Рішення адміністративного суду від 2022-02-03 00:00:00+02

У квітні 2021 року Головне управління ДПС у Закарпатській області (далі ГУ ДПС, контролюючий орган, позивач) звернулося в суд із зазначеним позовом, в якому просило стягнути з приватного підприємства «Нафто торгова фірма Укр-Петроль» (далі ПП «НТФ Укр-Петроль») податковий борг в розмірі 250 000 грн. У травні ПП «НТФ Укр-Петроль» звернулося в суд із зустрічним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС №0000613201 від 28.10.2019, яким застосовано до підприємства штрафні санкції в сумі 250000,00 грн за роздрібну торгівлю пальним без ліцензії. Ухвалою суду від 31.05.2021 вимоги за зустрічним позовом були \~об`єднані в одне провадження з первісним позовом по справі №140/4722/21 Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 у задоволенні первісного позову було відмолено, а зустрічний задоволено повністю. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити первісний позов, а у задоволенні зустрічного відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ПП «НТФ Укр-Петроль» у зустрічному позові факт реалізації пального за відсутності ліцензії на оптову торгівлю не заперечує та не спростовує факту продажу пального у період з 01.07.2019 по 28.07.2019, а лише вказує на певні процедурні порушення. Згідно абз.9 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 (далі Закон №481/95-ВР) до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії в розмірі 250000 грн. Вважає, що контролюючим органом правомірно прийнято спірне рішення, а тому за ПП «НТФ Укр-Петроль» рахується податковий борг у розмірі 250000,00 грн за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Позивач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк. Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача Василиндри В.Р., який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного. З матеріалів справи видно, що на підставі наказу №203 \~від 04.10.2019 та направлень на перевірку від 07.10.2019 за №326/32-01, №327/32-01 посадовими особами ГУ ДПС було проведено фактичну перевірку з питань додержання ПП «НТФ Укр-Петроль» вимог законодавства у сфері обігу підакцизних товарів. За результатами фактичної перевірки було складено акт №0073/07/16/32/32215743 від 09.10.2019 (далі Акт перевірки, Акт), яким встановлено факт роздрібної торгівлі пальним у період з 01.07.2019 по 28.07.2019 без наявності відповідної ліцензії на АЗС №1 за адресою : Закарпатська область, Перечинський район, село Дубриничі, вулиця Центральна, 174а, де здійснює свою діяльність ПП «НТФ Укр-Петроль». На підставі Акту перевірки ГУ ДПС було прийняте податкове повідомлення-рішення №0000613201 від 28.10.2019, яким до ПП «НТФ Укр-Петроль» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в розмірі 250000,00 грн. Несплата грошового зобов`язання (податкового боргу) у сумі 250000,00 грн стала підставою для звернення ГУ ДПС з адміністративним позовом про стягнення податкового боргу з ПП «НТФ Укр-Петроль». Разом з тим, не погоджуючись з податковим повідомлення-рішенням №0000613201 від 28.10.2019, ПП «НТФ Укр-Петроль» звернулося до суду із зустрічним позовом. Відмовляючи у задоволенні первісного позову та задовольняючи зустрічний, суд першої інстанції виходив з того, що затримка в отриманні ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним була зумовлена виключно відсутністю законодавчо визначеного порядку отримання таких ліценцій станом на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» №2628-VIII від 23.11.2018 (далі Закон №2628-VIII). Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного. Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України, регламентовані Законом №481/95-ВР. 23.11.2018 Законом №2628-VІІІ було внесено зміни до Закону №481/95-ВР, якими запроваджено ліцензування роздрібної торгівлі пальним. Вказані зміни набрали чинності з 01.07.2019. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону №481/95-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), імпорт, експорт алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності без ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями та тютюновими виробами здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії. Суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (ч.9 ст.15 Закону №481/95-ВР). Суб`єкт господарювання має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії (ч.17 ст.15 Закону №481/95-ВР). Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України. Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років. Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію. Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії. Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального суб`єкти господарювання притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. Абзацом восьмим частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що у разі здійснення роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у розмірі 250000 гривень. У зв`язку зі зміною правового регулювання ДФС України 30.05.2019 направила ГУ ДФС у областях та м. Києві лист за №17014/7/99-99-12-01-01-17, яким роз`яснила порядок отримання ліцензії, зокрема і на роздрібну торгівлю пальним, в якому зазначила, що ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним та на право зберігання пального або рішення про відмову в їх видачі видається заявнику не пізніше 20 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. Суб`єкти господарювання можуть подати документи на розгляд до органу ліцензування для отримання відповідних ліцензії (на адресу ГУ ДФС в областях та м. Києві за місцем розташування місць зберігання та роздрібної торгівлі пальним), починаючи з 12.06.2019. При цьому, ГУ ДФС у областях та м. Києві мають видавати зазначені ліцензії суб`єктам господарювання починаючи з 01.07.2019. Відповідно до постанови Кабінету міністрів України №545 від 19.06.2019 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним і внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», територіальні органи ДФС визначено органом ліцензування господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним, зберігання пального. Вказана постанова набрала чинності 01.07.2019. Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481/95-ВР, врегульований спеціальним Порядком, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №790 від 02.06.2003 (далі - Порядок №790). Відповідно до п.2, 3 Порядку №790, за порушення, передбачені ст.17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів підприємницької діяльності, винних у їх вчиненні, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом. Згідно п.5 Порядку №790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Як видно з матеріалів справи, відповідно до висновку контролюючого органу, викладеному в Акті перевірки, підставою для прийняття оспорюваного рішення слугував факт здійснення на АЗС, яке було об`єктом перевірки, оптової торгівлі пальним до моменту отримання відповідних ліцензій. Вказана обставина ПП «НТФ Укр-Петроль» не заперечується. При цьому, заслуговують на увагу доводи Підприємства про те, що затримка в отриманні ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним була зумовлена виключно відсутністю законодавчо визначеного порядку отримання такої станом на день набрання чинності Законом №2628-VIII. Аналізуючи наявність легітимної мети та пропорційність втручання держави у майнові права ПП «НТФ Укр-Петроль» за обставин, що склалися у цій справі, колегія суддів бере до уваги те, що держава не створила правового регулювання і фактичних умов, за яких господарська діяльність Підприємства у спірний період могла б бути законною. Необхідний перехідний період був уведений в дію, проте ретроспективної дії таким положенням законодавець не надав. Це пов`язано, зокрема з тим, що, виходячи з положень Закону №481/95-BP та Переліку органів ліцензування, відповідач мав право видавати ліцензії на роздрібну торгівлю пальним з 01.07.2019, тобто з дня, коли при здійсненні роздрібного продажу пального за відсутності ліцензії наступала відповідальність у вигляді штрафу. При цьому, за змістом ст.15 Закону №481/95-BP ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. З наведеного слідує, що за таких умов порушується встановлений абз.4 п.4 ч.1 ст.3 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» принцип державної політики у сфері ліцензування, згідно з яким, при запровадженні нових видів діяльності, що підлягають ліцензуванню, передбачається строк для реалізації цих змін не менше двох місяців. Цей строк необхідний як для держави для унормування змін у правовідносинах, так і для суб`єктів господарювання, які мають забезпечити виконання вимог закону, пов`язаних із запровадженими змінами. Визначення лише з 01.07.2019 територіальних органів ДФС органами ліцензування діяльності з торгівлі пальним та не встановлення для суб`єктів господарювання строку для приведення своєї діяльності у відповідність до вимог закону є порушенням сприятливого та справедливого балансу між державними та приватними інтересами. Отже, на думку колегії суддів, притягнення до відповідальності за таких умов не може бути визнане таким, що переслідує законну мету і є пропорційним. Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 04.11.2020 по справі №160/10203/19, які в силу положень ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи. Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення. Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.10 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Результат розгляду: denied