Рішення адміністративного суду від 2022-01-19 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки [PERSON] про примусове видворення іноземця, а також про його затримання з метою забезпечення видворення за межі території України. В обґрунтування позову вказував, що відповідач - громадянин Алжирської Народної Демократичної Республіки [PERSON] , [INFO] , 24.10.2021 року о 20 год. 30 хв. був затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» під час руху пішки в бік державного кордону України, на напрямку 729 прикордонного знаку, на відстані близько 700 метрів від лінії державного кордону, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Фальків», що знаходиться на території Долишньошепітської сільської ради, Вижницького району, Чернівецької області, за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію, поза встановленими пунктами пропуску через держаний кордон, без документів, що посвідчують особу та надають право на виїзд з території України. Відповідно до ст. 263 КУпАП, відповідача було затримано о 20 год. 30 хв. 24.10.2021 року в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення і складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, про що встановленим порядком повідомлено Посольство Алжирської Народної Демократичної Республіки в Україні та Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України. У подальшому 29.10.2021 року постановою Вижницького районного суду відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП. Крім того, зважаючи на те, що на момент затримання у відповідача були відсутні документи, що посвідчували його особу, підтверджували б законність перебування на території України та надавали право на виїзд з України, рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27.10.2021 року громадянина [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] було затримано з метою ідентифікації на термін 6 (шість) місяців. В подальшому, на підставі вищевказаного рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27.10.2021 року був поміщений до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України у Волинській області, з місцем розташування: [ADDRESS] . В подальшому, вжитими заходами з ідентифікації особи відповідача встановлено, що у відповідача наявний паспорта громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки для виїзду за кордон № [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] . Крім того, після отримання листа щодо ідентифікації відповідача позивачем направлено лист-запит на адресу Волинського ПТПІ щодо пропозиції та виявлення наявності бажання у відповідача покинути територію України. Однак, на даний запит отримано відповідь, в якій вказано, що гр. [PERSON] (YOUNES DJIDEL) відмовляється добровільно покинути територію України. \~ \~ \~13.01.2022\~року було\~прийнято рішення\~про примусове\~повернення за\~межі території\~України та\~зобов`язано його\~покинути територію\~України у\~термін до\~17.01.2022\~року. Однак, відповідачем дане рішення не виконано. Посилаючись на наявність обґрунтованих підстав вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення за межі території України, свідомо порушуватиме законодавство із прикордонних питань, так як під час доведення вказаного рішення, відповідач заявив, покидати територію України не хоче, бажає залишитись в Україні, про що власноруч написав у даному рішенні та завірив особистим підписом, вважає, що останній підлягає примусовому видворенню та затриманню з метою примусового видворення з розміщенням в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для забезпечення примусового видворення за межі України. В судовому засіданні представник позивача поданий позов підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вказав, що не бажає повертатися до Алжиру через свої релігійні переконання. Захисник \~відповідача \~адвокат Самолюк В.В. заперечував проти задоволення позову, вказуючи на порушення прав його підзахисного, зокрема в частині встановлення позивачем строків у рішенні про примусове повернення за межі території України, а також вказував на безпідставність утримання його підзахисного на час розгляду справи у Волинському пункті тимчасового утримання, вказуючи на те, що останній був затриманий з метою ідентифікації й відповідно правові підстави для його утримання відпали. Просив в задоволенні позову відмовити через його безпідставність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, відповідно до п.1 ч.1\~ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу. Судом встановлено, що відповідач є громадянином Алжирської Народної Демократичної Республіки [PERSON] , [INFO] , 24.10.2021 року о 20 год. 30 хв. був затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» під час руху пішки в бік державного кордону України, на напрямку 729 прикордонного знаку, на відстані близько 700 метрів від лінії державного кордону, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Фальків», що знаходиться на території Долишньошепітської сільської ради, Вижницького району, Чернівецької області, за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію, поза встановленими пунктами пропуску через держаний кордон, без документів, що посвідчують особу та надають право на виїзд з території України. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27.10.2021 року відповідача затримано з метою ідентифікації з його поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на шість місяців. Дане рішення суду набрало законної сили. В ході ідентифікації відповідача було встановлено, що останній відповідно до баз даних, на територію України потрапив 23.12.2019 року, через пункт пропуску «Бориспіль» для авіаційного сполучення та мав посвідку на тимчасове проживання, строк дії якої закінчився 16 березня 2021 року ( а.с 16). Крім того, 11.03.2021 року відповідачу було відмовлено в оформленні посвідки на тимчасове проживання на території України, що підтверджується відповідними листами. Таким чином, вжитими заходами щодо ідентифікації особи відповідача було встановлено, що останній на даний час має паспорт громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки для виїзду за кордон № [NUMBER] , виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] (виданий 01.08.2019 року, дійсний до 31.07.2029 року) В подальшому, 13.01.2022 року позивачем прийнято рішення про примусове повернення за межі території України та зобов`язано відповідача покинути територію України у термін до 17.01.2022 року. Однак, відповідач добровільно покинути Україну не бажає, оскільки під час доведення йому до відома вказаного рішення, останній заявив, що покидати територію України він не бажає, має намір залишитися в Україні, про що власноруч написав у даному рішенні та завірив особистим підписом. Крім того, відсутність бажання добровільно покинути територію України відповідач підтвердив й в ході розгляду справи, надавши відповідні пояснення суду, а також пояснив, що не бажає повернутися до країни походження через свої релігійні переконання. При цьому, будь-яких доказів на підтвердження своїх намірів у законний спосіб залишитися на території України, у тому числі шляхом отримання статусу біженця, відповідач суду не надав, а також не повідомив й про намір добровільно залишити територію України, виїхавши в будь-яку іншу країну Таким чином\~у судовому\~засіданні встановлено,\~що відповідач\~втратив будь-які\~законні підстави\~для перебування\~на території\~України, добровільно не бажає покидати територію України, рішення про примусове повернення не виконав, а тому на території України перебуває нелегально й відповідно наявні обґрунтовані підстави\~вважати,\~що він\~ухилятиметься від\~виконання рішення\~про примусове\~повернення до\~країни походження й відповідно буде вчиняти дії щодо свідомого порушення законодавство із прикордонних питань. Так, особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців та осіб без громадянства визначені\~статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України. Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»\~визначено правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України. Відповідно до\~статті 30 вказаного Закону\~іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як вісімнадцять місяців. У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою. Згідно вимог ст. ст.\~13,14 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~свобода пересування та вільний вибір місця проживання обмежується щодо іноземців та осіб без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України. Як роз`яснено в п. 26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені\~ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»,\~ст.13 Закону України «Про імміграцію». Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія\~Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», однак відповідач до такої категорії осіб не належить. Враховуючи те, що громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки [PERSON] ,\~ [INFO] ідентифіковано й відповідно на даний час він не має законних підстав для подальшого перебування в Україні, однак самостійно покинути територію України не бажає, а також враховуючи порушення ним законодавства України з прикордонних питань, суд приходить до висновку, що останній підлягає примусовому видворенню та затриманню з метою видворення, протягом строку, необхідного для забезпечення його примусового видворення за межі України.

Результат розгляду: granted