Рішення адміністративного суду від 2022-07-28 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив: визнати неправомірною вимогу пункту 4 по аудиторського звіту від 16.11.2021 року №17/3410-21-ВН направлених на адресу 17 прикордонного загону імені полковника Олександра Жуковського розпорядженням Південного регіонального управління від 19.11.2021 року №17-4614-21 «Про результати внутрішнього аудиту», де було визначено «Аудитом було виявлено прорахунки при застосуванні норм списання пального в порівнянні з визначеними наказом Мінтрансу №43, що привело до незаконного списання пального по 3 моделям транспортних засобів (Volkswagen T5 Kombi, Volkswagen T6 Kombi та ГАЗ-2705 (5 КПП)), у кількості 969 л на загальну суму 25354,51 грн.», та «Начальнику загону зобов`язати відповідальних осіб за напрямком діяльності ввести виправлення до наказу від 14.12.2020 року №1089-АГ «Про встановлення на 2021 рік норм витрати пального, олив, мастил та спеціальних рідин на транспортні засоби та спеціальну техніку» та з метою відшкодування незаконних витрат пального притягнути до матеріальної відповідальності посадових осіб, виконання до 15 грудня 2021 року.»; визнати протиправними вимоги пункту 3 наказу начальника 17 прикордонного загону імені полковника Олександра Жуковського від 17 грудня 2021 року №1250-АГ «Про результати службового розслідування, де визначено «За неналежне виконання вимог посадової інструкції, а саме: р. 2 и 2.2. абз. 1, р.2 п. 2.2 абз. 10 в частині знань вимоги чинного законодавства України, наказів, положень, порадників та інших керівних документів щодо організації автотехнічного забезпечення, неухильного дотримання їх у своїй діяльності та здійснення контролю за відповідністю технічним вимогам, ощадливим витрачанням та правильністю застосування пального, мастильних матеріалів та спеціальних рідин на транспортних засобах та спеціальній техніці підрозділів загону, начальника автомобільної та бронетанкової служби Майора [PERSON] притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення - сувора догана» та пункту 4 цього ж наказу де визначено: «На підставі закону України від 03.10.2019 року №160-ІХ «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та порівняних до них осіб за шкоду завдану державі», начальника автомобільної та бронетанкової служби майора [PERSON] притягнути до матеріальної відповідальності за шкоду спричинену державі. Зобов`язати до 01.06.2022 року добровільно відшкодувати завданий збиток на суму 25354,51 грн. а у разі відмови - головному бухгалтеру - начальнику фінансово - економічного відділу (бухгалтерської служби) підполковнику [PERSON] утримати з грошового забезпечення майора [PERSON] вказану суму в розмірі до 20 відсотків його місячного матеріального забезпечення.». В обґрунтування позову зазначено, що позивач є учасником бойових дій та проходить військову службу у 17 прикордонному загоні імені полковника Олександра Жуковського. За результатами внутрішнього аудиту, проведеного в листопаді 2021 року, у прикордонному загоні виявлено прорахунки при застосуванні норм списання пального в порівнянні з визначеними в наказі Міністерства транспорту України від 10.02.1998 року №43. З метою підтвердження зазначених фактів, начальником 17 прикордонному загоні імені полковника Олександра Жуковського призначено службове розслідування, за результатом якого позивача притягнуто до дисциплінарної та матеріальної відповідальності. Оспорюючи правомірність та обґрунтованість висновків внутрішнього аудиту та наказу відповідача, позивач вказує на правильне застосування прикордонним загоном і регіональним управлінням прикордонної служби вимог нормативно-правових актів і чинного законодавства, що регулюють порядок застосування норм витрат пально-мастильних матеріалів на автомобільному транспорті. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2022 року адміністративний позов задоволено. Суд визнав неправомірною вимогу пункту 4 по аудиторського звіту від 16.11.2021 року №17/3410-21-ВН направлених на адресу 17 прикордонного загону імені полковника Олександра Жуковського розпорядженням Південного регіонального управління від 19.11.2021 року №17-4614-21 «Про результати внутрішнього аудиту» де було визначено «Аудитом було виявлено прорахунки при застосуванні норм списання пального в порівнянні з визначеними наказом Мінтрансу №43, що привело до незаконного списання пального по 3 моделям транспортних засобів (Volkswagen T5 Kombi, Volkswagen T6 Kombi та ГАЗ-2705 (5 КПП)), у кількості 969 л на загальну суму 25354,51 грн.», та «Начальнику загону зобов`язати відповідальних осіб за напрямком діяльності ввести виправлення до наказу від 14.12.2020 року №1089-АГ «Про встановлення на 2021 рік норм витрати пального, олив, мастил та спеціальних рідин на транспортні засоби та спеціальну техніку» та з метою відшкодування незаконних витрат пального притягнути до матеріальної відповідальності посадових осіб, виконання до 15 грудня 2021 року.». Визнав протиправними вимоги пункту 3 наказу начальника 17 прикордонного загону імені полковника Олександра Жуковського від 17 грудня 2021 року № 1250-АГ «Про результати службового розслідування, де визначено «За неналежне виконання вимог посадової інструкції, а саме: р. 2 и 2.2. абз. 1, р.2 п. 2.2 абз. 10 в частині знань вимоги чинного законодавства України, наказів. Положень, порадників та інших керівних документів щодо організації автотехнічного забезпечення, неухильного дотримання їх у своїй діяльності та здійснення контролю за відповідністю технічним вимогам, ощадливим витрачанням та правильністю застосування пального, мастильних матеріалів та спеціальних рідин на транспортних засобах та спеціальній техніці підрозділів загону, начальника автомобільної та бронетанкової служби майора [PERSON] притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення - сувора догана» та пункту 4 цього ж наказу де визначено: «На підставі закону України від 03.10.2019 року №160-ІХ «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та порівняних до них осіб за шкоду завдану державі», начальника автомобільної та бронетанкової служби майора [PERSON] притягнути до матеріальної відповідальності за шкоду спричинену державі. Зобов`язати до 01.06.2022 року добровільно відшкодувати завданий збиток на суму 25354,51 грн. а у разі відмови - головному бухгалтеру - начальнику фінансово - економічного відділу (бухгалтерської служби) підполковнику [PERSON] утримати з грошового забезпечення майора [PERSON] вказану суму в розмірі до 20 відсотків його місячного матеріального забезпечення.». Проаналізувавши положення ст.ст. 9, 11, 16, 26, 27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №548-XIV, ст.ст. 1, 3, 6, 8 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 року №160-IX та наказу Міністерства транспорту України від 10.02.1998 року №43, суд першої інстанції виходив з того, що визначення на законодавчому рівні необхідності встановлення вини в діях військовослужбовця, який притягується до повної матеріальної та юридичної відповідальності, покладає на відповідача обов`язок довести склад вчиненого правопорушення, наявність взаємозв`язку між діями військовослужбовця та заподіяною шкодою. Для притягнення військовослужбовця до повної матеріальної відповідальності обов`язковою умовою є підтвердження матеріалами службового розслідування факту умисного чи з необережності скоєння ним дій чи бездіяльності, та з якою метою завдано шкоду або збитки. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, попередню поведінку військовослужбовця та його ставлення до виконання службових обов`язків. З огляду на те, що висновки аудиторського звіту та службового розслідування про порушення позивачем положень наказу Міністерства транспорту України від 10 лютого 1998 року №43 «Норми витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті» не знайшли свого підтвердження під час вирішення справи, суд першої інстанції визначив обґрунтованими позовні вимоги та наявними підстави для їх задоволення у повному обсязі. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, Військова частина [NUMBER] подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати в частині задоволення вимог про неправомірність п.п. 3, 4 наказу начальника 17 прикордонного загону імені полковника Олександра Жуковського від 17 грудня 2021 року №1250-АГ. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи та під час вирішення спору помилково залишено поза увагою приписи Стандартів внутрішнього аудиту, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 04.10.2011 року №1247, Методичних рекомендацій з внутрішнього аудиту, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 22.05.2020 року №50, Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» і не враховано, що засновані на аудиторських рекомендаціях обов`язкові вимоги Голови Держприкордонслужби (начальника регіонального управління відповідно) носять для прикордонного загону обов`язковий характер. Посилаючись на те, що під час видання оспорюваного наказу прикордонний загін діяв згідно чинного законодавства та на виконання своїх повноважень, наголошує на відсутності правових підстав для задоволення позову та скасування рішення відповідача у відповідній частині. Також, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, з посиланням на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, Південне регіональне управління Державної прикордонної служби України (військова частина 1469) подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог щодо неправомірності вимоги пункту 4 до аудиторського звіту та ухвалити в цій частині нове судове рішення або змінити рішення суду. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки нормам законодавства, що регулює спірні правовідносини, та обставинам справи і помилково не враховано, що відповідно до положень Стандартів внутрішнього аудиту, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 04.10.2011 року №1247, рекомендація за результатом внутрішнього аудиту спрямована на корегування роботи органу охорони державного кордону та приведення її у відповідність із вимогами законодавства. Пропозиція у рекомендації щодо відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, не є підставою для стягнення завданих збитків. Акцентуючи увагу на тому, що рекомендації результату внутрішнього аудиту лише фіксують певні факти і обставини, які можуть бути підставою для законної вимоги контролюючого органу, у тому числі щодо вжиття заходів задля усунення виявлених порушень законодавства, та не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не створюють безпосередньо для позивача певні правові наслідки, апелянт зазначає про необґрунтованість порушення прав та інтересів позивача та відсутність правових обставин для задоволення позову в цій частині. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного. Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, [PERSON] є військовослужбовцем Державної прикордонної служби України та проходить службу у 17 прикордонному загоні імені полковника Олександра Жуковського Південного регіонального управління (військова частина [NUMBER]). Внутрішнім аудитом Південного регіонального управління було здійснено перевірку фінансового-господарської діяльності 17 прикордонного загону імені полковника Олександра Жуковського за період з 01 липня 2020 року по 30 вересня 2021 року, за результатом якого складено Звіт від 09.11.2021 року №9. Так, під час внутрішнього аудиту Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України відзвітовано, що з метою оцінки законного використання та списання з обліку матеріальних цінностей проведено вибіркову перевірку дотримання норм списання пально-мастильних матеріалів на 100 км пробігу. Ризики, що вбачались: слабкий контроль з боку керівного складу, які безпосередньо відають транспортними засобами в загоні (підрозділах) за витрачанням пального, що може призвести до перевищення встановленої норми та в подальшому до зловживань (крадіжки) ПММ. Враховано, що у відповідності до наказу начальника від 14.12.2020 року №1089-аг було доведено до посадових осіб на 2021 рік «Про встановлення норм витрати пального, олив, мастил та спеціальних рідин на транспорті засоби та спеціальну техніку». Під час перевірки дорожніх листів щодо витрачання ПММ на автомобільному транспорті було виявлено прорахунки при застосуванні норм списання пального в порівнянні з визначеними наказом Мінтрансу №43, в тому числі: ризики у перевіреному періоді підтвердились, по окремим транспортним засобам було допущено перевитрату пального, чим завдано матеріальну шкоду у розмірі 25354,51 грн.: по транспортному засобу Volkswagen T5 Kombi (ВН407В), норма витрати ПММ на 100 км відповідно до наказу від 24.12.2020 року №1186-АГ - 10,2, списано всього за нормою відповідно до наказу №1186-АГ - 211 л, норма витрати згідно наказу №43 - 8,3, належало списати згідно норми наказу №43 - 173,3 л, перевитрата пального - 37,69 л; по транспортному засобу Volkswagen T5 Kombi (ВН427В), норма витрати ПММ на 100 км відповідно до наказу від 24.12.2020 року №1186-АГ - 10,2, списано всього за нормою відповідно до наказу №1186-АГ - 393 л, норма витрати згідно наказу №43 - 8,3, належало списати згідно норми наказу №43 - 302 л, перевитрата пального - 91 л; по транспортному засобу Volkswagen T5 Kombi (ВН428В), норма витрати ПММ на 100 км відповідно до наказу від 24.12.2020 року №1186-АГ - 10,2, списано всього за нормою відповідно до наказу №1186-АГ - 26 л, норма витрати згідно наказу №43 - 8,3, належало списати згідно норми наказу №43 - 21 л, перевитрата пального - 5 л; по транспортному засобу Volkswagen T5 Kombi (ВН390В), норма витрати ПММ на 100 км відповідно до наказу від 24.12.2020 року №1186-АГ - 10,2, списано всього за нормою відповідно до наказу №1186-АГ - 2050 л, норма витрати згідно наказу №43 - 8,3, належало списати згідно норми наказу №43 - 1670 л, перевитрата пального - 380 л; по транспортному засобу Volkswagen T6 Kombi (ВН400В), норма витрати ПММ на 100 км відповідно до наказу від 24.12.2020 року №1186-АГ - 10,4, списано всього за нормою відповідно до наказу №1186-АГ - 1644 л, норма витрати згідно наказу №43 - 8,4, належало списати згідно норми наказу №43 - 1334 л, перевитрата пального - 310 л; по транспортному засобу ГАЗ-2705 (5 КПП) (ВН314В), норма витрати ПММ на 100 км відповідно до наказу від 24.12.2020 року №1186-АГ - 15,7, списано всього за нормою відповідно до наказу №1186-АГ - 629 л, норма витрати згідно наказу №43 - 15, належало списати згідно норми наказу №43 - 576 л, перевитрата пального - 53 л; по транспортному засобу ГАЗ-2705 (5 КПП) (ВН433В), норма витрати ПММ на 100 км відповідно до наказу від 24.12.2020 року №1186-АГ - 15,7, списано всього за нормою відповідно до наказу №1186-АГ - 1224 л, норма витрати згідно наказу №43 - 15, належало списати згідно норми наказу №43 - 1132 л, перевитрата пального - 92 л. По Звіту внутрішнього аудиту прикордонного загону Південне регіональне управління Державної прикордонної служби України направило на ім`я начальника 17 прикордонного загону імені полковника Олександра Жуковського затверджені 16.11.2021 року Рекомендації, в яких, з урахуванням виявлення аудитом прорахунків при застосуванні норм списання пального в порівнянні з визначеним наказом Мінтрансу №43, що призвело до незаконного списання пального по 3 моделям транспортних засобів (VolkswagenT5, VolkswagenT6, ГАЗ-2705 (5КПП)) у кількості 969 літрів на загальну суму 25354,51 грн., дослідження факту не визначення обґрунтованого режиму (графіку) використання генератора на МТНС впс «Рені», що сприяло витратам дизельного пального на рік у кількості 6253 л, зокрема: рекомендовано начальнику загону зобов`язати відповідальних осіб за напрямком діяльності ввести виправлення до наказу від 14.12.2020 року №1089-АГ «Про встановлення на 2021 рік норм витрати пального, олив, мастил» та з метою відшкодування незаконних витрат пального притягти до матеріальної відповідальності посадових осіб (термін виконання до 15 грудня 2021 року). У зв`язку із надходженням Рекомендації, 17 прикордонним загоном імені полковника Олександра Жуковського Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України проведено службове розслідування щодо порушень, виявлених внутрішнім аудитом, за результатом якого 15.12.2021 року затверджено Висновок службового розслідування. Під час службового розслідування, зокрема, враховано, що наказом начальника прикордонного загону від 14.12.2020 року №1089-АГ доведено норми витрати пального, олив, мастил та спеціальних рідин на транспортні засоби та спеціальну техніку до посадових осіб на 2021 рік. Під час перевірки дорожніх листів щодо витрачання ПММ на автомобільному транспорті, аудитом виявлено прорахунки при застосуванні норм списання пального в порівнянні з визначеними наказом Міністерства транспорту України від 1998 року №43. Враховано виявлені та підтверджені аудитом перевитрати пального на загальну суму 25354,51 грн. по транспортним засобам VolkswagenT5, VolkswagenT6, ГАЗ-2705 (5КПП). Під час службового розслідування також враховано, що у пункті 2.1.5 вище наведеного наказу для нових моделей (модифікацій) автомобілів та автомобілів оригінальної конструкції, що не увійшли до цього документа, обладнання, що встановлюється на колісних транспортних засобах, технологічних машин і механізмів, автомобілів при виконанні спеціальної роботи або здійсненні перевезень в специфічних умовах експлуатації, виконанні технологічних операцій встановлюються тимчасові та тимчасові індивідуальні, базові лінійні та диференційовані норми витрат палива з уточненням, за необхідності, коефіцієнтів їх коригування, які розробляються головним інститутом Міністерства інфраструктури України Державтотранс НДІ проектом за заявками заводів-виробників чи підприємства - власників автомобілів на договірних засадах. Поряд з цим, у наказі Міністерства транспорту України від 10.02.1998 року №43 стосовно марок транспортних засобів VolkswagenT5, VolkswagenT6, ГАЗ-2705 (5КПП) не визначено базові лінійні норми витрат палива. Але, відповідно до п. 2.1.5 вказаного наказу начальник автомобільної та бронетанкової служби майор [PERSON] мав ініціювати подання заявки на розроблення норми витрат палива до головного інституту Міністерства інфраструктури України та на період апробації запропонувати в проекті наказу встановити тимчасові індивідуальні норми на вище перераховані автомобілі. Згідно відібраних під час службового розслідування пояснень, [PERSON] зазначив, що в наказі Міністерства транспорту України №43 немає базових лінійних норм витрати палива для марок транспортних засобів Volkswagen T5, Kombi, Volkswagen T6 Kombi, ГАЗ 2705 (5 КПП). При визначенні норм витрати пального для вищевказаних автомобілів керувався попередніми наказами по прикордонному загону (Наказ начальника прикордонного загону від 20.01.2020 року № 48-АГ, наказ начальника прикордонного загону від 15.02.2019 року № 121-АГ). Доповідь вищестоящому керівництву по факту відсутності базових лінійних норм витрат палива для марок транспортних засобів Volkswagen T5, Kombi, Volkswagen T6 Kombi, ГАЗ-2705 (5 КПП) не здійснював, оскільки в цьому випадку теж керувався попередніми наказами по прикордонному загону про затвердження норм витрати пального. Виміри витрати палива на 100 км пробігу не здійснював, звернення до Міністерства інфраструктури України не ініціював, оскільки це не відноситься до його службових обов`язків. Також, під час службового розслідування враховано, що згідно посадової інструкції начальник автомобільної та бронетанкової служби зобов`язаний: знати вимоги чинного законодавства України, наказів, положень, порадників, інструкцій та інших керівних документів щодо організації авто технічного забезпечення, неухильно дотримуватись їх у своїй діяльності (абз. 1 р. 2 п.п. 2.2); здійснювати контроль за відповідністю технічним вимогам, ощадливим витрачанням і правильністю застосування пального, мастильних матеріалів і спеціальних рідин на транспортних засобах і спеціальній техніці підрозділів загону, а також своєчасністю освіження (заміни) пального в баках транспортних засобах і спеціальній техніці і додаткових ємностях. За висновком службового розслідування, за неналежне виконання вимог посадової інструкції, а саме: р. 2 п. 2.2 абз. 1, р. 2 п. 2.2 абз. 10 в частині знань вимоги чинного законодавства України, наказів, положень, порадників, інструкцій та інших керівних документів щодо організації автотехнічного забезпечення, неухильного дотримання їх у своїй діяльності та здійснення контролю за відповідністю технічним вимогам, ощадливим витрачанням і правильністю застосування пального, мастильних матеріалів і спеціальних рідин на транспортних засобах і спеціальній техніці підрозділів загону, начальника автомобільної та бронетанкової служби майора [PERSON] слід притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення (п. 3); Начальнику автомобільної та бронетанкової служби майору [PERSON] слід добровільно внести в касу завдану матеріальну шкоду на суму 25354,51 грн., а у разі відмови - фінансово-економічному відділу (бухгалтерській службі) утримати з грошового забезпечення дану суму (п. 4). На підставі висновків службового розслідування та підтвердження обставин у прорахунках при застосуванні норм списання пального, начальником 17 прикордонного загону імені полковника Олександра Жуковського Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України видано наказ від 17.12.2021 року №1250, яким за неналежне виконання вимог посадової інструкції, а саме: р. 2 п. 2.2 абз. 1, р. 2 п. 2.2 абз. 10 в частині знань вимог чинного законодавства України, наказів, положень, порадників, інструкцій та інших керівних документів щодо організації автотехнічного забезпечення, неухильного дотримання їх у своїй діяльності та здійснення контролю за відповідністю технічним вимогам, ощадливим витрачанням і правильністю застосування пального, мастильних матеріалів і спеціальних рідин на транспортних засобах і спеціальній техніці підрозділів загону начальника автомобільної та бронетанкової служби, майора [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення - сувора догана (п. 3). На підставі Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» начальника автомобільної та бронетанкової служби майора [PERSON] притягнуто до матеріальної відповідальності за шкоду, спричинену державі. Зобов`язано до 01.06.2022 року добровільно відшкодувати завданий збиток на суму 25354,51 грн., а у разі відмови - головному бухгалтеру-начальнику фінансово-економічного відділу (бухгалтерській службі) підполковнику [PERSON] утримати з грошового забезпечення майора [PERSON] вказану суму в розмірі до 20 відсотків його місячного матеріального забезпечення. Не погоджуючись із притягненням до юридичної та матеріальної відповідальності, посилаючись на необґрунтованість та неправомірність висновків та наказу відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного. Відповідно до ст.ст. 1, 3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №551-XIV військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна досягається, зокрема, шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України. Згідно із ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України від 24.03.1999 року №551-XIV у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За визначенням, наведеним у ст. 5 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №548-XIV, внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами. Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань. Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець. (ст. 6 Статуту). Згідно із ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України від 24.03.1999 року №548-XIV кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Відповідно до ст.ст. 26, 27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України від 24.03.1999 року №548-XIV військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. Слід враховувати, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 року №160-IX матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності. У ст. 3 вказаного Закону України від 03.10.2019 року №160-IX передбачено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність. Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди. Притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України. Переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 8 Закону України від 03.10.2019 року №160-IX посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів. У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб. Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць. Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом. Порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань. За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності. Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню. Наказ доводиться до винної особи під підпис. Згідно із ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 10 Закону України від 03.10.2019 року №160-IX відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону. Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті. Також, слід зазначити, що відповідно до п. 2.1.5 Норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті, затверджених наказом від 10.02.1998 року №43, для нових моделей (модифікацій) автомобілів та автомобілів оригінальної конструкції, що не увійшли до цього документа, обладнання, що встановлюється на колісних транспортних засобах, технологічних машин і механізмів, автомобілів при виконанні спеціальної роботи або здійсненні перевезень в специфічних умовах експлуатації, виконанні технологічних операцій встановлюються тимчасові та тимчасові індивідуальні, базові, базові лінійні та диференційовані норми витрат палива з уточненням, за необхідності, коефіцієнтів їх коригування, які розробляються головним інститутом Міністерства інфраструктури України ДержавтотрансНДІпроектом за заявками заводів-виробників чи підприємств - власників автомобілів на договірних засадах (форма заявки на розроблення - згідно з додатком Е). Тимчасові індивідуальні норми є чинними для конкретного підприємства (суб`єкта господарювання), що замовило їх розроблення для використання у період апробації в певному регіоні та умовах експлуатації транспортних засобів (обладнання), без права поширення на транспортні засоби (обладнання) інших підприємств, організацій (суб`єктів господарювання), у тому числі суб`єктів господарювання, які входять до складу однієї установи, відомства тощо. При цьому збираються дані щодо специфічних умов експлуатації техніки кожним підприємством (суб`єктом господарювання) в певних умовах для отримання статистично значимої кількості незалежних та неупереджених даних щодо апробації тимчасових індивідуальних норм залежно від всього розмаїття умов експлуатації, технічного стану техніки, особливостей її конструктивного виконання (комплектації) тощо. Виходячи з обставин справи, судом першої інстанції вірно враховано, що правила списання пального на техніку, відносно якої проведений внутрішній аудит, Нормами витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті від 10.02.1998 року №43 не передбачаються. Вказане безумовно спростовує правомірність висновків про недотримання позивачем положень Норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті від 10.02.1998 року №43, а також законність і обґрунтованість виявлених прорахунків під час виконання ним військових обов`язків. Одночасному врахуванню підлягає й те, що відповідно до пункту 1. Стандарту 5 «Сутність діяльності з внутрішнього аудиту», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 04.10.2011 року №1247, діяльність підрозділу внутрішнього аудиту має здійснюватись із застосуванням систематичного, послідовного та ризик-орієнтованого підходів до оцінки об`єкта внутрішнього аудиту та сприяти удосконаленню системи управління, внутрішнього контролю та управління ризиками через надання незалежних й об`єктивних висновків та рекомендацій. Згідно із пунктом 7. Стандарт 11 «Документування перебігу та результатів внутрішнього аудиту», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 04.10.2011 року №1247, документальне оформлення внутрішнього аудиту складається з двох видів документів - робочих та офіційних. Порядок формування та оформлення робочих документів визначається у внутрішніх документах з питань внутрішнього аудиту. Офіційним документом проведеного внутрішнього аудиту є аудиторський звіт, який містить: резюме - стислий виклад основних висновків та рекомендацій; основну частину - цілі, обсяг і результати виконання аудиторського завдання; висновки та рекомендації. Аудиторський звіт має бути точним (без помилок та викривлень), об`єктивним (усі висновки підтверджуються аудиторськими доказами), чітким (зрозумілим та логічним), стислим (містити інформацію по суті), вичерпним (містити висновки до всіх питань аудиторського завдання) та своєчасним (підготовленим у визначені терміни). Рекомендації за результатами внутрішнього аудиту мають містити конструктивні пропозиції щодо вдосконалення тих аспектів діяльності, стосовно яких проводився внутрішній аудит. Рекомендації мають базуватися на висновках, бути адекватними, конкретними, реальними для впровадження, чітко формулюватись та містити очікуваний результат їх впровадження (оцінку їх можливого впливу на діяльність установи). Таким чином, рекомендації за результатом внутрішнього аудиту спрямовані на корегування роботи органу охорони державного кордону та приведення її у відповідність із вимогами чинного законодавства. Виходячи з положень п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України, рекомендації Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина 1469) не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке стосується прав або інтересів позивача, не створює для нього і певних обов`язків. Колегія суддів погоджується із доводами апелянта про те, що ці рекомендації лише фіксують певні факти і обставини, які можуть стати підставою для законної вимоги контролюючого органу на адресу підконтрольного суб`єкта або для здійснення цим органом самостійних заходів щодо усунення виявлених порушень законодавства, а тому безпосередньо на права та інтереси позивача не впливають. Одночасно, колегія суддів враховує, що відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. З огляду на приписи п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень. Таким чином, під час вирішення справи та задоволення позову адміністративний суд має вжити процесуальних заходів, направлених на ефективний захист прав та інтересів особи. Отже, при задоволенні позову, чітко дотримуючись вказаних норм адміністративного процесуального законодавства, суд має визначити неправомірним конкретне рішення суб`єкта владних повноважень чи конкретно окремих його положень. У зв`язку із чим, оскільки під час вирішення справи встановлена неправомірність наказу відповідача від 17 грудня 2021 року №1250-АГ та необґрунтованість його висновків щодо наявності підстав для притягнення позивача до дисциплінарної та матеріальної відповідальності, колегія суддів вважає, що це рішення суб`єкта владних повноважень, з метою належного та ефективного захисту прав та інтересів особи, підлягає скасуванню в конкретних його положеннях, а саме - пунктах 3, 4 наказу. Враховуючи наведене, висновки суду першої інстанції не відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та процесуального права, а тому колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 317 КАС України підлягає скасуванню із прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Результат розгляду: partial