Рішення адміністративного суду від 2022-01-17 00:00:00+02

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ Позивач 20.04.2021 звернувся із позовом до Чернівецького окружного адміністративного суду в якому просив: - визнати протиправною та скасувати постанову Придністровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області № СЕ 235579 від 07.04.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000 гривень; - визнати протиправним та скасувати розрахунок від 16.02.2021 № 38385 плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів відповідно до акту № СЕ038385 від 16.02.2021 на суму 733,05 євро, складений Придністровським міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки у Чернівецькій області. ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 31.08.2021 закрито провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування розрахунку від 16.02.2021 №38385 плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів відповідно до акту №СЕ038385 від 16.02.2021 на суму 733,05 євро, складений Придністровським міжрегіональним Управлінням Укрансбезпеки у Чернівецькій області. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 31.08.2021 у задоволенні позову відмовлено. Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що на транспортному засобі «DAF», модель XF 105.460, державний реєстраційний номер [NUMBER] з причепом [NUMBER] , допущено перевищення осьове навантаження на 2 вісь 12,25 т. при допустимому 11,22 т., що становить більше 2% визначених законом. А тому, притягнення позивача до відповідальності за абз.15 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" суд вважає правомірним. Окрім цього, суд залишає поза увагою доводи позивача про те що, транспортний засіб після проходження габаритно-вагового контролю продовжив свій рух по маршруту, оскільки вказані доводи не стосуються предмету оскарження та не впливає на правомірність оскаржуваної постанови. Крім того, відповідно до положень Порядку №879 права та обов`язки щодо вжиття заходів із затримання транспортного засобу покладене на відповідні підрозділи Національної поліції, а не Укртрансбезпеки. ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ Не погоджуючись із рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 31.08.2021, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов та визнати протиправною та скасувати постанову Придністровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області № СЕ 235579 від 07.04.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000 гривень. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що відповідач не надав доказів на підтвердження того, що пункт габаритно- вагового контролю, розташований на ділянці А/Д Н-10, 204 км. +800м має відповідне атестоване вимірювальне та вагове обладнання , свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології. Окрім цього, судом першої інстанції не взято до уваги помилки які були допущенні при процедурі складання акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2021 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження. Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України. VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 09.02.2021 Буковинська митниця Держмитслужби надала інформацію до Придністровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області щодо встановлення під час митного контролю транспортних засобів під час виїзду з України з перевищенням вагових параметрів біль як на 2 відсотки. До переліку включено транспортний засіб «DAF», модель XF 105.460, державний реєстраційний номер [NUMBER] з причепом [NUMBER] , який належить ТзОВ "Велес Буковина". Також матеріали справи містять результати вагового контролю транспортних засобів [NUMBER] та [NUMBER] від 07.02.2021 р. на П/П «Порубне-Сірет», де вказано навантаження на осях: 1) 8,01т., 2) 12,25 т., 3) 3,91 т., 4) 4,16 т., 5) 3,9 т. Матеріали справи містять направлення відповідача на рейдову перевірку №011318 від 15.02.2021 р., де вказано ділянку дороги для проведення перевірки -А/Д Н-10, 204 км. + 800 м. та вказано період проведення перевірки з 15.02.2021 р. по 21.02.2021 року. Придністровським міжрегіональним Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області проведено перевірку додержання вимог законодавств про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатами якого складено акт №СЕ269533 від 16.02.2021 р., де зафіксовано перевищення встановлених габаритно-вагових норм від 10% до 20% при перевезені вантажу без відповідного дозволу на транспортному засобі «DAF», модель XF 105.460, державний реєстраційний номер [NUMBER] з причепом [NUMBER] . Вказано, що зазначений транспортний засіб належить ТзОВ "Велес Буковина". 16.02.2021 відповідачем складено акт про перевищення транспортним засобом «DAF», модель XF 105.460, державний реєстраційний номер [NUMBER] з причепом [NUMBER] . В акті вказано, що позивач перевозив каву, повна нормативно допустима маса автомобіля складає 40,8 т, фактична 32,23 тонн. Осьове навантаження зазначено: на 1 вісь при нормативно допустимому: 11,22 фактично - 8,01; 11,22 фактично - 12,25; 7,33 фактично - 3,91; 7,33 фактично 4,16; 7,33 фактично 3,9. Згідно довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 024973 від 16.02.2021, було встановлено, що повна маса транспортного засобу «DAF», модель XF 105.460, державний реєстраційний номер [NUMBER] з причепом [NUMBER] складає 32,23 тонн, а навантаження на осях: 1) 8,01т., 2) 12,25 т., 3) 3,91 т., 4) 4,16 т., 5) 3,9 т. 16.02.2021 відповідачем складено розрахунок №38385 плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів відповідно до акту №СЕ038385 від 16.02.2021 р. на суму 733,05 євро. 07.04.2021 відповідачем винесена постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № СЕ235579 відносно позивача про стягнення штрафу у розмірі 17000 грн за порушення Закону України "Про автомобільний транспорт". Матеріали справи містять міжнародні транспортні накладні №012274, №012275 на перевезення позивачем товару - кава. Також матеріали cправи містять декларацію про відповідність №33874 та сертифікат відповідності, свідоцтво про повірку №1047 від 21.10.2020 р. ваги автоматичної для зважування дорожніх транспортних засобів у русі ТВА-20D-1(3,2х0,75)-М04/37(RC3-30). Не погоджуючись з правомірністю вказаних розрахунку плати за проїзд та постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом. VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Отже, з огляду на зазначену правову норму, апеляційний суд не надає правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині позову щодо визнання протиправним та скасування розрахунок від 16.02.2021 № 38385 плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів відповідно до акту № СЕ038385 від 16.02.2021 на суму 733,05 євро, складений Придністровським міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки у Чернівецькій області. Рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а саме щодо визнання протиправними та скасування постанови Придністровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області № СЕ 235579 від 07.04.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000 гривень Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в оскаржуваній частині за такими доводами. Відповідно до статті 6 Закону №2344-ІІІ України "Про автомобільний транспорт" №2344-ІІІ від 05.04.2001 (Закон №2344-ІІІ) державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Згідно статті 48 Закону №2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків. Відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу встановлена абз.16 ч.1 ст.60 Закону №2344-ІІІ у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно ст.29 Закону України "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України. Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства. Згідно з пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (Правила №30), транспортний засіб вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Пунктом 4 Правил №30 передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Згідно із пп.4 п.2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (Порядок №879), габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Пунктом 3 Порядку №879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. За приписами пунктів 16-18 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. У разі коли за допомогою автоматичних зважувальних пунктів виявлено факт перевищення встановлених габаритно-вагових параметрів, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу здійснюється на найближчому стаціонарному та/або пересувному пункті габаритно-вагового контролю. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. У відповідності із пунктом 4 Правил №30 допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. Відповідно до пункту 23 Порядку №879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб. Пунктом 31-1 Порядку № 879 передбачено, що якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. Згідно пункту 21 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. В свою чергу, згідно з абзацом 15 частини 1 статті 60 Закону №2344-IIІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. З аналізу наведеної правової норми абз. 15 частини 1 статті 60 Закону №2344-IIІ, колегія суддів встановила, що для настання відповідальності за вказаною нормою є встановлення факту перевезення вантажу без відповідного дозволу. При цьому приписи наведених норм, що встановлюють правила перевезення неподільного та подільного вантажів у випадку перевищення вагових або габаритних параметрів є різними: - перевезення неподільного вантажу допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі; - перевезення подільного вантажу не допускається взагалі. Наведене свідчить про те, що законодавець, з метою збереження автомобільних доріг заборонив перевезення подільного вантажу, оскільки останній можливо безперешкодно розділити по різних автомобілях, не перевищуючи навантаження на автомобільні дороги. В свою чергу, для неподільних вантажів така можливість відсутня, а тому законодавством допускається перевезення таких вантажів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, проте за умови отримання відповідного дозволу. Як свідчать матеріали справи, під час зважування транспортного засобу (що підтверджується довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 024973 від 16.02.2021) повна маса транспортного засобу «DAF», модель XF 105.460, державний реєстраційний номер [NUMBER] з причепом [NUMBER] складає 32,23 тонн, а навантаження на осях: 1) 8,01т., 2) 12,25 т., 3) 3,91 т., 4) 4,16 т., 5) 3,9 т. Крім того у п. 5 вказаної довідки здійснено помітку щодо наявної у автомобіля строєної осі. Згідно акту від 16.02.2021 про перевищення транспортним засобом «DAF», модель XF 105.460, державний реєстраційний номер [NUMBER] з причепом [NUMBER] . В акті вказано, що позивач перевозив каву, повна нормативно допустима маса автомобіля складає 40,8 т, фактична 32,23 тонн. Осьове навантаження зазначено: на 1 вісь при нормативно допустимому: 11,22 фактично - 8,01; 11,22 фактично - 12,25; 7,33 фактично - 3,91; 7,33 фактично 4,16; 7,33 фактично 3,9. Так, з матеріалів справи колегія суддів вбачає, що позивач перевозив розчинну каву "ЯКОБЗ", тобто вантаж, який за своїм характером є подільним, а тому при завантаженні міг бути поділений на окремі частини без втрати або пошкодження його властивостей. Відтак, перевезення такого вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху заборонено, що виключає можливість отримання перевізником відповідного дозволу. Оскільки видача дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, які перевозять подільні вантажі з перевищенням габаритно-вагових параметрів, не передбачена, то на особу не може бути накладений штраф відповідно до абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону № 2344-IIІ за відсутність такого дозволу, а може лише бути застосована відповідальність у вигляді плати за проїзд, якщо при зважуванні вантажу встановлено порушення вагових параметрів. Враховуючи зазначене вище, суд вважає, що посадові особи відповідача приймаючи оскаржену постанову, діяли неправомірно та всупереч чинному законодавству, оскільки перевезення подільного вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм заборонено взагалі та видача відповідного дозволу на перевезення подільного вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових не передбачена. За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого абзацем 15 частини 1 статті 60 Закону №2344. Встановлення судом наявності в діях особи іншого складу порушення та визначення відповідальності за таке порушення нормами КАСУ не передбачено. Таким чином, при прийнятті оскаржуваної постанови посадові особи Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області діяли не у відповідності до вимог чинного законодавства, що є підставою для скасування постанови № СЕ 235579 від 07.04.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000 гривень. При цьому суд першої інстанції не звернув належної уваги на вказані обставини та не дав їм відповідної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку щодо безпідставності позовних вимог та відсутності правових підстав для задоволення позову. VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови. У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Частиною 6 ст. 139 КАС України вказано, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. За таких обставин на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню 4 313, 00 грн. судового збору сплаченого згідно платіжного доручення № 19297 від 27.04.2021 на суму 2 270, 00 грн. та платіжного доручення №16654 від 28.09.2021 на суму 2 043, 00 грн. Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Результат розгляду: granted