Рішення адміністративного суду від 2023-08-14 00:00:00+03

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: Старший державний інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченко Владислав Олегович, в якому просила суд: - скасувати постанову від 01.02.2022 серії ВМ № 00009434 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком Владиславом Олеговичем, стосовно [PERSON] , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн. - закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 25.01.2023 року у задоволенні адміністративного позову [PERSON] відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2023 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Рішення Київського районного суду м. Полтави від 25.01.2023 по справі № 642/1225/22 скасовано. Прийнято постанову, якою позов [PERSON] до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: старший державний інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченко В.О про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі задоволено. Визнато протиправною та скасовано постанову від 01.02.2022 серії ВМ № 00009434 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) в Україні, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком Владиславом Олеговичем стосовно [PERSON] про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Від [PERSON] до суду надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення та розгляду питання про розподіл судових витрат, а саме: сплаченого судового збору в суді першої та апеляційної інстанції. Позивачем подано заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 268, ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін. Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про прийняття додаткового судового рішення по справі щодо розподілу судових витрат підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені. З матеріалів справи вбачається, що судом апеляційної інстанції при ухваленні постанови від 24.05.2023 не вирішено питання про розподіл судових витрат. Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. В матеріалах справи наявні квитанції про сплату позивачем судового збору: - в суді першої інстанції, за подання адміністративного позову - 496, 20 грн., згідно квитанції від 11.02.2022 (а.с. 1) - в суді апеляційної інстанції, за подання апеляційної скарги 744, 00 грн., згідно квитанції № 32528798800006871554 від 09.05.2023 (а.с. 93). Аналізуючи викладене, враховуючи задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що відшкодуванню підлягають судові витрати зі сплати судового збору при зверненні до суду першої інстанції у розмірі 496, 20 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 744, 00 грн. на загальну суму - 1 240, 20 грн. Колегія суддів дослідивши матеріали справи, беручи до уваги, що у постанові від 24.05.2023 питання розподілу судових витрат вирішено не було, дійшла висновку, що оскільки позовні вимоги задоволені, суд апеляційної інстанції вважає, що відшкодуванню підлягають судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову та апеляційної скарги у розмірі 1 240, 20 грн. Відповідно до п. 3 ч.1. ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Результат розгляду: granted