Рішення адміністративного суду від 2022-01-27 00:00:00+02

Східний офіс Держаудитслужби \~звернувся до суду з адміністративним позовом до Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" \~ім. М.К. Янгеля" про стягнення грошових коштів у сумі 5544231.44 грн. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2020 року адміністративний позов Східного офісу Держаудитслужби \~було задоволено. Стягнуто з Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» \~\~ім. М.К. \~Янгеля \~кошти у сумі 5 544 231,44 грн. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство "Конструкторське бюро "Південне" \~ім. М.К. Янгеля" оскаржила його в апеляційному порядку. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.08.2020 року апеляційну скаргу Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" \~ім. М.К. Янгеля" було задоволено. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2020 року в адміністративній справі № 160/6964/19 було скасовано та прийнято нову постанову. В задоволенні адміністративного позову Східного офісу Держаудитслужби було відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. В наведеному судовому рішенні судом апеляційної інстанції було зазначено, що висновки позивача відносно наявності у відповідача обов`язку по сплаті 5 544 231,44 грн. були викладені у вимозі від 03.05.2019 року № 04-05-15/3864, яка була оскаржена відповідачем в судовому порядку. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 року у справі № 160/8621/19, залишеного без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.01.2020 року, позовну заяву Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне ім. М.К. Янгеля" до Східного офісу Держаудитслужби було задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу Східного офісу Держаудитслужби \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~№ 04-05-15/3864 від 03.05.2019 року "Щодо усунення порушень законодавства Державним підприємством "Конструкторське бюро "Південне ім. М.К. Янгеля". Також, судом було встановлено, що спірна вимога, як індивідуально-правовий акт, в силу закону обов`язковий до виконання підконтрольною установою, винесена з порушенням вимог закону щодо її змісту, оскільки є неконкретизованою. Зазначивши у вимозі про необхідність "усунути виявлені порушення законодавства в установленому законом порядку" відповідач не вказав які саме дії, та на підставі яких положень закону повинен здійснити позивач для усунення негативних наслідків щодо кожного з виявлених відповідачем порушень. 17.06.2021 року Східним офісом Держаудитслужби \~до Третього апеляційного адміністративного суду було подано заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якому останній просив: - скасувати \~постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06.08.2020 року по справі № 160/6964/19 за нововиявленими обставинаим; - прийняти нову постанову, якою апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення Дніпропептровського окружного адміністративного суду від 08.04.2020 року залишити без змін. Вимоги заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення мотивовано тим, що 27.05.2021 року Верховним Судом в межах справи № 160/8621/19 були скасовані рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 року у справі № 160/8621/19 \~та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 23.01.2020 року про скасування вимоги про усунення недоліків, висновки яких в свою чергу були покладені в основу постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 06.08.2020 року в даній справі. Державним підприємством "Конструкторське бюро "Південне" \~ім. М.К. Янгеля" було подано до суду заперечення на заяву позивача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якому останнє просило заяву позивача залишити без задоволення. Представники позивача \~в судовому засіданні просили задовольнити вимоги заяви на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції. Представник позивача в судовому засіданні заперечував відносно задоволення заяви, зазначаючи про відсутність на це правових підстав. Крім того, зазначив про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, колегія суддів дійшла висновку, що заява про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як слідує зі змісту приписів ч. 1 ст. 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами. Частиною 2 ст. 361 КАС України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду. Системний аналіз наведених процесуальних норм вказує на те, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо. Як вбачається з матеріалів справи, позивач обгрунтовує свою заяву про перегляд справи за нововиявленими обставинами посиланням на наявність постанови Верховного Суду від 27.05.2021 року по справі № 160/8621/19, якою скасовані рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 року у справі № 160/8621/19 та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 23.01.2020 року про визнання протиправною та скасування вимоги Східного офісу Держаудитслужби № 04-05-15/3864 від 03.05.2019 року "Щодо усунення порушень законодавства Державним підприємством "Конструкторське бюро "Південне ім. М.К. Янгеля". На переконання позивача, вказана обставина є нововиявленою, оскільки впливає на законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення, тому як була покладена в основу останнього. Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до змісту постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 06.08.2020 року, підставою для відмови в задоволенні позовних вимог було скасування вимоги Східного офісу Держаудитслужби № 04-05-15/3864 від 03.05.2019 року "Щодо усунення порушень законодавства Державним підприємством "Конструкторське бюро "Південне ім. М.К. Янгеля" в судовому порядку у справі № 160/8621/19. Однак, постановою Верховного Суду від 27.05.2021 року по справі № 160/8621/19 касаційну скаргу Східного офісу Держаудитслужби було задоволено. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2020 року у справі № 160/8621/19 було \~скасовано. Прийнято нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля» до Східного офісу Держаудитсужби про визнання протиправною та скасування вимоги було відмовлено. В наведеному судовому рішенні судом касаційної інстанції було зазначено, що збитки у випадку відсутності факту їх добровільного відшкодування стягуються примусово в судовому порядку з особи, яка їх заподіяла, а правильність їх обчислення має перевірятись судом, який розглядає відповідний позов, а тому суди попередніх інстанцій помилково вважали, що оскаржувана вимога породжує обов`язки, що негативно впливають на права позивача, а їхній захист може бути здійснений шляхом визнання відповідної вимоги протиправною та її скасування. Відтак, на переконання колегії суддів, подана позивачем заява про перегляд судового рішення відповідає приписам п. 3 ч. 2 ст. 361 КАС України, що свідчить про обгрунтованість перегляду даної справи за нововиявленими обставинами та відповідно наявності, з урахуванням п. 2 ч. 4 ст. 368 КАС України, правових підстав для її задоволення. Щодо позовних вимог позивача, колегія суддів виходить з наступного. Як було встановлено судом першої інстанції, відповідно до п. 1.2.4.2 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Східного офісу Держаудитслужби на IV квартал 2018 року, фахівцями Східного офісу Держаудитслужби проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля» за період з 01.11.2016 \~р. по 31.12.2018 р., за результатом якої було складено акт № 04.05-19/2 від 25 березня 2019 року. Не погодившись з висновками викладеними в наведеному \~акті ревізії, відповідач подав заперечення до акту ревізії фінансово-господарської діяльності Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля" за період з 01.11.2016 по 31.12.2018 Державної аудиторської служби, Східного офісу Держаудитслужби від 25 березня 2019 року№ 04.05-19/2. 03.05.2019 Генеральному директору ДП "КБ "Південне" ім. М.К. Янгеля" направлено вимогу щодо усунення порушень законодавства, в якій з посиланням на пункт 1 частини 1 статті 8, пункту 7 статті 10, статті 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" вимагалось до 24.05.2019 р. усунути виявлені порушення законодавства в установленому законом порядку. Так, вказаною вимогою встановлено відповідні фінансові порушення, що призвели до втрат ресурсів на загальну суму 9112538,82 грн., а саме: 1. В порушення вимог ст.11-1 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" від 21.09.2006 №185, п.1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого постановою КМУ від 23.02.2011 №138 недоотримано державним бюджетом частину чистого прибутку в розмірі 75% в сумі 5\~ \~\~\~\~544 231,44 грн. внаслідок визначення фінансового результату за підсумками діяльності підприємства за 9 місяців 2018 року з порушенням вимог Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318. 2. В порушення вимог п.1 постанови КМУ від 19.05.1999 №859 "Про умови і розміри оплати праці кервників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об`єднань державних підприємств", п.1 роз`яснення Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 29.12.1965 №30/39 "Про порядок оплати тимчасового заступництва" зайво нараховано та виплачено коштів виконуючому обов`язки Генерального директора ДП "КБ "Південне" за період з 19.09.2017 по 11.02.2018 та Генеральному директору ДП "КБ "Південне" за період з 12.02.2018 по 30.04.2018 внаслідок визначення умов оплати праці не у відповідності з вимогами чинного законодавства на загальну суму 1934531,18грн. (в тому числі посадовий оклад - 573077,86грн., доплата до посадового окладу за науковий ступінь доктора наук, надбавка до посадового окладу за стаж наукової діяльності, надбавка до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень - 181451,12грн., оплата середнього заробітку за дні відряджень - 850433,01грн., премії - 329569,19грн.). 3. В порушення вимог ст.105 Кодексу законів про працю, ст.5 "Про колективні договори і угоди" від 01.07.1993 №3356 із змінами, п.2 Постанови Ради Міністрів СРСР "Про порядок і умови суміщення професій "посад" від 04.12.1981 №1145 та п.1, п.3 Інструкції Держкомпраці, Мінфіну СРСР ВЦРПС щодо застосування постанови Ради Міністрів СРСР від 04.12.1981 №1145 "Про порядок і умови суміщення професій (посад)" від 14.05.1982 №ВЛ, умов Галузевої угоди та Колективних договорів зайво нараховано та виплачено працівникам цеху №12 надбавки за збільшений обсяг робіт за 2017-2018 роки на загальну суму 182030,00грн. З огляду на вище зазначене, необхідно забезпечити відшкодування зайво виплачених коштів працівниками яким їх виплачено за їх добровільною згодою. 4. В порушення вимог ст.ст.7, 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI на зайво нараховану та виплачену \~надбавку \~за збільшений обсяг робіт зайво нараховано та перераховано єдиного соціального внеску в сумі 40046,60грн. З огляду на вище зазначене, необхідно забезпечити відшкодування зайво перерахованого єдиного соціального внеску на суму 40046,60грн. відповідно до ч.13 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI та Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 16.01.2016 №6. 5. В порушення вимог ст.2, ст.24, п.1, 4 Закону України від 15.11.1996 №504/96-ВР "Про відпустки" із змінами, першому заступнику Генерального конструктора-Генерального директора по системному проектуванню ДП "КБ "Південне" зайво виплачено компенсацію за 2 невикористаних відпустки тривалістю по 24 календарних дня внаслідок виплати не при звільненні компенсацій за невикористані відпустки без врахування вимог законодавства щодо тривалості щорічної відпустки не менще 24 календарних днів на загальну суму 98365,10грн. З огляду на вище зазначене, необхідно забезпечити відшкодування відповідно до норм ст.130-136 КЗпП України зайво виплачених коштів на суму 98365,10грн. При цьому не позбавлені можливості відшкодування зайво виплачених коштів працівниками яким їх виплачено за їх добровільною згодою. 6. В порушення вимог п.6.4.7 правил визначення вартості будівництва (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013), затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України \~від 05.07.2013 №293, п.4.1, 4.4 Настанови щодо визначення прямих витрат у вартості будівництва (ДСТУ-Н Б Д.1.1-1:2013), затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.08.2013 №405, п.5.4.4.1 Настанови щодо визначення розміру коштів на титульні тимчасові будівлі та споруди і інші витрати у вартості будівництва прямих витрат у вартості будівництва (ДСТУ-Н Б Д.1.1-1:2013), затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.08.2013 №405 зайво сплачено вартість виконаних Асоціацією підприємств матеріально-технічного забезпечення "Комплект" робіт на суму 50011,84грн. внаслідок включення понаднормативної кількості матеріалів, які не передбачено ресурсними елементними кошторисними нормами на ремонтно-будівельні роботи. З огляду на вище зазначене, необхідно забезпечити відшкодування зайво сплачених коштів на суму 50011,84грн. відповідно до норм ст.216-229 Господарського кодексу україни, ст.22,610-625 Цивільного кодексу України. 7. В порушення вимог п.5 П(С)БО 10 "Дебіторська заборгованість" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 №237 із змінами, недоотримано коштів підприємством внаслідок списання у вересні 2017 року з обліку дебіторської заборгованості на суму 414113,31грн. по контракту від 23.06.2010 №51, термін позовної давності якої минув, та по якій в межах терміну давності не проводилась претензійно-позовна робота. З огляду на вище зазначене, необхідно забезпечити відшкодування відповідно до норм ст.130-136 КЗпП України шкоди внаслідок списання дебіторської заборгованості без проведення претензійно-позовної роботи на суму 414113,31грн. 8. В порушення вимог п.6.4.7 правил визначення вартості будівництва, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України \~від 05.07.2013 №293, п.6.2 Настанови щодо визначення прямих витрат у вартості будівництва (ДСТУ-Н Б Д.1.1-1:2013), затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.08.2013 №405 зайво сплачено за виконані НВП ХАРТРОН-АРКОС ЛТД та ПРАТ НВ "Мікроклімат" науково-дослідні роботи внаслідок завищення витрат виробничої собівартості та витрат на заробітну плату на загальну суму 39512,66грн. З огляду на вище зазначене, необхідно забезпечити відшкодування зайво сплачених коштів на суму 39512,66грн. відповідно до норм ст.216-229 \~Господарського кодексу України, ст. 22, 610-625 Цивільного кодексу України. 9. В порушення п.3.14 "Положення про службові відрядження і порядок їх оформлення" працівникам ДП "КБ "Південне", затвердженого наказом від 02.02.2015 №234, зайво відшкодовано завищення сум добових витрат на відрядження протягом 2017 року в сумі 3959,60грн. внаслідок завищення сум добових витрат. З огляду на вище зазначене, необхідно забезпечити відшкодування відповідно до норм ст.130-136 КЗпП України зайво виплачених коштів на суму 3959,60грн. При цьому не позбавлені можливості відшкодування зайво виплачених коштів працівниками яким їх виплачено за їх добровільною згодою. Вважаючи протиправним невиконання п. 1 наведеної вимоги, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення грошових коштів в примусовому порядку. Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що грошові кошти у сумі 5544231.44 грн. підлягають поверненню державі, а тому з огляду на неповернення наведеної суми в добровільному порядку, остання підлягає примусовому стягненню. Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з урахуванням такого. Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю. Згідно п. 1 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року № 310 (далі Положення № 310), Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні. Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі. Пунктом 6 Положення № 310 передбачено, Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право: здійснювати державний фінансовий контроль шляхом проведення: інспектування у формі планових та позапланових ревізій певного комплексу чи окремих питань фінансово-господарської діяльності підприємств, установ та організацій; державного фінансового аудиту; перевірки державних закупівель; пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені під час проведення ревізій приховані, занижені валютні та інші платежі, порушувати перед відповідними державними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування у разі, коли отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням законодавства. Згадані норми узгоджуються з положеннями пунктів 7, 10 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» за якими органу державного фінансового контролю надається право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства та звертатися до суду в інтересах держави з позовом про стягнення грошових коштів. Згідно із частиною другою статті 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються. Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного та місцевих бюджетів і в разі виявлення порушень законодавства має право пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначити їх розмір у встановленому законодавством порядку та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів. Як вбачається з матеріалів справи, заявлена до стягнення сума обгрунтована посиланням на порушення відповідачем вимог ст.11-1 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" від 21.09.2006 №185, п.1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого постановою КМУ від 23.02.2011 №138 в результаті чого недоотримано державним бюджетом частину чистого прибутку в розмірі 75% в сумі 5 \~\~\~544 231,44 грн. за визначенням фінансового результату за підсумками діяльності підприємства за 9 місяців 2018 року в \~порушення вимог Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318. Правові, організаційні та фінансові засади функціонування і розвитку у сфері наукової і науково-технічної діяльності, створює умови для провадження наукової і науково-технічної діяльності, задоволення потреб суспільства і держави у технологічному розвитку шляхом взаємодії освіти, науки, бізнесу та влади визначені Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» наукова (науково-дослідна, науково-технологічна, науково-технічна, науково-практична) установа \~- юридична особа незалежно від організаційно-правової форми та форми власності, утворена в установленому законодавством порядку, для якої наукова та (або) науково-технічна діяльність є основною. Згідно ст. 8 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» \~державними науковими установами є наукові установи, засновані на державній власності. Майно, що становить матеріально-технічну базу державної наукової установи, закріплюється за такою установою на основі права оперативного управління або господарського відання відповідно до організаційно-правової форми. Державні комерційні підприємства та казенні підприємства, які відповідно до статті 1 цього Закону належать до наукових установ, звільняються від сплати до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) за результатами своєї фінансово-господарської діяльності та зобов`язані не менш як 50 відсотків чистого прибутку від своєї діяльності спрямовувати на провадження ініціативної наукової і науково-технічної діяльності, фінансування інновацій та розширення власної матеріально-технічної бази. Відповідно до п. 1 Порядку відрахування \~до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 року № 138 (зі змінами), частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями (крім державного підприємства обслуговування повітряного руху України "Украерорух" відповідно до Закону України "Про приєднання України до Багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів", державного підприємства із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами, державних комерційних підприємств та казенних підприємств, які відповідно до статті 1 Закону України Про наукову і науково-технічну діяльність належать до наукових установ, науково-технологічних комплексів, заснованих на державній власності, а також державних підприємств "Міжнародний державний центр "Артек" і "Український дитячий центр "Молода гвардія") до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку як підсумок суми чистого фінансового результату (прибутку) та суми капіталу в дооцінках, яка підлягає перенесенню до нерозподіленого прибутку, з урахуванням того, що до такого підсумку також може бути включена частка нерозподіленого прибутку або невикористаних фондів, утворених внаслідок розподілу прибутку в обсязі, визначеному рішенням органу управління, за наявності фінансових ресурсів у підприємства, за результатами фінансово-господарської діяльності починаючи з 1 січня 2019 р. у розмірі 90 відсотків, з 1 січня 2020 р. - у розмірі 80 відсотків. Отже, зі змісту наведених правових приписів вбачається, що Державні комерційні підприємства, які є науковими установами, звільняються від сплати до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу). Відповідно до наданих відповідачем копій свідоцтв, виданих Міністерством освіти і науки України, останній у період з 30.07.2015 року по 29.07.2015 року. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, основним видом діяльності відповідача за КВЕД є 72.19. Інші дослідження і розробки \~у сфері природніх наук та інженерії. Згідно п. 1 Статуту Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" \~ім. М.К. Янгеля, затвердженого наказом Державного космічного агенства України від 02.11.2018 року № 191, \~останнє є державним підприємством заснованим на державній власності та належить до сфери управління державного космічного агенства. Пунктом 2.2 Розділу 2 вказаного Статуту визначено, що предметом діяльності підриємства є здійснення науково-дослідних і дослідно-конструкторських робіт в галузі створення ракетно-космічної, спеціальної військової техніки та об`єктів іншого технічного призначення, необхідних для економіки України. Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідач є Державним комерційним підприємством, для якого наукова та (або) науково-технічна діяльність є основною. Відтак, в силу наведених правових припипиів, відповідач звільнений від сплати до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) за результатами своєї фінансово-господарської діяльності, а тому заявлені позивачем позовні вимоги не грунтуються на приписах чинного законодавства та є необгрунтованими. При цьому, що стосується посилань позивача на невнесення відповідача до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави у період з 2017 року по 2019 року та, як наслідок, наявності у останнього обов`язку по сплаті частини прибутку у наведений період, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до ст. 12 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» \~для надання державної підтримки науковим установам незалежно від форми власності, діяльність яких має важливе значення для науки, економіки та виробництва, створюється Державний реєстр наукових установ, яким надається підтримка держави. Наукові установи, включені до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави: 1) користуються податковими пільгами відповідно до законодавства України; 2) не можуть змінювати наукову і науково-технічну діяльність на інші види діяльності.3) зобов`язані не менш як 50 відсотків доходу від своєї діяльності спрямовувати на провадження наукової та (або) науково-технічної діяльності та розвиток матеріально-технічної бази, необхідної для проведення наукових досліджень і науково-технічних (експериментальних) розробок. Відтак, приписами наведеної статті визначені пільги та обов`язки наукових установ, які включені до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави та останні не містять застережень щодо звільнення державних комерційних підприємств та казенних підприємства, які відповідно до статті 1 цього Закону належать до наукових установ, від сплати до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) за результатами своєї фінансово-господарської діяльності. Наведене звільнення обумовлене приписами ст. 8 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», які підлягають застосуванню самостійно, тобто без включення державних підприємств до вказаного реєстру за умови відповідності визначеного в ньому суб`єкту встановленим ознакам, яким в межах даної справи відповідає відповідач. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Результат розгляду: granted