Рішення адміністративного суду від 2022-04-21 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просив: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести [PERSON] перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за поновленням пенсії, а саме за 2018, 2019, 2020 роки з моменту звернення за її поновленням, а саме з 12.03.2021 року. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що виплата пенсії позивачу припинялась на підставі рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.03.2021 у справі №340/400/21, після чого позивач звернувся до відповідача 12.03.2021 із заявою про поновлення (призначення) йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, на думку позивача, повторне призначення пенсії мало відповідати приписам статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема повинен був бути застосованим показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки. Натомість, відповідач повідомив позивача про те, що виплата його пенсії не припинялась, що виключає обов`язок поновлення чи призначення такої пенсії. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору. Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження. Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] , [INFO] , у 2013 році була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, позивач продовжував працювати. 21.11.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про припинення виплати пенсії за власним бажанням. За результатами розгляду звернення позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області листом від 24 грудня 2020 року №3534-3951/К-02/8-1100/20 повідомило останнього про відсутність правових підстав для припинення виплати пенсії за власним бажанням пенсіонера. Не погодившись з відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області у припиненні виплати пенсії [PERSON] звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом у справі №340/400/21. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року у справі №340/400/21 адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у припиненні виплати пенсії [PERSON] за його заявою про відмову від пенсії від 21 листопада 2020 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області припинити виплату пенсії [PERSON] у зв`язку з відмовою від неї на підставі заяви від 21 листопада 2020 року. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року у справі №340/400/21 набрало законної сили 10 квітня 2021 року. 12 березня 2021 року [PERSON] подав до відповідача заяву про призначення (поновлення) пенсії за віком. Відповідач не припиняв виплату пенсії [PERSON] та продовжував її виплачувати з урахуванням проведеного перерахунку пенсії від 01 березня 2021 року. Вважаючи наявними підстави для проведення перерахунку та виплати пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за поновленням пенсії, а саме за 2018, 2019, 2020 роки, позивач звернувся до суду із позовом у даній справі. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення (поновлення) пенсії за віком до набрання законної сили рішенням у справі №340/400/21, тому у відповідача не виник обов`язок застосовувати приписи статті 40 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка передбачає порядок обчислення пенсії, що призначається вперше. Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з наступного. За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Згідно з частою першою статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом. Як зазначалось вище, позивач з 2013 року отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та у 2020 році вирішив відмовитись від отримання такої пенсії шляхом звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із відповідною заявою, що не заборонено чинним законодавством. Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області відмовило позивачу у припиненні пенсії за віком, що зумовило звернення [PERSON] до суду із позовом у справі №340/400/21. За результатами розгляду адміністративної справи №340/400/21 Кіровоградським окружним адміністративним судом 10 березня 2021 року було прийнято рішення, яким зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області припинити виплату пенсії [PERSON] у зв`язку з відмовою від неї на підставі заяви від 21 листопада 2020 року. Однак, вже 12 березня 2021 року [PERSON] подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області заяву про призначення (поновлення) пенсії за віком, вважаючи, що відповідач одразу після ухвалення рішення Кіровоградським окружним адміністративним судом 10 березня 2021 року №340/400/21 припинив йому виплату пенсії за віком. Натомість, після ухвалення рішення Кіровоградським окружним адміністративним судом 10 березня 2021 року №340/400/21 відповідач продовжував виплачувати позивачу пенсію за віком, призначену у 2013 році, з огляду на те, що обов`язок припинити виплату пенсії за віком за рішенням суду виник з дня набрання ним законної сили - 10 квітня 2021 року. Таким чином, подавши заяву про призначення (поновлення) пенсії за віком до набрання рішенням суду у справі №340/400/21 законної сили, позивач унеможливив виконання такого рішення, так як правовою підставою для прийняття зазначеного рішення стало виключно волевиявлення [PERSON] про припинення виплати пенсії за віком. Тому, отримавши від [PERSON] нове волевиявлення про бажання отримувати пенсію за віком у вигляді поданої заяви від 12 березня 2021 року у Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області були відсутні підстави для припинення виплати останньому пенсії за віком, навіть після набрання законної сили рішенням суду у справі №340/400/21. З огляду на вказане, доводи позивача про те, що відповідач фактично поновив виплату пенсії, призначеної за законодавством, яке діяло на момент призначення пенсії вперше, є необґрунтованими, позаяк відповідач взагалі не припиняв виплату пенсії позивачу. Більш того, посилання позивача на рішення Верховного Суду України від 09.12.2014 у справі №21-549а14 є безпідставними, з огляду на те, що обставини вказаної справи суттєво відрізняються від обставин цієї справи, зокрема: у справі №21-549а14 позивачу було припинено виплату пенсії у зв`язку з переходом на інший вид пенсії, тому при поверненні до раніше призначеного виду пенсії фактично відбулося її нове призначення. Натомість, в даній справі, [PERSON] отримував пенсію за віком, самостійно від неї відмовився (не з підстав зміни виду пенсії, а добровільно), після чого вирішив знову отримувати пенсію того ж виду, а саме: за віком. Підсумовуючи зазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування відповідачем, в межах спірних правовідносин, положень статті 40 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначає порядок обчислення пенсії, що призначається вперше. На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Результат розгляду: denied