Рішення адміністративного суду від 2022-11-10 00:00:00+02

І. Суть спору 1. [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (далі - відповідач, ВКДКА), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області (далі - КДКА Київської області, третя особа-1), [PERSON] (далі - [PERSON] , третя особа-2) - з вимогою визнати протиправним і скасувати рішення від 30.08.2017 №VIII-003/2017. 2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваним рішенням ВКДКА скасувала рішення КДКА Київської області про відмову в порушенні дисциплінарної справи за скаргою [PERSON] , а матеріали перевірки направила для нового розгляду на стадію перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката. 3. Позивач доводив, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, адже основною претензією [PERSON] було те, що йому не вдалося уникнути покарання за вчинений злочин. Позивач також зазначив, що скаргу подано після спливу 4 років з дня стверджуваного дисциплінарного проступку, що виключало провадження в дисциплінарній справі. ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи 4. Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України від 26.07.2011 [PERSON] був призначений як адвокат [PERSON] у кримінальній справі, у якій [PERSON] обвинувачувався за частиною третьою статті 27, частиною першою статті 263, частиною третьою статті 27, пунктами 1, 5, 6, 8, 11, 12 частини другої статті 115 Кримінального кодексу України. 5. 08.11.2012 Києво-Святошинським районним судом Київської області у вказаній справі винесено вирок, яким [PERSON] засуджено до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. 6. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22.04.2013 вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.11.2011 залишено без змін. 7. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15.02.2017 залишено без задоволення заяву [PERSON] щодо перегляду ухвали цього суду від 22.04.2013 за нововиявленими обставинами. 8. Ухвалою Верховного Суду від 04.04.2018 ухвала Апеляційного суду Київської області від 15.02.2017 залишена без змін. 9. 06 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до КДКА Київської області зі скаргою від 31.08.2016 на дії адвоката [PERSON], у якій зазначено, що [PERSON] повідомив про його відмову від ознайомлення з матеріалами справи, а сам ознайомився з 26-томною справою протягом одного робочого дня. Також у скарзі було зазначено, що під час перебування у Вінницькому слідчому ізоляторі адвокат [PERSON] жодного разу з ним не зустрічався, жодних позицій з ним не узгоджував, договорів про надання правової допомоги не заключав. 10. Наведене, на переконання [PERSON] , порушило його право на захист та позбавило останнього можливості спростувати висунуті обвинувачення. 11. Рішенням Дисциплінарної палати КДКА Київської області від 03.04.2017 відмовлено в порушенні дисциплінарної справи у зв`язку з відсутністю ознак дисциплінарного проступку. 12. Указане рішення обґрунтовано тим, що як доказ неналежного виконання адвокатом обов`язків скаржником вказано на невідповідність процесуальних документів, складених у кримінальній справі, у той час як дисциплінарна палата не має права ставити під сумнів процесуальні документи, складені органом досудового розслідування, які вже були предметом судової оцінки. Строк ознайомлення з матеріалами кримінальної справи та позиція адвоката на попередньому судовому засіданні про можливість розгляду справи в той час, коли інші захисники не були ознайомлені з матеріалами справи, не є фактом неналежного виконання адвокатом обов`язків. У рішенні зазначено й про те, що строк притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності сплинув. 13. Не погоджуючись із рішенням КДКА Київської області від 03.04.2017, [PERSON] оскаржив його до ВКДКА. 14. Рішенням ВКДКА від 30.08.2017 №VIII-003/2017 скаргу [PERSON] задоволено частково; рішення КДКА Київської області від 03.04.2017 №140/16 про відмову в порушенні дисциплінарної справи скасовано, а матеріали перевірки направлено до КДКА Київської області для нового розгляду на стадію перевірку відомостей про дисциплінарний проступок адвоката. 15. Скасовуючи вказане рішення, ВКДКА виходила з того, що КДКА регіону не було надано об`єктивної оцінки доводам скаржника щодо непроведення адвокатом [PERSON] побачень із [PERSON] ; не перевірено, чи існував конфлікт інтересів сторони захисту та сторони потерпілих у справі, у зв`язку з представництвом потерпілого адвокатом із того самого адвокатського об`єднання; не надано оцінки незаявленню адвокатом клопотання про залучення перекладача підзахисному, ознайомленню адвоката з 26 томами кримінальної справи за одну добу; не надано оцінки призначенню адвоката без інформування про це обвинуваченого. 16. Викладене, на переконання відповідача, свідчить, що КДКА Київської області скаргу [PERSON] розглянула поверхнево. 17. Не погоджуючись із рішенням ВКДКА, позивач звернувся до суду. ІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення 18. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2019, позов задоволено: визнано протиправним і скасовано рішення ВКДКА від 30.08.2017 №VIII-003/2017. 19. Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що встановлені КДКА Київської області за наслідками перевірки обставини свідчили про відсутність у діях адвоката [PERSON] ознак дисциплінарного проступку, у зв`язку з чим у ВКДКА не було правових підстав для скасування рішення КДКА Київської області з метою направлення справи для нового розгляду. Додаткова перевірка окремих доводів скаржника про порушення адвокатом окремих положень законодавства, оцінку яким вже було надано судом у межах розгляду кримінальної справи, не може бути підставою для їх додаткового вивчення дисциплінарною комісією з огляду на відсутність у неї повноважень надавати оцінку висновкам суду з того чи іншого питання. 20. Суди попередніх інстанцій також звернули увагу, що дії адвоката [PERSON] , які оскаржує [PERSON] , вчинялись адвокатом у 2011 році, а зі скаргою до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області [PERSON] звернувся 31.08.2016. Посилаючись на положення частини другої статті 35 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відповідно до якої адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку, суди попередніх інстанцій зазначили, що оскаржуване рішення є необґрунтованим і непропорційним. IV. Провадження в суді касаційної інстанції 21. 22 серпня 2019 року до Суду надійшла касаційна скарга ВКДКА на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2019. 22. У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їхні рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. 23. Відповідач зазначає, що судами попередніх інстанцій було неправильно застосовано частину другу статті 35 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». За доводами відповідача, строки давності щодо дисциплінарних проступків адвокатів не можуть застосовуватися на етапі вирішення питання про порушення дисциплінарно справи, адже передумовою їхнього застосування є встановлення складу дисциплінарного правопорушення. 24. Відповідач також уважає, що оскаржуване рішення не порушує суб`єктивних прав позивача, адже не створює для нього будь-яких обов`язків, не позбавляє його прав і за своїм змістом не є рішенням по суті дисциплінарної скарги. 25. 26 вересня 2019 року до Суду надійшла касаційна скарга [PERSON] на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2019. 26. У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їхні рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. 27. [PERSON] доводить, що рішення ВКДКА є законним і обґрунтованим. Щодо посилання судів попередніх інстанцій на сплив строків притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, третя особа-2 зазначає, що відповідно до роз`яснень ВКДКА, які розміщені на її офіційному вебсайті, передумовою застосування частини другої статті 35 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є встановлення в діях адвоката складу дисциплінарного проступку, наявність якого перевіряється саме під час розгляду дисциплінарної справи по суті. 28. Посилаючись на вказане роз`яснення, [PERSON] вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків про те, що подання скарги після спливу одного року з дня вчинення дисциплінарного проступку, є підставою для відмови в порушенні дисциплінарної справи. 29. За наслідками автоматизованого розподілу касаційні скарги були передані на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача Радишевської О.Р., суддів Кашпур О.В., Шишова О.О. 30. У зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді Шишова О.О., розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року призначений повторний автоматизований розподіл справи №826/14291/17. 31. За наслідками повторного автоматизованого розподілу касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Радишевської О.Р., суддів Кашпур О.В., Уханенка С.А. V. Джерела права та акти їхнього застосування 32. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. 33. 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким до окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, у тому числі щодо меж касаційного перегляду, унесені зміни. 34. Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 15.01.2020 №460-IX передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності Законом. 35. З урахуванням викладеного, розглядаючи цю справу, Суд керується положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, що діяли до набрання чинності змін, унесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX. 36. Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначені Законом України від 05.07.2012 №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI). 37. Частинами першою, третьою статті 2 Закону № 5076-VI передбачено, що адвокатура України - це недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування. 38. Відповідно до частин першої, другої статті 33 Закону №5076-VI адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. Дисциплінарне провадження - це процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку. 39. Згідно з частинами першою, другою статті 34 Закону №5076-VI підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом. 40. Згідно з частинами першою, другою статті 38 Закону №5076-VI заява (скарга) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати. 41. Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань. 42. За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи. 43. Частиною першою статті 39 Закону №5076-VI передбачено, що за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката. 44. Відповідно до частини першої статті 52 Закону №5076-VI Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є колегіальним органом, завданням якого є розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури. 45. Згідно з частиною четвертою статті 52 Закону №5076-VI Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури: 1) розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури; 2) узагальнює дисциплінарну практику кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури; 3) виконує інші функції відповідно до цього Закону. 46. Частиною п`ятою статті 52 Закону №5076-VI передбачено, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право: 1) залишити скаргу без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без змін; 2) змінити рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури; 3) скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення; 4) направити справу для нового розгляду до відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та зобов`язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури вчинити певні дії. 47. Відповідно до частини сьомої статті 52 Закону №5076-VI рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури може бути оскаржено до суду протягом тридцяти днів з дня його прийняття. VI. Позиція Верховного Суду 48. Предметом позову у цій справі є рішення ВКДКА, яким скасовано рішення регіональної КДКА про відмову в порушенні дисциплінарної справи, та повернуто матеріали перевірки щодо дисциплінарного проступку адвоката до КДКА регіону для нового розгляду. 49. Звертаючись до суду першої інстанції, позивач наполягав на тому, що КДКА регіону повно і всебічно розглянула скаргу третьої особи та прийняла правильне рішення про відмову в порушенні дисциплінарної справи, у зв`язку з чим у ВКДКА не було підстав для направлення матеріалів перевірки на новий розгляд. 50. У контексті викладеного Суд зазначає, що Верховний Суд уже викладав висновок щодо меж оцінки рішень кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури, прийнятих за наслідками розгляду скарг щодо адвокатів. Так, у постановах Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі 810/1972/17, від 24 червня 2020 року у справі №813/2639/18, від 14 грудня 2020 року у справі №821/1030/17, від 10 червня 2021 року у справі №826/15590/15 було сформовано правову позицію, відповідно до якої адвокатура в Україні - це недержавний самоврядний інститут, який самостійно вирішує питання своєї організації та діяльності. Вирішення питань, що стосуються дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні, законом віднесено до виключної компетенції адвокатського самоврядування в особі відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. 51. Водночас правомочність відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії на власний розсуд за наслідками оцінки обставин і фактів прийняти рішення за правовою природою є дискреційним повноваженням, під яким розуміється можливість суб`єкта владних повноважень самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох юридично допустимих варіантів управлінського рішення. 52. Проте суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленими частиною другою статті 2 КАС України критеріям, а саме, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. 53. Таким чином, правову оцінку рішенню органів адвокатського самоврядування в питанні притягнення адвокатів до дисциплінарної відповідальності суди мають надавати виключно у контексті дотримання відповідної процедури, не втручаючись у надану КДКА/ВКДКА юридичну оцінку доказам, зібраним у ході процедури проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката на предмет їхньої достатності/недостатності. 54. Суд зазначає, що в цій справі позов не був мотивований порушенням ВКДКА встановленого Законом №5076-VI чи Положенням порядку розгляду скарги на дисциплінарний проступок адвоката. Судами попередніх інстанцій також не було встановлено порушень процедури, внаслідок яких поза увагою ВКДКА залишилися істотні для правильного вирішення справи обставини. 55. Суд також зазначає, що оскаржуване рішення за своєю юридичною суттю не є рішенням про притягнення до дисциплінарної відповідальності, ним не надавалася юридична оцінка діям позивача на предмет наявності чи відсутності в них складу дисциплінарного проступку. 56. Оскаржуваним рішенням лише констатовано, що окремі аргументи скаржника стосовно вчинення адвокатом дисциплінарного проступку не отримали належної оцінки від дисциплінарної палати КДКА регіону. 57. Виходячи із послідовності стадій дисциплінарного провадження, ураховуючи мету і завдання проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката, - можна зробити висновок, що рішення ВКДКА, яке оскаржується у цій справі, є проміжним та не створює для позивача юридичних наслідків, не впливає на обсяг його правоздатності і дієздатності, та не обмежує позивача в здійсненні професійної адвокатської діяльності. 58. З урахуванням викладеного Суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення ВКДКА від 30.08.2017 №VIII-003/2017 59. Відповідно до частин першої, третьої статті 351 КАС України (у редакції до 08.02.2020) підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 60. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. 61. Таким чином, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 62.

Результат розгляду: partial