Рішення адміністративного суду від 2022-02-10 00:00:00+02

В травні 2021 року Новоград-Волинський міський центр зайнятості (далі Центр зайнятості) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області (далі ГУ ДКС в Житомирській області, Управління), за участю третьої особи-Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, \~в якому просив: -визнати бездіяльність ГУ ДКС у Житомирській області протиправною; -зобов`язати ГУ ДКС у Житомирській області прийняти до виконання \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Наказ № 906/962/19, виданий 13.02.2020 \~Господарським судом Житомирської області про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь Новоград-Волинського міського центру зайнятості 18919, 50 грн. - матеріальної шкоди та 1921 грн. - судового збору; -зобов`язати ГУ ДКС у Житомирській області виконати Наказ Господарського \~суду Житомирської області №906/962/19 від \~13.02.2020, у встановлені законодавством строки. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року позов задоволено частково: -визнано протиправною бездіяльність ГУ ДКС в Житомирській області в частині повернення Наказу №906/962/19, виданого 13.02.2020 Господарським судом Житомирської області; -зобов`язано ГУ ДКС у Житомирській області прийняти до виконання Наказ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~№ 906/962/19, виданий 13.02.2020 Господарським судом Житомирської області про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь Новоград-Волинського міського центру зайнятості 18919,50 грн.-матеріальної шкоди та 1921 грн.- судового збору. В іншій частині позову відмовлено. Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору. 11.01.2022 від позивача, через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказав на безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв`язку із чим просив \~відмовити у задоволенні останньої. За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 13.02.2020 \~Господарським судом Житомирської області видано наказ №906/962/19 про \~стягнення з ГУ ПФУ в Житомирській області на користь Новоград-Волинського міського центру зайнятості 18919,50 грн.-матеріальної шкоди та 1921,00 грн. судового збору. \~ У березні, квітні, та вересні 2020 року, а також у березні 2021 року позивач звертався до відповідача із заявами про примусове виконання Наказу \~№906/962/19. За результатами розгляду заяв, \~ГУ ДКС в Житомирській області листами \~від 16.04.2020 №13-08-1-06/2128, №04-08-1-06/4032 від 15.07.2020 та від 19.03.2021 №04-08-1/10/1873 повідомило \~Центр зайнятості, що безспірне списання коштів з рахунків боржника органами Казначейства здійснюється у відповідності до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок), пунктами 1 та 2 якого передбачено, що цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, а боржниками є - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання. Проте, на ім`я Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в органах Казначейства Житомирської області рахунки не відкрито. Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, дія цього закону цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності. Враховуючи вищезазначене, відповідно до п. 9 Порядку №845, Головне управління повторно повертає наказ Господарського суду Житомирської області від 13.02.2020 у справі №906/962/19. Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом. Задовольняючи позов, суд першої інстанції, посилаючись на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 07.02.2018 у справі №465/3743/13-а, виходив із того, що саме відповідач наділений повноваженням здійснювати безспірне списання коштів за виконавчими документами, стягувачем і боржником за яким є державні органи, а відтак суд дійшов висновку \~\~\~про обгрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати відповідача прийняти до виконання Наказ № 906/962/19, виданий 13.02.2020 року Господарським судом Житомирської області. Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Примусове виконання рішень проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені \~Конституцією України, Законом України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження", Законом України \~від 05 червня 2012 року №4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. За приписами частини другої статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року №215 затверджено Положення про Державну казначейську службу України (далі - Положення №215), відповідно до підпункту 3 пункту 4 якого Казначейство, відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку, здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду. Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 \~№ 845. За визначеннями, наведеними у пункті 2 Порядку № \~845, безспірне списання - це \~операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів; боржники - це визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства. Пунктом 3 Порядку №845 передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів за його платіжними дорученнями здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку. У разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому пункти 24-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми (пункт 25 Порядку № 845). За приписами пункту 26 Порядку №845 безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках). Згідно з пунктом 28 Порядку №845 орган Казначейства протягом трьох робочих днів після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (коди тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету і рахунки боржника, з яких проводиться безспірне списання коштів. З дня визначення таких кодів та рахунків орган Казначейства повідомляє боржникові про здійснення безспірного списання коштів з його рахунків. У разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника (пункт 33 Порядку № 845). В той же час, відповідно до частини першої статті 176 Цивільного кодексу України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади не відповідають за зобов`язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом. Такі випадки встановлені, зокрема, Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень". Так, згідно з частиною першою статті 2 цього Закону держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства. Однак частиною другою вказаної норми встановлено, що дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності. Колегією суддів з`ясовано, що боржником та стягувачем у господарській справі №906/962/19 є бюджетні установи-Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Новоград-Волинський міський центр зайнятості, які повністю фінансуються за рахунок бюджетних коштів. Таким чином, з огляду на зміст вищенаведених норм \~у спорах між юридичними особами, створеними державою, держава гарантом виконання зобов`язань не виступає, а відтак \~\~норми Закону № 4901-VI на спірні правовідносини не поширюються. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловленою у постановах від 24.01.2019 №404/151/17, від 29.03.2019 у справі №818/2018/17 та від 13.09.2019 у справі №826/19412/15. Крім того, як зазначено відповідачем, наразі в Казначействі на ім`я ГУ ПФУ в Житомирській області відкрито тільки чотири небюджетні рахунки за субрахунком 3556 "Рахунки для зарахування єдиного соціального внеску" для зарахування та розподілу страхових коштів. Вказані рахунки відкриті для надходження заборгованості по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 01.10.2013. При надходженні коштів на відповідні рахунки, вони на наступний день перераховуються ГУ ПФУ в Житомирській області до ГУ ДПС у Житомирській області. Вказані рахунки відносяться до 35 класу рахунків "Інші рахунки розпорядників бюджетних коштів та рахунки інших клієнтів" (наказ Міністерства фінансів України від 31.12.2013 № 1203 "Про затвердження Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 січня 2014 року за № 161/24938). Будь-які інші рахунки ГУ ПФУ в Житомирській області в ГУ ДКС в Житомирській області не відкриті. Так, за визначеннями, наведеними у п.1.2. Порядку відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.06.2012 № 758: -небюджетні рахунки-рахунки, які відкриваються органами Казначейства у випадках, передбачених законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, розпорядникам бюджетних коштів та одержувачам бюджетних коштів, відокремленим структурним підрозділам розпорядників бюджетних коштів, підприємствам, установам, організаціям та фізичним особам - підприємцям за операціями, що не належать до операцій з виконання бюджетів. До небюджетних рахунків відносяться депозитні рахунки, рахунки для зарахування коштів єдиного соціального внеску, які підлягають розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, рахунки фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування, єдиний рахунок, рахунки для операцій з коштами від приватизації майна, коштами фінансового резерву та інші рахунки клієнтів за операціями, що не належать до операцій з виконання бюджетів; - рахунки із спеціальним режимом використання-рахунки, які відкриваються в Казначействі та його органах підприємствам, установам, організаціям для проведення розрахунків з надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу (в тому числі послуг з транспортування, розподілу та постачання), тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, з погашення заборгованості перед державним бюджетом, з повернення бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів (позик), у тому числі залучених державою (Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними радами, міськими радами) або під державні (місцеві) гарантії, з електронного адміністрування податків, для сплати заборгованості за електроенергію, для зарахування депозитних коштів, єдиний рахунок та небюджетні рахунки розпорядників бюджетних коштів. Тобто, відкрити небюджетний рахунок можна лише в тому випадку, коли це передбачено певними законодавчими чи іншими нормативно-правовими актами. З огляду на зазначене, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи відповідача, що \~ГУ ПФУ в Житомирській області не є боржником з якого можливо провести безспірне списання коштів відповідно до Порядку №845, а згідно ч.2 ст.2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності. Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору неправильно встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення. У силу п.2 ч.1 ст.315\~ КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно зі ст.317\~КАС України\~ підставами для скасування судового рішення суду першої \~інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти \~нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Результат розгляду: denied