Рішення адміністративного суду від 2022-04-29 00:00:00+03

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся [PERSON] (надалі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ в Черкаській області), в якому просив суд: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови та не проведення з 01 грудня 2019 року перерахунку та виплати основного розміру пенсії [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 31 серпня 2021 року № 22/6-5188, виданої Міністерством внутрішніх справ України, згідно з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2021 року в справі № 640/26955/20; - визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси вул. Смілянська, 23, код ЄДРПОУ 21366538) від 17 вересня 2021 року про відмову у перерахунку та виплаті пенсії [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , з 01 грудня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 31 серпня 2021 року № 22/6-5188, виданої Міністерством внутрішніх справ України, згідно з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2021 року в справі № 640/26955/20; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси вул. Смілянська, 23, код ЄДРПОУ 21366538) провести з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату основного розміру пенсії [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , відповідно до вимог статей 43,51, 63, 64 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХП, постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 31 серпня 2021 року № 22/6- 5188, виданої Міністерством внутрішніх справ України, згідно з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2021 року в справі № 640/26955/20, з урахуванням раніше виплачених сум; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси вул. Смілянська, 23, код ЄДРПОУ 21366538) у десятиденний термін з моменту набрання рішенням законної сили виплатити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , всю суму недоотриманої з 01 грудня 2019 року пенсії, однією сумою; - стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси вул. Смілянська, 23, код ЄДРПОУ 21366538) на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , судові витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.); - встановити судовий контроль за виконанням судового рішення. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є пенсіонером органів внутрішніх справ та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та у зв`язку із скасуванням пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» за рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 826/12704/18 від 14.05.2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, має право на перерахунок пенсії із грошового забезпечення за листопад 2019 року. Департамент персоналу Міністерства внутрішніх справ України на адресу відповідача направив оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача за аналогічною посадою за листопад 2019 року, проте відповідач прийняв рішення про відмову у перерахунку пенсії позивача з посиланням на відсутність повідомлення Пенсійного фонду України про наявність списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку та відсутність збільшення грошового забезпечення позивача згідно з постановою Кабінету Міністрів України як підстави для перерахунку пенсії. Позивач вважає вказану відмову протиправною і такою, що порушує його право на соціальний захист. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року даний адміністративний позов залишено без задоволення. Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та задовольнити позов у повному обсязі. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та надано невірну правову оцінку діям відповідача, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. Зазначає, що у зразковій справі №802/2196/17-а, за результатами розгляду якої прийнято постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 березня 2018 року та постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року підставами позову є право на перерахунок пенсії, яке виникло у колишніх працівників міліції з 01 січня 2016 року. У даній справі, за результатами розгляду якої судом першої інстанції прийнято оскаржуване рішення, підставами позову є право позивача на перерахунок пенсії на підставі рішення суду по справі №640/26955/20, а саме - 01 грудня 2019 року, а тому правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року, не підлягають застосуванню до даних правовідносин. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу за змістом є ідентичним відзиву на позовну заяву. З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного. Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що позивач є пенсіонером органів МВС та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідач з 01 січня 2016 року здійснив перерахунок пенсії позивача на підставі довідки ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області №2303005331 від 23 березня 2018 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виходячи із грошового забезпечення у сумі 6599 грн. 88 коп., в т.ч. посадовий оклад 2850 грн., оклад за спеціальним званням 2200 грн., надбавка за вислугу років (35%) 1697 грн. 50 коп., премія (0,80%) 52 грн. 38 коп. Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України було підготовлено та направлено відповідачу довідку №22/6-5188 від 31 серпня 2021 року про розмір грошового забезпечення позивача за листопад 2019 року, згідно якої розмір грошового забезпечення позивача складає 21 959 грн. 63 коп., т.ч. посадовий оклад 2850 грн., оклад за спеціальним званням 2000 грн., надбавка за стаж служби в поліції (35%) 1697 грн. 50 коп., надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (58,73%) 3845 грн. 35 коп., премія (102,76%) 10 679 грн. 69 коп. Позивач 10 вересня 2021 року звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити з 01 листопада 2019 року перерахунок його пенсії на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-5188 від 31 серпня 2021 року. Відповідач рішенням від 17 вересня 2021 року відмовив позивачу в перерахунку його пенсії на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-5188 від 31.08.2021, оскільки нормативно-правових актів щодо визначення складових грошового забезпечення, за якими має проводитись перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом №2262, після набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2019 у справі №826/12704/18, Кабінет Міністрів не приймав, повідомлення від Пенсійного фонду України про наявність підстав для проведення перерахунку пенсії та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, не надходило. Вважаючи відмову пенсійного органу в перерахунку пенсії протиправною, а свої права порушеними, позивач звернулася до суду з даним позовом. Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 12 грудня 2018 року в зразковій справі №802/2196/17-а, відповідно до яких судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати, чи здійснювалася органом Національної поліції виплата надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції, регламентована Постановою №988, за відповідною посадою поліцейського у січні 2016 року та чи вказана у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії така надбавка у середньому розмірі, дійшов висновку, що надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції, регламентована Постановою №988, за відповідною посадою поліцейського у січні 2016 року позивачу не виплачувалась, що підтверджується також розрахунком пенсії по пенсійній справі №2303008104 від 14.09.2021. Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного. Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними. Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-XII (надалі - Закон 2262-XII). Відповідно до частиною 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно частини 18 статті 43 Закону №2262-ХІІ у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку. Відповідно до частини 3 статті 51 Закону № 2262-XII, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. Згідно частини 4 статті 63 Закону № 2262-XII, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган Пенсійного фонду України. Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №45). Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Абзацами 1, 2 пункту 5 Порядку №45 в редакції постанови Кабінету Міністрів України №103 передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням. Особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) перерахунок пенсії з 1 січня 2016 року проводиться з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, враховуючи оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова № 988). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Подальші перерахунки здійснюються з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту. Рішенням від 14 травня 2019 року по справі №826/12704/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року, Окружний адміністративний суд міста Києва визнав протиправним та скасував пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21 лютого 2018 року №103 (далі - №103). Отже, з 19 листопада 2019 року пункт 3 Постанови №103 втратив чинність, а інші нормативні акти, які б надалі обмежували склад та розмір грошового забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) для обчислення та перерахунку пенсії, відсутні. 11 листопада 2015 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №988, яка набрала чинності 02 грудня 2015 року та якою затверджені схеми окладів за спеціальним званням поліцейських, схеми посадових окладів курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання та схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3 - 10. Відповідно до статті 94 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію", Постанови №988 з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, наказом МВС України від 06 квітня 2016 року №260 затверджений Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі по тексту - Порядок №260). Пунктом 3 Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Порядком №260 установлені такі додаткові види грошового забезпечення: надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (пункт 4); надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (пункт 5); надбавка за виконання функцій державного експерта з питань таємниць (пункт 6); надбавка за службу в умовах режимних обмежень (пункт 7); надбавка за почесне звання "заслужений" (пункт 8); доплата за науковий ступінь з відповідної спеціальності (пункт 9); доплата за вчене звання (пункт 10); доплата за службу в нічний час (пункт 11). Крім того, пунктом 13 Порядку №260 передбачено, що поліцейським у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, один раз на рік надається матеріальна допомога для оздоровлення в розмірі посадового окладу. Допомога для оздоровлення надається поліцейському за його рапортом, погодженим керівником фінансового підрозділу, в межах асигнувань на зазначені цілі. Відповідно до пункту 3 Порядку №45 на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок №3-1. Відповідно до пункту 23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1 (далі по тексту - Порядок №3-1), перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону №2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії. Згідно пункту 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно з статтею 63 Закону №2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії. Тобто, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган Пенсійного фонду України. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивач має право на отримання пенсії з 01 грудня 2019 року, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно Постанови №988 і відповідно до вимог статей 43, 63 Закону №2262-ХІІ станом на 19 листопада 2019 року, а, отже, адміністративний позов підлягає задоволенню частково. Наведена позиція узгоджується із висновком суду, викладеним у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року за результатами розгляду зразкової адміністративної справи № 160/8324/19. Колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції необґрунтовано було враховано правову позицію, викладену в рішенні Верховного Суду від 12 березня 2018 року в зразковій справі №802/2196/17-а, оскільки у вказаній справі та у справі, що розглядається, різні підстави позову у зв`язку зі зміною норм чинного законодавства. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню щодо визнання протиправним дій та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про відмову в перерахунку позивачу пенсії відповідно до ст.ст. 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 31 серпня 2021 року № 22/6-5188, виданої Міністерством внутрішніх справ України, згідно з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2021 року в справі № 640/26955/2. Враховуючи, що судом апеляційної інстанції визнано протиправні дії відповідача та скасовано оскаржуване рішення, отже для відновлення порушених прав позивача колегія суддів вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги шляхом: зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок з 01 грудня 2019 року пенсії позивачу на підставі довідки від 31 серпня 2021 року № 22/6-5188, виданої Міністерством внутрішніх справ України, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення відповідно до ст.ст. 43, 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та здійснити виплату з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 01 грудня 2019 року. В частині позовних вимог щодо зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси вул. Смілянська, 23, код ЄДРПОУ 21366538) у десятиденний термін з моменту набрання рішенням законної сили виплатити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , всю суму недоотриманої з 01 грудня 2019 року пенсії, однією сумою - не підлягають задоволенню, оскільки є передчасними. Щодо позовних вимог про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси вул. Смілянська, 23, код ЄДРПОУ 21366538) на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , судові витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.), колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Згідно із статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи. Відповідно до статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження). Пунктом 4 частини першої статті першої Закону України 05.07.2012 року №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (із змінами і доповненнями) (далі також - Закону №5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Статтею 19 Закону №5076 визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Таким чином, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону №5076). Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076). Відповідно до статті 30 Закону №5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Водночас, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Результат розгляду: partial