Рішення адміністративного суду від 2022-01-26 00:00:00+02

У квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧ ТРАНС» (далі позивач , Товариство) звернулось до суду з позовом, у якому просило: - визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 25.03.2021 року №0068090705, №0068110705, №0068120705. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що базуються виключно на припущеннях контролюючого органу, прийняті останнім всупереч і не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки висновки податкового органу про порушення позивачем законодавства України не обґрунтовані посиланням на відповідні обставини, а господарські операції Товариства з його контрагентами мали реальний характер. За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 05 серпня 2021 року прийнято рішення, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧ ТРАНС» - задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 25.03.2021 року №0068090705, №0068110705, №0068120705. Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на установлені обставини, викладений в Акті перевірки висновок податкового органу в частині завищення суми податкового кредиту у вересні 2019 року у розмірі 12\~ 745\~ 580 грн. є необґрунтованим, а винесені на його підставі спірні податкові повідомлення-рішення є неправомірними, а тому підлягають скасуванню. Не погоджуючись із означеним рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням ДПС в Одеській області подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не повне з`ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ТОВ «ПІВНІЧ ТРАНС» завищено суму адміністративних витрат на суму витрат придбання ремонтних послуг від ТОВ «ПБК ЕКЛІПС» та ТОВ «СВЄТСТРОЙ», у зв`язку з безпідставним оформленням первинних документів, які підтверджували надання послуг в заданих обсягах та складалися у момент проведення господарської операції або безпосередньо після її завершення. Такі висновки податковий орган пов`язує з фактом відсутності реального здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами. На думку скаржника, контрагенти ТОВ «ПІВНІЧ ТРАНС» не мали реальних можливостей для здійснення господарських операцій з надання послуг. В обґрунтування правомірності таких висновків податковий орган в акті перевірки зазначив, що в Актах приймання виконаних будівельних робіт не зазначено інформацію про субпідрядників. Не містять Акти приймання виконаних будівельних робіт також інформації щодо проведення послуг власними силами або з залученням третіх осіб. Окрім цього, під час перевірки було установлено відсутність у контрагентів-постачальників необхідних трудових, виробничих ресурсів, необхідних для виконання робіт. У підсумку, за результатами зібраної податкової інформації (згідно інформаційних баз податкового органу) у сукупності, контролюючим органом не визнано задекларовані Товариством фінансові показники операцій із зазначеними контрагентами-постачальниками, в тому числі, і суми податкового кредиту, як за операціями, які не мають реального змісту. У відзиві на апеляційну скаргу представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧ ТРАНС» спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін. Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке. Як установлено судом першої та апеляційної інстанцій, відповідно до направлень, виданих Головним управлінням ДПС в Одеській області від 19.02.2020 року №768/05-07, №769/05-07, №773/05-07, №774/05-07, №769/05-07, №772/05-07, №769/05-07, №769/05-07, №771/05-07, №770/05-07, від 09.02.2021 року №1073/07-04, №1070/07-04, №1106/07-04, №1102/07-04 та плану - графіку проведення планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання на 1 квартал 2020 року, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України, посадовими особами контролюючого органу проведено планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Північ Транс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 року по 30.09.2019 року. За наслідками вищеозначеної перевірки складено Акт від 03.03.2021 року за № 3227/15-32-07-04/05523553 (далі - Акт перевірки), висновками якого установлено порушення Товариством: - п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI, п.1. ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 №996-XIV, внаслідок чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток всього на суму 12 746 580 грн., у тому числі: за 3 квартали 2019 року у розмірі 12 746 580 грн.; - п.198.1 ст.198, п.198.2 ст.198, п.198.3 ст.198, п.198.6 ст. 198, п.201.1 ст. 201, п.201.4 ст.201, п.201.6 ст.201, п.201.8 ст.201 Податкового кодексу України внаслідок чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у сумі 731 423 грн. у тому числі: за вересень 2019 року у розмірі 731 423 грн. та занижено суму податку на додану вартість у сумі 1 817 839 грн., у тому числі по періодам: за липень 2019 на 278 819 грн., за серпень 2019 на суму 951 544 грн., за вересень 2019 року на суму 587 476 грн. На підставі вищевказаного Акту перевірки, ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкові-повідомлення рішення: -№ 0068090705, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 12 745 580,00 грн. (податкова декларація з податку на прибуток за 3 квартали 2019 року); -№ 0068110705, яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість у розмірі 2 272 299,00 грн. (1 817 839,00 грн. - податкові зобов`язання; 454 460,00 грн. - штрафні санкції); - № 0068120705, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 731 423,00 грн. (податкова декларація з податку на додану вартість за вересень 2019 року). Згідно із пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV (далі Закон України №996-XIV) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, перелік яких визначено у цій нормі. Аналіз наведених норм свідчить, що у податковому обліку господарські операції та витрати за ними мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію. Податковий кредит має бути обов`язково підтверджений податковою накладною, виписаною постачальником на операцію з постачання товару (послуг) і зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних. Установлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту та витрат, врахованих платником податків при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце (були реальними). Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені для оформлення такої операції, не відповідають дійсності і не можуть бути підставою податкового обліку. Це відповідає і вимогам статті 75 КАС України щодо достовірності доказів. Превалювання сутності над формою (операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми) як принцип бухгалтерського обліку, закріплений в Законі України №996-XIV, так само характеризує і податковий облік. Підтвердження платником податків належним чином оформленими документами, передбаченими правовими нормами для певного виду господарських операцій, задекларованих сум податкового кредиту та витрат, є підставною для одержання податкової вигоди, якщо контролюючий орган не установив і не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні, суперечливі або ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом. Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи контролюючого органу, зокрема, про наявність таких обставини, як: - неможливість реального здійснення операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; - відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, господарської діяльності у зв`язку з відсутності управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; - облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; - здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність документів обліку. Такий висновок щодо оцінки документів, наданих платником податків на підтвердження даних податкового обліку, зробив Верховний Суд України в постанові від 27.03.2012 року у адміністративній справі за позовом ПП "Ангара" до ДПІ у Печерському районі м. Києва, Головного управління Державного казначейства України в м. Києві, за участю прокурора м. Києва про скасування податкового повідомлення-рішення та відшкодування податку на додану вартість. Відступу від цього висновку Велика Палата Верховного Суду не зробила, а Касаційний адміністративний суд у складі послідовно Верховного Суду дотримується правової позиції, що документи мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції, щодо якої ці документи оформлені. Якщо фактичного здійснення господарської операції не було, документи не можуть бути підставою для бухгалтерського та податкового обліку, незважаючи на наявність у них всіх формальних реквізитів відповідного документа, що передбачені чинним законодавством. Первинні документи є обов`язковим, але не виключним доказом здійснення господарських операцій. Належне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами не свідчить про безумовну їх відповідність змісту операції. Правові наслідки створює саме господарська операція, а не первинні документи. Предметом доказування у справах, в яких предметом спору є правомірність податкового повідомлення-рішення, прийнятого контролюючим органом з підстав нереальності (безтоварності) господарської операції, становлять, зокрема, обставини щодо факту здійснення операції з постачання товару (послуги). У такому випадку документи, на підставі яких платник податків задекларував суми витрат та/або податкового кредиту, підлягають оцінці з урахуванням усіх обставин, у тому числі, й обставин щодо характеру діяльності постачальника. Лише сукупність обставин може свідчити на користь висновку про реальність або неможливість фактичного здійснення господарської операції. Така теза неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема, але не виключно, у постановах від 28.10.2019 у справі №280/5058/18, від 29.07.2020 у справі № 200/5834/19-а, від 26.01.2021 №826/23062/15. Згідно із частиною другою статті 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Ця норма узгоджується як з нормою абзацу першого пункту 56.4 статті 56 ПК України, відповідно до якої обов`язок доведення, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених Податковим кодексом України, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладено на контролюючий орган, так і з нормою підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України щодо презумпції правомірності рішень платника податків, які в сукупності закріплюють презумпцію добросовісності податкової поведінки платника податків. У разі надання податковим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував суми податкового кредиту та витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене слідує зі змісту частини першої статті 77 КАС, згідно із якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 78 цього Кодексу. Так, досліджуючи зміст фінансово-господарських операцій позивача з ТОВ «ПБК ЕКЛІПС» та ТОВ «СВЄТСТРОЙ» та наявних в матеріалах справи документів, судовою колегією з`ясовано таке. ТОВ «ПІВДЕННА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕКЛІПС» перебуває на обліку в ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДПС в Одеській області. Основний вид діяльності - 41.20 будівництво житлових і нежитлових будівель. У серпні 2019 року ТОВ «Північ Транс» були отримані послуги поточного ремонту від ТОВ "ПБК ЕКЛІПС" на підставі Договорів підряду № 10/07/3/19-П від 10.07.2019 року, № 30/07/2/19-П від 30.07.2019 року, № 21/06/19-ПР від 21.06.2019 року, № 25/06/1/19-ПР від 25.06.2019 року, №05/07/4/19-ПР від 05.07.2019 року, № 12/08/5/19-ПР від 12.08.2019 року.(т.1 а.с.92-96, 128-132, 140-144, 163-167, 186-190) Відповідно до умов вищезазначених Договорів підряду ТОВ "ПБК ЕКЛІПС" (Підрядник) зобов`язується виконати роботи по прибиранню сміття та чистки відстійника і зливної каналізації за адресою м. Одеса, 21 км. Старокиївської дороги відповідно до кошторисної документації, а Замовник (ТОВ «ПІВНІЧТРАНС») зобов`язується надати доступ до об`єкту, прийняти та оплатити роботи в строк визначеними договорами. Згідно до відомостей Актів приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2019 року ТОВ "ПБК ЕКЛІПС" виконав наступні послуги, серед іншого: - очищення відстійника і зливної каналізації на території комплексу за адресою м. Одеса 21 км Старокиївської дороги; прибирання сміття на території комплексу за адресою м. Одеса 21 км Старокиївської дороги; поточний ремонт віконних прорізів адміністративного будинку розташованого за адресою м. Одеса 21 км Старокиївської дороги; поточний ремонт по укріпленню огорожі за адресою м. Одеса 21 км Старокиївської дороги; електромонтажні роботи на стоянці розташовані за адресою м. Одеса 21 км Старокиївської дороги; поточний ремонт з укладання тротуарної плитки за адресою м. Одеса 21 км Старокиївської дороги; поточний ремонт покрівлі адміністративної будівлі на території комплексу за адресою м. Одеса 21 км Старокиївської дороги; встановлення полікарбонату на будівлі за адресою м. Одеса 21 км Старокиївської дороги. Роботи виконані на загальну суму 12 838 561 грн.(т.1 а.с.97-103, 149-152, 175-178, 198-201) ТОВ «СВЄТСТРОЙ» перебуває на обліку в ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДПС в Одеській обл. Основний вид діяльності - 41.20 будівництво житлових і нежитлових будівель. У відповідності до Договору підряду №21/06/19-ПР від 21.06.2019 року, у липні 2019 року ТОВ «Північ Транс» було отримано від ТОВ "СВЄТСТРОЙ" послуги поточного ремонту нежитлового приміщення адміністративної будівлі за адресою м. Одеса 21 км Старокиївської дороги.(т.1 а.с.59-63) Згідно із Актами приймання виконаних будівельних робіт за липень 2019 року ТОВ "СВЄТСТРОЙ" надавав наступні послуги: - розширення откосів; очищення вручну простих фасадів від олійної, перхлорвінілової фарби з землі та риштувань; відбивання штукатурки по цеглі та бетону зі стін та стель; ремонт штукатурки гладких фасадів по каменю та бетону з землі та риштувань цементно-вапняним розчином; штукатурення цементно-вапняним розчином по каменю стін фасадів; ґрунтування простих фасадів під фарбування перхлорвініловими фарбами з землі та риштувань; шпаклювання простих фасадів під фарбування (чернова); шпаклювання простих фасадів під фарбування (чистова); фарбування перхлорвініловими фарбами по підготовленій поверхні простих фасадів за 2 рази з землі та риштувань; демонтаж дрібних металоконструкцій вагою до 0,1 т.; розбирання, улаштування відливів; розбирання, улаштування козирків; очищення покрівлі від сміття; навантаження сміття вручну; перевезення ґрунту до 30 км.(т.1 а.с.69-75) Розрахунки між ТОВ «Північ Транс» та ТОВ «СВЄТСТРОЙ» за отримані послуги проводились у безготівковій формі, на загальну суму 2 456 138 грн. У свою чергу, контролюючий орган у Акті перевірки зазначив, що в наданих актах виконаних послуг не мітиться інформації щодо субпідрядників та інформації щодо проведення послуг власними силами або з залученням третіх осіб, а саме: посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка безпосередньо брала участь у здійсненні господарської операції. Суд апеляційної інстанції зауважує, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних слідують зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю. За результатами дослідження вище перелічених первинних та інших документів апеляційний суд зазначає, що означені документи оформлені у відповідності до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-ХІV і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, та в повній мірі відображають зміст і характер вчинених господарських операцій. При цьому, суд звертає увагу на те, що з наявних матеріалів справи слідує про наявність взаємозв`язку між витратами ТОВ «Північ Транс» на придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ «ПБК ЕКЛІПС» та ТОВ «СВЄТСТРОЙ» та здійсненням ним господарської діяльності. Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що податковий орган в Акті перевірки не ставив під сумнів достовірність даних, які містять вказані первинні бухгалтерські документи, а також не зазначав про невідповідність первинних бухгалтерських документів вимогам чинного податкового законодавства, зокрема, відсутності у них обов`язкових реквізитів. Крім того, судом першої та апеляційної інстанцій установлено, що на час укладання та виконання зазначених договорів з ТОВ «ПБК ЕКЛІПС» та ТОВ «СВЄТСТРОЙ» зареєстровані в якості юридичних осіб та є платниками податку на додану вартість. Одночас, в Акті перевірки немає жодних посилань на те, що свідоцтва про державну реєстрацію і свідоцтва платника податку на додану вартість з ТОВ «ПБК ЕКЛІПС» та ТОВ «СВЄТСТРОЙ» були скасовані чи визнані недійсними за рішенням суду на момент укладання чи виконання зазначених вище Договорів підряду. Окрім цього, в Акті перевірки немає посилання на випадки ухиляння ТОВ «ПБК ЕКЛІПС» та ТОВ «СВЄТСТРОЙ» від сплати податків та зборів, визначення їм сум податкових зобов`язань, винесення вироків посадовим особам підприємств за фактом ухиляння від сплати податків в результаті конкретних господарських операцій або будь-які інші відомості, які можуть бути визначені як підстави та докази укладення сторонами угод з метою неправомірного отримання податкових вигод. Також, відповідачем не заперечувався факт декларування та сплати як позивачем так і його контрагентами сум податку на додану вартість за наслідками спірних фінансово-господарських операцій. Таким чином, зазначене підтверджує фактичне здійснення позивачем господарської операції щодо купівлі у ТОВ «ПБК ЕКЛІПС» та ТОВ «СВЄТСТРОЙ» товарів (робіт, послуг). Аналізуючи доводи відповідача щодо відсутності у контрагентів позивача, на думку податкового органу, необхідної кількості штатних та найманих працівників, власного та/або орендованого спеціального обладнання і техніки для виконання такого роду поставок та робіт, колегія суддів ураховує: - Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів, тощо. Відсутність у контрагента добросовісного платника податку, яким є позивач, матеріальних та трудових ресурсів, не виключає можливості реального виконання таким платником господарської операції, та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем (замовником). Так у постанові від 03.09.2019 року у справі №810/3790/17 Верховний Суд вказав, що висновки про відсутність у контрагентів (по «ланцюгу» постачання) трудових та матеріально - технічних ресурсів контролюючим органом зроблено виключно на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації, наявної в базі даних ДФС, проте, податкова інформація, яка наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган. У свою чергу, судова колегія зауважує, що аналізу звітності недостатньо для доведення неможливості вчинення контрагентами дій, які становлять зміст оскаржуваної господарської операції. В межах перевірки позивача відповідачем не досліджено можливості залучення постачальниками позивача матеріально-технічних, майнових, трудових та виробничих ресурсів шляхом укладення цивільно-правових угод або в іншій не забороненій законом формі у період надання послуг. За прецедентною практикою ЄСПЛ допущені постачальником порушення вимог законодавства при веденні господарської діяльності можуть потягнути відповідну відповідальність щодо нього та не впливають на право покупця на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість. Окрім цього, додатково під час розгляду справи в апеляційному суді позивачем надані копії документів, а саме: копію Договору субпідряду №22/06-2019 від 22.06.2019 року, додаток №1 до Договору субпідряду №26/06-2019 від 22.06.2019 року, копію Договору субпідряду №22/06-2019 від 26.06.2019 року, додаток №1 до Договору субпідряду №26/06-2019 від 26.06.2019 року, додаток №2 до Договору субпідряду №26/06-2019 від 26.06.2019 року, додаток №3 до Договору субпідряду №26/06-2019 від 26.06.2019 року, додаток №4 до Договору субпідряду №26/06-2019 від 26.06.2019 року, додаток №5 до Договору субпідряду №26/06-2019 від 26.06.2019 року. Стосовно додатково наданих документів судова колегія звертає увагу на те, що в мотивувальній частині постанови Верховного Суду від 21.07.2020 у справі № 815/986/16 (№ К/9901/35533/18) зазначено: «...принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю установлені обставини справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно установити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази" Також у постанові Верховного Суду від 24.11.2020 року по справі № 814/115/16 зазначається про таке: "У своїй касаційній скарзі Товариство зазначає, що норми статті 44 ПК України лише визначають статус показників податкової звітності, які не підтверджені необхідними документами під час перевірки, однак, не обмежує право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки. Водночас, без належного дослідження судом первинних документів, які долучено позивачем до матеріалів справи, не може бути обґрунтованою підставою для висновку про заниження платником податків грошових зобов`язань та винесення обґрунтованого та законного рішення у справі. Принцип всебічності з`ясування обставин вимагає від суду надати правову оцінку кожному доводу, а у випадку неприйняття - навести відповідні аргументи". Так, згідно до підпункту 8.1 пункту 8 Договору підряду №21/06/19-ПР від 21.06.2019 року, ТОВ «СВЄТСТРОЙ» (Підрядник) має право залучати для виконання робіт за Договором субпідрядні організації.(т.1 а.с.61) У відповідності до Договору субпідряду №22/06-2019 від 22.06.2019 року, ПП ''ЕКО-СТРОЙ-ГРАД'' (Субпідрядник) зобов`язується виконати на свій ризик і своїми силами та засобами роботи зазначені в заявці Генерального підрядника (ТОВ «СВЄТСТРОЙ») та/або Специфікації до цього Договору, а Генеральний підрядник зобов`язується приймати та оплачувати вартість фактично виконаних робіт на умовах цього Договору. \~ Окрім цього, відповідно до умов підпункту 8.1 пункту 8 Договорів підряду № 10/07/3/19-П від 10.07.2019 року, № 30/07/2/19-П від 30.07.2019 року, № 21/06/19-ПР від 21.06.2019 року, № 25/06/1/19-ПР від 25.06.2019 року, №05/07/4/19-ПР від 05.07.2019 року, № 12/08/5/19-ПР від 12.08.2019 року, ТОВ «ПБК ЕКЛІПС») (Підрядник) має право залучати для виконання робіт за Договором субпідрядні організації. Згідно до умов Договору субпідряду №26/06-2019 від 26.06.2019 року, ТОВ ''БІЛДІНГ СТАФ'' (Субпідрядник) зобов`язується виконати на свій ризик і своїми силами та засобами роботи зазначені в заявці Генерального підрядника (ТОВ «ПБК ЕКЛІПС») та/або Специфікації до цього Договору, а Генеральний підрядник зобов`язується приймати та оплачувати вартість фактично виконаних робіт на умовах цього Договору. \~ У своїх письмових поясненнях щодо наданих представником позивача копії указаних вище Договорів субпідряду, податковим органом зазначено, що суб`єкти господарювання, які мали фінансово господарські відносини з контрагентами позивача (ПП ''ЕКО-СТРОЙ-ГРАД'', ТОВ «СВЄТСТРОЙ») до контролюючих органів не звітують та визнані такими, які втратили статус платника ПДВ за інформацією отриманої відповідачем від управління податкового аудиту ГУ ДПС в Одеській області: - ПП ''ЕКО-СТРОЙ-ГРАД'' - свідоцтво платника ПДВ анульовано 16.06.2014 року, податкова звітність не подається з січня 2015 року; - ТОВ ''БІЛДІНГ СТАФ'' - свідоцтво платника ПДВ анульовано 02.09.2015 року, податкова звітність не подається з січня 2015 року. Також, відповідно до відомостей Єдиного реєстру податкових накладних, ПП ''ЕКО-СТРОЙ-ГРАД'' та ТОВ ''БІЛДІНГ СТАФ'' вищезазначені постачальники відсутні. Водночас, апеляційний суд уважає необґрунтованим посилання контролюючого органу на наявну в нього податкову інформацію (Системи автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту ДПС, Єдиного реєстру податкових накладних, результати здійснених контрольних заходів щодо ТОВ «ПБК ЕКЛІПС» та ТОВ «СВЄТСТРОЙ») як на підставу для відмови в задоволенні позову, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку. До того ж судова колегія вказує, що стверджуючи про порушення контрагентами-постачальниками податкового законодавства, контролюючий орган повинен був провести зустрічні звірки з метою документального підтвердження спірних господарських відносин, а також підтвердження виду, обсягу, характеру операцій та повноти розрахунків, для з`ясування їх реальності та правомірності відображення в обліку платника податків. Проте, доказів проведення перевірок та/або зустрічних звірок щодо контрагентів позивача матеріали справи не містять. Окрім цього, апеляційний суд уважає за необхідне вказати, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів та реально придбавати товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти, можливо, і мають наміри щодо порушення податкового законодавства. Тобто, лише установлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними платниками податків\~ \~\~з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями контрагентів може свідчити про незаконність формування показників податкової звітності за такими операціями. Однак у справі, що переглядається судом апеляційної інстанції, податковим органом не доведено існування таких обставин. Отже, ураховуючи, що спірні господарські операції здійснені позивачем з метою подальшого їх використання в оподаткованих операціях у межах своєї господарської діяльності, спричинили реальну зміну його майнового стану, а також наявні в матеріалах справи документи бухгалтерського та податкового обліку є достатніми, належними та допустимими доказами для підтвердження реальності здійснення господарських операції Товариства, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та скасування спірних податкових повідомлень-рішень. З огляду на викладене вище, колегія суддів уважає, що суд попередньої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права. У відповідності до ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. Оскільки, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень,тому апеляційні скарги залишаються без задоволення, а рішення суду - без змін.

Результат розгляду: denied