Рішення адміністративного суду від 2022-01-24 00:00:00+02

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «ТАСМАН» про стягнення заборгованості у сумі 250000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що станом на дату звернення до суду за відповідачем обліковується податковий борг перед бюджетом у розмірі 250000,00 грн, який виник у зв`язку з несплатою грошових зобов`язань, що нараховані контролюючим органом. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2021 року адміністративний позов задоволено частково: - стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "ТАСМАН" кошти у рахунок погашення податкового боргу у сумі 240000 (двісті сорок тисяч) гривень; - у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, зазначаючи про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та здійснення порушень процесуальних норм, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що відповідачем на час прийняття рішення судом першої інстанції було сплачено заборгованість в розмірі 30000,00 грн, а отже сума яка заявлена позивачем до стягнення є завищеною. Крім того, апелянт зазначає, що контролюючи органом не винесено податкову вимогу, а отже у останнього відсутні правові підстави для звернення до суду з даним позовом. На адресу суду апеляційної інстанції від апелянта надійшли додаткові пояснення, в яких останній зазначає, що протягом грудня 2021 року Товариством було частково погашено заборгованість, що підтверджується платіжними дорученням та сума податкового боргу становить 180 000,00 грн. Позивачем подано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що на даний час заборгованість відповідача становить 180 000,00 грн, що підтверджується карткою платника податків. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "ТАСМАН" перебуває на обліку у Головному управління ДПС у Вінницькій області, як платник податків, починаючи з 23.11.2016 року. Посадовими особами ГУ ДПС у Вінницькій області було проведено фактичну перевірку з питань дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "ТАСМАН" вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального". За результатами вказаної перевірки, 01 серпня 2019 року контролюючим органом складено акт фактичної перевірки № 418/40/36336063, за висновками якого встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "ТАСМАН" порушено вимоги статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального". Головне управління ДФС у Вінницькій області 20 серпня 2019 року прийняло рішення № 148/40/36336063 про застосування фінансових санкцій до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "ТАСМАН" у вигляді штрафу на загальну суму 250000,00 грн, відповідно до абзацу дев`ятого частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального". Платник податків оскаржив прийняте рішення у судовому порядку. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року по справі №120/2924/19-а, залишеним в силі постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року, відмовлено у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Тасман" до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 20 серпня 2019 року № 148/40/36336063. Відповідно до довідки Головного управління ДПС у Вінницькій області та витягу з інтегрованої картки платника податку за Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Тасман" обліковується податковий борг за адміністративними штрафами і санкціями у розмірі 240000,00 грн. Враховуючи, що суми грошових зобов`язань, які визначені контролюючим органом не сплачені у встановлений законом строк, за відповідачем обліковується податковий борг, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом. Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем частково погашено суму податкового боргу, що підтверджується довідкою про суму заборгованості та витягом з інтегрованої картки платника податків, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного. Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. За приписами підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Підпунктом 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. Контролюючий орган має право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджету та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу. Відповідно до частини 2 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів. Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України (частина четверта статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального"). Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України. Положеннями частини 15 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" регламентовано, що у разі невиконання суб`єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду. Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень, у відповідності до положень пункту 41.2 статті 41 Податкового кодексу України. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що штрафна санкція, яка заявлена до стягнення, в розмірі 250 000,00 грн вважається узгодженою, оскільки набрало законної сили рішення суду по справі по справі №120/2924/19-а про відмову в задоволенні позовних вимог щодо оскарження рішення про застосування штрафної санкції. Постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790 затверджено Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". Пунктом 10 цього Порядку встановлено, що у разі невиконання суб`єктом господарювання рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду. Підставою для застосування адміністративно-господарських санкцій є виключно правопорушення якого припустився суб`єкт господарювання. Отже, наявність несплаченої у визначений тридцятиденний законодавством строк штрафної санкції підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а також даними інтегрованої картки платника податків та довідкою про наявність штрафної санкції, яка обліковується за Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "ТАСМАН". Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України визначено право контролюючих органів у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг. Суд першої інстанції звернув увагу, що позовні вимоги заявлені на всю суму нарахованої штрафної санкції у розмірі 250000,00 грн, в той час, як довідкою про суму заборгованості підтверджується, що сума заборгованості складає 240000,00 гривень. З інтегрованої картки платника податків станом на 31 грудня 2020 року вбачається, що штрафна санкція була частково сплачена платником податків, а саме: 24 листопада 2020 року зараховано кошти у розмірі 5000,00 гривень відповідно до платіжного доручення від 24 листопада 2020 року № 158, а також 16 грудня 2020 року зараховано кошти у розмірі 5000,00 гривень відповідно до платіжного доручення від 16 грудня 2020 року № 204. Колегією суддів досліджено матеріали справи та встановлено, що в матеріалах справи відсутні платіжні доручення, як додані відповідачем до апеляційної скарги, а отже на час розгляду справи в суді першої інстанції, суд не був належним чином повідомлений про добровільну сплату відповідачем податкового боргу в розмірі 30000,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що в період з січня 2021 року по грудень 2021 року відповідачем в добровільному порядку було сплачено штрафні санкції, що підтверджується наступними платіжними дорученнями: №238 від 27.01.2021 р. на суму 10000,00 грн; №274 від 02.03.2021 р. на суму 5000,00 грн; №304 від 31.03.2021 р. на суму 5000,00 грн; №333 від 29.04.2021р. на суму 5000,00 грн; №354 від 28.05.2021р. на суму 5000,00 грн; №383 від 29.06.2021р. на суму 5000,00 грн; № 414 від 27.07.2021р. на суму 5000,00 грн; № 445 від 25.08.2021р. на суму 5000,00 грн.; № 484 від 28.09.2021р. на суму 5000,00 грн; № 524 від 01.11.2021р. на суму 5000,00 грн; № 544 від 23.11.2021р. на суму 5000,00 грн.; № 158 від 24.11.2020р. на суму 5000,00 грн.; № 204 від 16.12.2020р. на суму 5000,00 грн. Колегія суддів звертає увагу, що сторони у відзиві на апеляційну скаргу та в додаткових поясненнях підтвердили, що станом на 01 січня 2022 року сума заборгованості становить 180 000,00 грн. Отже, враховуючи, що сторонами на час прийняття рішення суду першої інстанції не було надано даних про часткове погашення суми боргу (штрафних санкцій) в розмірі 30 000,00 грн, то колегія суддів доходить висновку, що рішення суду в даній частині прийнято було правомірно. Проте, як вбачається з матеріалів справи, що відповідачем виконано частково сплачено суму боргу та на час прийняття даної постанови заборгованість складає 180000,00 грн, то саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь контролюючого органу. Щодо посилання апелянта на те, що контролюючий орган зобов`язаний винести податкову вимогу, колегія суддів критично ставиться до даних тверджень, оскільки відповідач оскаржив у судовому порядку рішення про застосування фінансових санкцій від 20 серпня 2019 року № 148/40/36336063 та рішенням суду відмовлено у задоволенні позовних вимог, а отже суму штрафних санкцій є узгодженою та підлягає стягненню. З аналізу матеріалів справи колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга апелянта підлягають частковому задоволенню, а рішення суду в частині щодо стягнення з відповідача боргу в сумі 240 000,00 грн підлягає зміні та викладення резолютивної частини в новій редакції, а саме стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "ТАСМАН" кошти у рахунок погашення податкового боргу в сумі 180 000 (сто вісімдесят тисяч) гривень. В іншій частині рішення суду першої інстанції прийнято правомірно. Колегією суддів враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. За змістом частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги - задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - змінити в резолютивній частині виклавши абз. 2 в новій редакції: «Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "ТАСМАН" кошти у рахунок погашення податкового боргу в сумі 180 000,00 (сто вісімдесят тисяч) гривень».

Результат розгляду: partial