Рішення адміністративного суду від 2022-04-06 00:00:00+03

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ретал Дніпро» (далі позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №130/4.1-1002/П-48 від 12.08.2021р.. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року адміністративний позов позивача було задоволено, визнано протиправним та скасовано оскаржений припис відповідача про накладення штрафу. З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неналежну оцінку судом доказів, що надавалися відповідачем на підтвердження правомірності внесення припису, підтвердження факту виявлених порушень законодавства про працю, відповідач просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року та прийняти нове про відмову у задоволенні позову. В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що під час позапланового заходу були виявлені порушення позивачем законодавства про працю, а саме порушення строків подання відомостей про прийнятого на роботу працівника [PERSON] до ГУ ДПС у Дніпропетровській області. Вважає, що посадові особи Управління Держпраці діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законами України. Позивач надіслав письмовий відзив на апеляційну скаргу. У відзиві стверджує, що погоджується з висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення. Апеляційний розгляд справи здійснено за правилами ст. 311 КАС України, в порядку письмового провадження. Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне. З матеріалів справи встановлено, що на підставі наказу Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області від 04.08.2021 № 1286-П та направлення від 05.08.2021 № 525-Н у період з 05 серпня 2021 року по 11 серпня 2021 року відповідачем проведено позаплановий захід зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Ретал Дніпро" з питань повноти, своєчасності нарахування та виплати заробітної плати при звільнені громадянки [PERSON] . За результатами перевірки складено акт № 130/4.1-1002 від 11 серпня 2021 року, в якому зроблено висновок про допущення позивачем порушення вимог законодавства, а саме ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України та Постанови Кабінету Міністрів України № 413 від 17 червня 2015 року, в частині повідомлення про прийняття працівника на роботу Державної податкової служби (а.с.8-19). Так, у описі виявлених порушень в акті зазначено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за встановленою формою до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором. В ході перевірки встановлено, що [PERSON] прийнята на роботу з 20.07.2016 на посаду оператора по введенню даних в ЕВМ на дільницю підготовки виробництва з випробувальним терміном на 2 місяці ТОВ "РЕТАЛ ДНІПРО" згідно наказу від 19.07.2016 № 84-К. Відомості подані до ГУ Державної податкової служби з порушенням терміну і строків визначених абз. 1 Постанови КМУ №413, про що свідчить квитанція №2, в якій дата прийняття документу 20.07.2016 о 09:43. На підставі акту перевірки, відповідач видав припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю № 130/4.1-1002/П-48 від 12 серпня 2021 року, яким зобов`язано позивача усунути порушення терміну і строків повідомлення про прийняття працівника на роботу (а.с.6-7). Вважаючи припис від 12.08.2021р. протиправним, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування. Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив. При цьому, зазначив про відсутність підстав для видачі оскаржуваного припису, оскільки в момент отримання позивачем другої квитанції і на момент проведення позапланової перевірки правопорушення не існувало. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне. Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначає Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України). Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини. Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників (стаття 1 КЗпП України). Відповідно до частини 1 статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Тобто, за трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою, працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо. Частина 3 статті 24 КЗпП України передбачає, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На дату подання повідомлення засобами електронного зв`язку (19.07.2016 року), дана процедура регулювалася Інструкцією затвердженою наказом ДПА України № 233 від 10.04.1998 р. Відповідно до п.1 зазначеної Інструкції, квитанція про одержання податкового документа в електронному вигляді (далі - перша квитанція) - електронний документ, що формується програмним забезпеченням органів ДПС та засвідчує факт і час одержання податкового документа в електронному вигляді. Згідно п. 7.4. Розділу III Інструкції 7.4 перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв`язку. У п. 7.7 Інструкції зазначено, що датою та часом надання податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС є дата та час, зафіксовані у першій квитанції. Стаття 24 КЗпП України зобов`язує роботодавця лише повідомити державний орган про факт укладення трудового договору, і не зобов`язує його чекати будь-яких підтверджень. Відсутня така вимога і в Постанові КМУ № 413 від 17 червня 2015 року. В квитанції № 2, що міститься в матеріалах справи (а.с.25), дата 20.07.2016 р. о 9.43 зазначено, що документ доставлено до районного рівня 2801 СДПІ З ОВП у м. Дніпропетровську МНУ ДФС 19.07.2016 р. в 16:40:16 (ТОВ "Ретал Дніпро" (Одержувач: 34657144). Тобто, повідомлення про прийняття працівника на роботу було направлено до органу ДПС до допуску [PERSON] до роботи. Вказаний факт підтверджується також і повідомленням про отримання звітності, яке було отримано позивачем 19.07.2016 о 16:47, відповідно до якого: "Звіт доставлено на поштову скриньку ДФС України 19.07.2016 в 16:34:32" та квитанцією № 1, яку було отримано позивачем 19.07.2016 р. о 16:47, відповідно до якого: "Документ J300101 Повідомлення про прийняття працівника на роботу. Документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 19.07.2016 в 16:40:16" (а.с. 23-24). Таким чином, обов`язок подати повідомлення про прийняття працівника на роботу ТОВ "Ретал Дніпро" виконало. У постанові від 07 листопада 2018 року у справі №804/33/17 Верховний Суд дійшов висновку, що у разі подання документів до органів ДПС засобами електронного зв`язку, підтвердженням про їх подання є саме перша квитанція, і навіть подальше виявлення в поданих документах помилок не свідчить про несвоєчасне подання, чи/або про несвоєчасне повідомлення. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. В контексті вищезазначених гарантованих Конституцією України прав, можливо дійти висновку, що право громадянина на працю не може бути поставлено в залежність від працездатності комп`ютерної системи (чи особливостей її роботи), вихідних днів органів ДПС та інших суб`єктивних факторів, які не залежать від волі роботодавця, і якщо роботодавець виконав усі покладені на нього законом обов`язки, він має повне право на допуск працівника до роботи. Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, встановлюється виключно законами. Згідно з ч. 8 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" припис це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Таким чином, припис може бути видано лише стосовно триваючого правопорушення. В той же час, як вірно встановив суд першої інстанції, факт порушення, про яке зазначено в акті перевірки, та відображено у приписі, спростовано. На момент проведення позапланової перевірки правопорушення не існувало. В даному випадку у відповідача були відсутні законні підстави для внесення оскарженого припису. З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржений позивачем припис про усунення порушень законодавства про працю є протиправним та підлягав скасуванню. Доводи, наведені у апеляційній скарзі відповідача, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а тому рішення суду першої інстанції у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Результат розгляду: denied