року, зокрема до додатку 2 до Порядку №45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку №45, яка діяла до зазначених змін. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2019 року у справі №826/12704/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року визнано протиправним та скасовано пункт 3 Постанови КМУ №103 від 28.02.2018 року. Отже, з 19 листопада 2019 року (дня набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/12704/18) пункт 3 Постанови КМУ №103 від 28.02.2018 року втратив чинність, а інші нормативні акти, які б надалі обмежували склад та розмір грошового забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) для обчислення та перерахунку пенсії, відсутні. Відтак, саме з цієї дати виникли підстави для перерахунку пенсій, зокрема пенсіонерам органів внутрішніх справ, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням розміру: посадового окладу; окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою КМУ №988 від 11.11.2015 року, та відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ. Таким чином, у позивача з`явилося право на перерахунок пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою КМУ №988 від 11.11.2015 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ. При цьому алгоритм дій, які повинні вчинити, зокрема головні управління Пенсійного фонду та уповноважені органи, які видають довідки, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2, 3 Постанови КМУ № 103 від 28.02.2018 року та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 не змінився. Відповідно до пункту 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Згідно із частинами другої та третьої статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. При цьому, обов`язок з перерахунку пенсії у пенсійного органу виникає після отримання ним належної довідки. Такі висновки суду першої інстанції узгоджуються з правовою позицією, викладеною в рішенні Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у зразковій справі №160/8324/19, яке постановою Великої Палати Верховного Суду від 24 червня 2020 року залишене без змін. Таким чином колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на перерахунок пенсії, та враховуючи те, що уповноваженою особою була складена довідка, яка надана відповідачу, у останнього, з урахуванням положень статей 51, 63 Закону №2262-ХІІ та Порядку №45, виник обов`язок провести перерахунок пенсії позивача з 1 грудня 2019 року згідно із грошовим забезпеченням станом на 19 листопада 2019 року. Доводи апеляційної скарги Головного управління про те, що довідка про грошове забезпечення позивача надана пенсійному органу з порушенням вимог Порядку №45, зазначених висновків не спростовують, та не звільняють пенсійний орган від виконання свого обов`язку щодо перерахунку пенсії позивача. Доводи апелянта, що Міністерство соціальної політики України листом від 21.08.2019 №15308/0/2-19/54 підтримало позицію Пенсійного фонду України щодо відсутності підстав для проведення перерахунку пенсій відповідно до Постанови №103 згідно з повторно наданими довідками про розмір грошового забезпечення колегія суддів оцінює критично, оскільки лист Мінсоцполітики не є нормативно-правовим актом, що регулює спірні правовідносини, носить виключно рекомендаційний/інформаційний характер, та не є обов`язковим для виконання/застосування. До того ж, у Мінсоцполітики відсутні повноваження тлумачити норми чинного законодавства, тому висновки, викладені у вказаному листі, зроблені із перевищенням органом виконавчої влади своїх повноважень, та фактично містять суб`єктивне тлумачення норм матеріального права, яке судом до уваги не приймається. Також колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянтів на пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом. Так, строк звернення до адміністративного суду регламентовано статтею 122 КАС України, за приписами частин першої, другої якої, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Загальні правила, закріплені у нормах адміністративного процесуального законодавства, передбачають обчислення строку звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення цих прав, свобод, інтересів. Поняття "повинна була дізнатись", використане у статті 122 КАС України, слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про прийняття оскаржуваного рішення та знала про обставини його прийняття. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Верховний Суд у постанові від 2 березня 2021 року у справі №758/7700/17 зазначив, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, з моменту отримання грошових виплат, при отриманні від органу Пенсійного фонду України повідомлення про призначення пенсії, відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок. З таких обставин доводи апелянта про пропуску позивачем строків звернення до суду є помилковими, оскільки про порушення своїх прав на здійснення перерахунку та виплату пенсії на підставі оновленої довідки позивач дізнався з відповідача від 14.06.2021 року, яким його повідомлено про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії. Інші доводи апеляційної скарги Головного управління також є необґрунтованими. Посилання апеляційної скарги Пенсійного фонду України на постанову Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19 колегія суддів вважає безпідставним, оскільки обставини у даній справі та справі, на яку посилається апелянт, не є тотожними. У справі №240/12017/19 позивач оскаржував відмову пенсійного органу у проведенні перерахунку та виплати йому заборгованості з державної пенсії у розмірі 10 (десяти) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком згідно із статтями 50, 54 Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". У даній же справі позивач, якій є отримувачем пенсії відповідно до Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскаржує відмову пенсійного органу в перерахунку його пенсії на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення. Щодо доводів апелянта про зобов`язання Пенсійний фонд України вчинити дії з фінансування виплати перерахованої пенсії, то колегія суддів вважає наступне. Так частинами першою та дугою статті 52 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсіонерам з числа військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання. Іншим особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно з цим Законом, пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України через установи відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" за місцем фактичного проживання пенсіонера на підставі відповідних документів, що оформляються органом Пенсійного фонду України. Отже, пенсія призначена позивачу відповідно до Закону №2262-ХІІ, виплачується органом Пенсійного Фонду України за місцем його фактичного проживання. Механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві (далі - органи Пенсійного фонду) визначено Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки у банках, що затверджений постановою КМУ №1596 від 30.08.1999 року (далі - Порядок №1596). За приписами абзацу 2 пунктів 4 цього Порядку сума пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду в уповноваженому банку. У разі відсутності в одержувача поточного рахунка такі виплати можуть проводитися органами Пенсійного фонду шляхом переказу коштів одержувачу без відкриття рахунка через банк, який є уповноваженим на провадження розрахунково-касових операцій з коштами Пенсійного фонду України, визначений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21 січня 2004 р. №25 "Про визначення уповноваженого банку, який провадить розрахунково-касові операції з коштами Пенсійного фонду України" (Офіційний вісник України, 2004 р., № 3, ст. 127). Таким чином, вказаний Порядок визначає механізм виплати пенсій головними управліннями Пенсійного фонду України шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії в уповноважених банках. Механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам у готівковій формі за зазначеним у заяві місцем їх фактичного проживання в межах України організаціями, що згідно із законодавством мають право здійснювати виплату і доставку пенсій та грошової допомоги визначено Порядком виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженого постановою КМУ №1279 від 16.12.2020 року (далі - Порядок №1279). Згідно приписів пункту 2 цього Порядку №1279 (в редакції чинній до 01.04.2021 року) у цьому порядку терміни вживаються у такому значені, зокрема: виплатний об`єкт - відокремлений підрозділ (філія, представництво, відділення тощо) уповноваженої організації, який надає послуги із безпосередньої виплати і доставки пенсій та грошової допомоги їх одержувачам за місцем фактичного проживання в межах України; одержувач - особа, якій безпосередньо призначено пенсію, грошову допомогу (її законний представник), а в разі смерті особи, якій безпосередньо призначено пенсію, грошову допомогу, - особа, яка має право на отримання допомоги на поховання та недоотриманої суми пенсії, грошової допомоги; пенсія - призначена особі щомісячна пенсійна виплата (щомісячне довічне грошове утримання) з урахуванням передбачених законодавством надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсії; уповноважена організація - організація, що здійснює виплату і доставку пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України та згідно із законодавством має право надавати такі послуги; уповноважений орган - Пенсійний фонд України, головне управління Пенсійного фонду України в області, м. Києві, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення місцевої держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради, центр з нарахування та здійснення соціальних виплат. З урахуванням змін, внесених постановою КМУ №277 від 29.03.2021 року, з 1 квітня 2021 року, уповноважений орган - це головне управління Пенсійного фонду України в області, м. Києві, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення місцевої держадміністрації, виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її утворення) ради, центр з нарахування та здійснення соціальних виплат. Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Порядку №1279 виплатний об`єкт - відокремлений підрозділ (філія, представництво, відділення тощо) уповноваженої організації, який надає послуги із безпосередньої виплати і доставки пенсій та грошової допомоги їх одержувачам за місцем фактичного проживання в межах України; З аналізу зазначених вище норм вбачається висновок, що Порядок №1596 та Порядок №1279 лише визначають механізми виплати пенсій зокрема шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії в уповноважених банках, або шляхом видачі сум пенсії безпосередньо у виплатному об`єкті або з доставкою до дому в обумовлений час. Визначення наведеними Порядками механізми та процедури, за якими пенсіонер фактично може отримати пенсію, узгоджується із приписами часин першої та другої статті 52 Закону №2262-ХІІ, та не покладає на Пенсійний фонд України обов`язку здійснювати виплату пенсії пенсіонерам, оскільки Пенсійний фонд України, відповідно до покладених на нього завдань здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, що прямо передбачено підпунктом 4 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою КМУ №280 від 23.07.2014 року (в редакції постанови КМУ №1279 від 16.12.2020 року). Ураховуючи, що "забезпечення фінансування виплат пенсій" не є тотожним поняттю "виплати пенсій", колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про покладення на Пенсійний фонд України обов`язку забезпечити фінансування виплати позивачу перерахованої пенсії, адже обов`язок з виплати пенсії покладений нормою закону саме на територіальні пенсійні органи. В даному випадку це ГУ ПФУ в Одеській області, і якій у відповідності до підпункту 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного Фонду України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою Правління ПФУ №28-2 від 22.12.2014 року (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України №40/26485 від 15.01.2015) здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом №2262-ХІІ. З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково зобов`язав Пенсійний фонд України здійснити фінансування виплати перерахованої пенсії позивача, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. За приписами частини першої та частини другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Оскільки при постановленні рішення в частині зобов`язання Пенсійного фонду України здійснити фінансування виплати перерахованої позивачу пенсії суд першої інстанції припустився неправильного застосування норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої у відповідній частині підлягає скасуванню. Враховуючи, що обов`язок здійснення виплати позивачу належних сум перерахованої пенсії покладено на ГУ ПФУ в Одеській області, абзац третій резолютивної частині рішення суду підлягає зміні. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін. Відтак апеляційні скарги відповідачів підлягають частковому задоволенню.

Результат розгляду: partial