Рішення адміністративного суду від 2022-07-05 00:00:00+03

У липні 2021 року [PERSON] звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій щодо зменшення розміру пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення з 01.04.2019 при перерахунку та виплаті пенсії на підставі оновленої довідки Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за №9/1/1247 від 21.04.2021; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2022 року у задоволенні позову відмовлено. Не погодившись із рішенням, вважаючи таке ухваленим з невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, [PERSON] оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати оскаржене рішення суду від 04.04.2022 та ухвалити нове про задоволення позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що відповідач, виконуючи рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 у справі № 300/3966/20 в частині перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 протиправно зменшив відсоткове значення розміру пенсії з 90 % на 70 % грошового забезпечення. Стверджує, що положення статті 13 Закону № 2262-ХІІ, якими встановлено розмір пенсії виходячи з 70 відсотків від грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, що стосуються питань саме призначення пенсії, а не її перерахунку. Адже до останнього застосовуються спеціальні норми, що регулюють умови та підстави встановлені саме щодо перерахунку пенсії. Всупереч наведеного, при здійснені перерахунку пенсії позивачу з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за №9/1/1247 від 21.04.2021 управління пенсійного фонду застосувало норми, які регулюють питання саме призначення пенсії, що є безпідставним. Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні. Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, судом було призначено апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження без виклику сторін. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 07.10.1991 та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Згідно з протоколом за пенсійною справою ХД 113055 (Міноборони) від 01.12.2017 пенсія позивача обраховувалась з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з 90% розміру грошового забезпечення при вислузі 32 років (календарних 28 років). У березні 2018 року відповідач на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» здійснив перерахунок пенсії з 01.01.2018 у зв`язку зі мною грошового забезпечення військовослужбовців, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Згідно з протоколом за пенсійною справою ХД 113055 (Міноборони) від 01.01.2018 пенсія позивача обраховувалась з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з 70% розміру грошового забезпечення при вислузі 32 років (календарних 28 років). Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 у справі № 300/1319/19, яке набрало законної сили 23.12.2019, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку і обчислення з 01 січня 2018 року [PERSON] пенсії в розмірі 70 % грошового забезпечення та зобов`язано управління здійснити з 01 січня 2018 року [PERSON] перерахунок та виплату пенсії в розмірі 90 % грошового забезпечення відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб», у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», з врахуванням виплачених сум. Виконуючи зазначене рішення, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 23 грудня 2019 року здійснювало виплату пенсії позивача в розмірі 90% грошового забезпечення. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 у справі № 300/3966/20, яке набрало законної сили 22.04.2021 року, визнано протиправними дії Івано-Франківського обласного військового комісаріату щодо відмови у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення [PERSON] станом на 05.03.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії. Зобов`язано Івано-Франківський обласний військовий комісаріат підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення [PERSON] станом на 05.03.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на підставі оновленої довідки, виданої Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом здійснити, починаючи з 01 квітня 2019 року, перерахунок і виплату пенсії [PERSON] , з урахуванням проведених платежів, однією сумою. На виконання зазначеного рішення Івано-Франківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки 21.04.2021 складено довідку №9/1/1247 про розмір грошового забезпечення [PERSON] станом на 05.03.2019 (а.с.32, зворотня сторона), відповідно до якої розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії становить 14 375,30 грн та складається з: посадового окладу 3 440,00 грн, окладу за військове звання - 1020,00 грн, надбавки за вислугу років 50% - 2 230,00 грн, надбавки за таємність 10% - 344,00 грн, надбавки за особливо важливі завдання 65% - 4348,50 грн та премії 87% - 2992,80 грн. ГУ ПФУ в Івано-Франківській області на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 у справі №300/3966/20 здійснило позивачу 04.06.2021 перерахунок пенсії за вислугу років у розмірі 70% суми грошового забезпечення, внаслідок чого загальний розмір нарахованої основної пенсії (з надбавками) склав 10 544,96 грн (а.с.27,28). 08.06.2021 [PERSON] звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою, в якій просив провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 90% грошового забезпечення, на підставі довідки, наданої Івано-Франківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, з урахуванням раніше проведених виплат (а.с.29). Листом від 05.07.2021 №4869-4437/В-02/8-0900/21 відповідач повідомив позивача, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 у справі №300/3966/20 проведено перерахунок його пенсії 06.05.2021, внаслідок якого розмір пенсійної виплати становить 10544,96 грн. Інших зобов`язань ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не покладено, тому перерахунок пенсії проведено із застосуванням норм законодавства, чинного на час, з якого проводився перерахунок пенсії (а.с.30-31). Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у випадку перерахунку призначеної пенсії військовослужбовця на підставі оновленої довідки, виданої станом на 05.03.2019 за правилами Постанови №704 (із включенням додаткових щомісячних видів грошового забезпечення і премії), таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може бути реалізоване на підставі закону, який втратив чинність. Крім цього, розмір обрахунку при нарахуванні (не виплаті) пенсії із застосуванням 70% грошового забезпечення станом на 05.03.2019 за даними довідки №9/1/1247 від 21.04.2021 є більш, ніж в два рази більшим від розміру пенсії, обчисленого в значенні 90%, виходячи із попереднього грошового забезпечення станом на 01.12.2017 (, так само як і в порівнянні із розміром пенсії, визначеним на підставі рішення суду від 22.11.2019 у справі №300/1319/19. Отже, при застосуванні різних відсотків (90% і 70%) із врахуванням відомостей довідок уповноваженого органу про розмір грошового забепечення станом на 05.03.2019 і станом на 01.03.2018 відсутнє зменшення нарахування (не виплати) розміру пенсії, а відповідно і звуження права позивача на гарантоване законом справедливе пенсійне забезпечення. Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ). Частиною 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Встановлено, що згідно з протоколом за пенсійною справою ХД 113055 (Міноборони) від 01.12.2017 пенсія позивача обраховувалась з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення виходячи з 90% розміру грошового забезпечення. У подальшому стаття 13 Закону № 2262-ХІІ неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення. Так, на момент виникнення спірних правовідносин вказана вище стаття передбачала, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Однак, застосування 70 відсоткового показника до перерахунку пенсії відповідача є протиправним, оскільки такий застосовується під час призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і тому, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України. Така правова позиція висловлена у рішенні Верховного Суду від 04 лютого 2019 року, ухваленому за результатами розгляду справи № 240/5401/18, яке було залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року. Отже, для перерахунку пенсії позивача відповідно до ст.63 Закону № 2262-ХІІ відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому, при перерахунку пенсії, змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість, відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні, відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Таким чином, відповідач, при перерахунку пенсії позивача, на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 у справі № 300/3966/20, у якому не вирішувалося питання про відсотковий розмір пенсії позивача, неправомірно, самостійно, зменшив відсоткове значення розміру пенсії до грошового утримання з 90 відсотків до 70 відсотків. Натомість, суд першої інстанції не захистив порушене право позивача на належний розмір пенсійного забезпечення, зробивши висновок про те, що розмір пенсії позивача, внаслідок перерахунку, не зменшився, який не має правового значення для даної справи, оскільки, спірним є відсоток грошового забезпечення, який застосовується при перерахунку пенсії, а не розмір пенсії після перерахунку. Вказане є підставою для визнання протиправними дій відповідача щодо перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 року виходячи з розрахунку 70% грошового забезпечення та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.04.2019 виходячи із 90 % грошового забезпечення для обчислення розміру пенсії. Вирішуючи спір, суд також враховує, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсязі існуючих прав і свобод. Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій). У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, такі гарантії не можуть бути звужені шляхом внесення змін до законодавства. Також на користь зазначеного висновку суду апеляційної інстанції свідчить стала практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так, в рішенні ЄСПЛ по справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26.06.2014 (за заявою № 68385/10 та № 71378/10) зазначено, що якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинним Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування. Таким чином, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів ст.317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про задоволення вказаних позовних вимог. Отже, рішення суду необхідно скасувати з прийняттям нового про задоволення таких позовних вимог шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 року виходячи з розрахунку 70% грошового забезпечення та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.04.2019 виходячи із 90 % грошового забезпечення для обчислення розміру пенсії. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи ), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Результат розгляду: granted