Рішення адміністративного суду від 2022-09-20 00:00:00+03

[PERSON] у квітні 2022 року звернулася до суду з адміністративним позовом в інтересах [PERSON] , в якому просила: - визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не поновлення виплати пенсії [PERSON] ; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати розмір та поновити виплату пенсії [PERSON] та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не поновлення виплати пенсії [PERSON] . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати розмір та поновити виплату пенсії [PERSON] та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 992,40 грн. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] до липня 2014 року перебувала на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримувала пенсію за віком. У зв`язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької області [PERSON] виїхала до Ізраїлю. Виплата пенсії була зупинена 01.08.2014. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року в адміністративній справі № 160/4874/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області взяти на облік [PERSON] як пенсіонера та здійснити запит її пенсійної справи. У квітні 2020 року представник [PERSON] звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою щодо виплати пенсії. Листом № 7236-7593/В-04/8-0400/20 від 08.05.2020 Управління повідомило, що на виконання рішення по справі № 160/4874/19 електронну пенсійну справу [PERSON] взято на облік з 05.11.2019 без поновлення виплати пенсії та направлено запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на витребування паперової пенсійної справи. У жовтні 2020 року представник [PERSON] повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою щодо виплати пенсії. Листом № 20090-20975/А-05/8-0400/20 від 12.10.2020 Управління повідомило, що відповідно до пункту 10 «Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1596 від 30.08.1999, заява про виплату пенсії подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду або приймається органом Пенсійного фонду від установи уповноваженого банку. Не погодившись з бездіяльністю органу Пенсійного фонду України, представник [PERSON] у січні 2021 року звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснювати виплату пенсії [PERSON] на банківський рахунок, відкритий в АТ КБ «Приватбанк». Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року\~ в адміністративній справі № 160/39/21 у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Ухвалюючи таке рішення, суд дійшов висновку, що у зв`язку з тим, що виплату пенсії позивачу не було поновлено, заявлені позовні вимоги є передчасними. До вирішення питання про поновлення виплати позивачу пенсії не має можливості визначити спосіб здійснення таких виплат. Вказане рішення суду набрало законної сили 02.03.2021. У лютому 2021 року представник [PERSON] звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив поновити пенсію з дати припинення, перерахувати в розмірах відповідно до чинного пенсійного законодавства України, як не працюючому пенсіонеру та дитині війни, здійснити запити відповідно до записів у трудовій книжці щодо отримання довідок по заробітній платі, що враховується для обчислення пенсії, перейменування (реорганізацію) підприємств, інших недостатніх для поновлення пенсії документів, врахувати найвигідніший період, виплачувати на банківський рахунок відкритий в АТ КБ «ПриватБанк». Листом № 4807-4048/В-01/В-0400/21 від 17.02.2021 Управління повідомило, що на виконання рішення по справі № 160/4874/19 електронну пенсійну справу [PERSON] взято на облік з 05.11.2019 та направлено запити до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо висилки пенсійної справи. У березні 2021 року представник [PERSON] звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою, в якій просив: долучити до матеріалів пенсійної справи заяву [PERSON] про перерахування пенсійних виплат на банківський рахунок відкритий в АТ «ОТП БАНК» від 14.01.2022; пенсійні виплати [PERSON] здійснювати на банківський рахунок відкритий в АТ «ОТП БАНК»; прийняти та надіслати на адресу представника саме рішення згідно\~ Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~ за наслідком розгляду заяви [PERSON] від 05.02.2021 про поновлення пенсії з дати припинення. \~\~ Представник [PERSON] зазначає, що управління Пенсійного фонду телефоном повідомило, що рішення суду у справі № 160/4874/19 виконано, [PERSON] взято на облік та направлено запит пенсійної справи. Судом не було покладено зобов`язання здійснювати виплату пенсії. Направити письмову відповідь немає можливості ув`язку з відсутністю конвертів та марок. Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не поновлення виплати пенсії [PERSON] , представник останньої звернувся до суду з даним позовом. \~\~ Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у\~ статті 36\~ цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом. Також суд апеляційної інстанції зазначає, що пунктом 2 частини 1 статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Статтею 51 вказаного Закону встановлено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Рішенням Конституційного Суду України № 25рп/2009 від 07.10.2009 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV. Вказаним рішенням встановлено, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії. Конституційне право на соціальний захист не може бути поставлене в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Право громадянина на одержання пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні, держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами. Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Положеннями статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, колегія суддів доходить висновку про наявність у [PERSON] права на поновлення виплати пенсії за віком незалежно від того, що остання постійно проживає в Ізраїлі. Також суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пункту 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб. Згідно з пунктом 1.3 Порядку заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може бути подана представником заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Відповідно до п. 2.25 Порядку до заяви про виплату пенсії у зв`язку з виїздом за кордон подається паспорт громадянина України для виїзду за кордон з відповідним записом про виїзд на постійне місце проживання за кордон, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, та довідка або інший документ про зняття з реєстрації місця проживання в Україні. Як встановлено судом, позивач виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю. Суд апеляційної інстанції зазначає, що на законодавчому рівні залишається неврегульованим питання щодо порядку звернення громадян України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, до органів Пенсійного фонду України із заявами про призначення (перерахунок) чи поновлення виплати пенсії. Проте вказана обставина не може бути підставою для відмови у реалізації громадянином України прав та законних інтересів, а тому, за умови відсутності визначеного порядку, особа може звернутися до територіального органу Пенсійного фонду України з відповідною заявою через представника. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про протиправну бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не поновлення виплати пенсії. Разом з тим суд зазначає, що суд першої інстанції помилково зобов`язав відповідача здійснити перерахунок пенсії, оскільки питання щодо наявності такого права належить до виключної компетенції пенсійного органу при прийнятті рішення про поновлення пенсії. У спірних правовідносинах заява позивача про проведення перерахунку не розглядалася, що стало підставою для звернення до суду з позовом щодо визнання протиправною бездіяльності УПФУ, а тому заявлені у цій частині позовні вимоги є передчасними. З огляду на викладене колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права в окремій частині, що є підставою для його часткового скасування.

Результат розгляду: partial