Рішення адміністративного суду від 2022-01-11 00:00:00+02

26.11.2021 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що постановою інспектора поліції Худа Е.В. за серією БАВ № 575578 від 14.11.2021 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, за те, що він 14.11.2021 року о 13.20 годині в с. Задільське, керуючи автомобілем марки «WV PASSAT» реєстраційний номер « [NUMBER] », не мав при собі посвідчення водія категорії В, чим порушив п.п.2.1. «а» ПДР. Стверджує, що 14.11.2021 р. він не керував транспортним засобом, а його автомобіль був припаркований біля воріт на прибудинковій території. Вважає, що постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відсутні будь-які докази щодо його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП. На підставі наведеного, просить суд скасувати постанову серії БАВ № 575578 від 14.11.2021 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити. 26.11.2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження із (повідомленням) викликом сторін. Відповідачу запропоновано подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзиву до суду не подавав. Третя особа Худа Е.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 205, ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, суд розглянув справу по суті на підставі наявних доказів та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Судом встановлено, що 14.11.2021 року інспектором СРПП ВП №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції Худа Едуардом Вікторовичем винесено постанову за серією БАВ № 575578 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч.1 ст. 126 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 425 гривень за те, що він 14.11.2021 року о 13.20 годині в с. Задільське, керуючи автомобілем марки «WV PASSAT» реєстраційний номер « [NUMBER] », не мав при собі посвідчення водія категорії В, чим порушив п.п.2.1. «а» ПДР. (а.с.12). Положенням ч.1 ст. 2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП). Згідно зі статтею 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом. Відповідно до частини 1-3 статті 13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції. До складу апарату центрального органу управління поліції входять організаційно поєднані структурні підрозділи, що забезпечують діяльність керівника поліції, а також виконання покладених на поліцію завдань. У складі поліції функціонують:1) кримінальна поліція; 2) патрульна поліція; 3) органи досудового розслідування; 4) поліція охорони; 5) спеціальна поліція; 6) поліція особливого призначення. У відповідності до ч.1 ст. 15 ЗУ «Про національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання. Територіальні органи поліції утворює, ліквідовує та реорганізовує Кабінет Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України на підставі пропозицій керівника поліції. ( ч.2 ст. 15 ЗУ «Про національну поліцію»). Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» створено Департамент патрульної поліції як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції та Головні управління Національної поліції по областях (в тому числі Головне управління Національної поліції в Закарпатській області). Згідно з Положенням про Департамент патрульної поліції затвердженим наказом Національної поліції від 06.11.2015 року № 73, Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції основним завданням якого є забезпечення безпеки дорожнього руху. До структури Департаменту патрульної поліції (розміщеного на сайті - patrol.polіce.gov.ua) входить територіальний підрозділ Управління патрульної поліції в Закарпатській області. Так, згідно із частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе,неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав,свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України). Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, зокрема, за частинами першою, другою і четвертою статті 126 цього Кодексу. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Працівники органів і підрозділів Національної поліції (поліцейські) при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції. З наведеної норми слідує, що суб`єктом владних повноважень, який розглядає справу про адміністративне правопорушення і виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, є відповідний орган в особі конкретної посадової особи. Отже, інспектори патрульної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції, а не від свого імені. Зі змісту постанови про адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №575578 від 14.11.2021 р., вбачається, що таку винесено інспектором СРПП ВП №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції Худа Едуардом Вікторовичем, тобто, особа яка складала адміністративні матеріали стосовно позивача [PERSON] не працює в Департаменті патрульної поліції чи його структурних підрозділах. Таким чином, поліцейський Худа Е.В. діяв не від імені Управління патрульної поліції в Закарпатській області чи Департаменту патрульної поліції, у зв`язку з чим Департамент патрульної поліції або його структурний підрозділ є неналежним відповідачем по даній справі (так оскаржувана постанова була винесена посадовою особою ВП №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, яка є окремим органом поліції, є юридичною особою). Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що відповідачем у даній справі повинен бути орган, посадова особа, якого винесла оскаржуване рішення, а саме Головне управління Національної поліції в Закарпатській області. При цьому підстави та порядок заміни неналежної сторони у адміністративному процесі встановлено приписами статті 48 КАС України. За правилами частини третьої статті 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Отже, замінити відповідача у справі суд вправі лише за згодою позивача, залучити у якості співвідповідача іншого суб`єкта владних повноважень суд вправі за заявою позивача або у разі незгоди позивача із заміною відповідача. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції (частина сьома статті 48 КАС України). Однак, суд не може скористуватися нормою частини третьої статті 48 КАС України, оскільки позивач в судове засідання не з`явився та подав заяву про розгляд справи у його відсутності, тобто у суду не має згоди позивача на заміну належної сторони у справі. Таким чином, суд, відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу на підставі позовної заяви поданої позивачем, в межах позовних вимог, що пред`явлені до відповідача, який визначений позивачем. У відповідності до правової позиції Постанови ВС КАС від 21 грудня 2018 року у справі № 803/1252/17, адміністративне провадження № К/9901/50685/18 (ЄДРСРУ № 78808400) встановлено, що належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального право відношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом. Тобто у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні. За наведених обставин суд дійшов висновку, що у задоволенні позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 14.11.2021 року серії БАВ № 575578, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, слід відмовити. Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що вказане вище не позбавляє його права повторно звернутися за захистом своїх прав, свобод та інтересів у встановлений законом спосіб та до належного відповідача. Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Оскільки судом відмовлено в задоволенні позивних вимог, судові витрати по справі слід покласти на позивача.

Результат розгляду: denied