Рішення адміністративного суду від 2022-02-21 00:00:00+02

У листопаді 2021 року [PERSON] (далі - \~позивач, [PERSON] ) звернулася до Борівського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до\~Державної екологічної інспекції у Харківській області (далі відповідач, ДЕІ у Харківській обл.), в якому просила суд: - визнати протиправною та скасувати постанову №08-11/440 від 30.09.2021, якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ст.ст.78,82-1 КУпАП. Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 03.12.2021 у задоволенні позову відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначила, що під час винесення постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності відповідачем були порушенні вимоги процесуального законодавства, а саме не вказано місце та час вчинення правопорушення, також зі змісту протоколу від 29.09.2021 №002106 не можливо встановити наявність в діях складу вчиненого правопорушення. Апелянт вказала , що згідно ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня його вчинення, а при триваючому правопорушенні з дня його виявлення, проте згідно змісту протоколу момент вчинення правопорушення визначено 05.08.2021, а постанову вынесено 30.09.2021, якщо брати дату визначену у відзиві, то 14.04.2021, в обох випадках відповідачем пропущено строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Також позивач зазначила, що її не повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Апелянт звернула увагу також, що під час судового розгляду не доведено факту покладення на неї обов`язків здійснення \~контролю за викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря та здійснення обліку кількості, типу та складу відходів за формою 1-ВТ, що є підставою для не відповідності суб`єктного складу правопорушення обставинам справи. 08.02.2022 ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в судове засідання. 21.02.2022 до Другого апеляційного адміністративного суду відповідачем подано \~відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу [PERSON] залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Згідно ч. 1\~ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України\~(далі -\~КАС України) у справах, визначених статтями\~273 - 277,\~280 - 283,\~285 - 289\~цього\~Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2\~ст. 268 КАС України). Сторони про дату, час та місце були повідомленні належним чином відповідно до положень ч. 2 ст. 268 КАС України. 21.02.2022 ухвалою колегії суддів клопотання представника позивача М.В.Бодак про проведення судового засідання в режимі відеоконференції залишено без задоволення. 21.02.2022 ухвалою колегії судді, постановленої без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено в задоволенні клопотання представників позивача Спіциної О.П. та Бодак М.В. з урахуванням вимог до ч.4 ст 286 \~КАС України. Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів , на які позивач посилається в апеляційній скарзі, зазначає наступне. Судом першої інстанції встановлені наступні обставини, які не оспорено сторонами. 13.08.2021 ДЕІ у Харківській обл. за результатами здійснення державного нагляду (контролю) складено акт проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 725/12-02/08-04, який отримано головним інженером Харківського регіону. Актом перевірки зафіксовано, що ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНИ» розташоване за адресою: Харківська область, смт Борова, вул. Підлиманська, 15 здійснює діяльність з порушенням вимог Закону України « Про охорону атмосферного повітря» та Закону України «про відходи». З метою усунення зазначених порушень, Інспекцією було видано припис від 19 серпня 2021 року № 64/08-10, яким зобов`язано ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНИ» усунути безліч порушень які зазначені та підтверджуються актом перевірки. Під час перевірки було встановлено що згідно з п.1 наказу товариства від 04.01.2021 № 44 Про призначення відповідальних осіб у сфері охорони навколишнього середовища по об`єктах Харківського регіону ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНИ» відповідальними особами у сфері охорони навколишнього природного середовища та забезпечення екологічної безпеки в цілому є майстри АЗС та АГЗП. Тобто відповідальною посадовою особою на ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНИ» яка розташована за адресою: Харківська область, смт Борова, вул. Підлиманська, 15 є [PERSON] оскільки працює майстром зазначеною АЗС. Під час проведення перевірки посадовим особам Інспекції було надано дозвіл на викиди забруднюючих\~речовин\~в\~атмосферне\~повітря № 63140030080065945-6075 від 15.04.2021. Також було надано попередній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від 07.11.2013 № 6321055100-426, терміном дії до 07.11.2018 Як вбачається з вищезазначеного акту перевірки від 13.08.2021 № 725/12-02/08-04 яким зафіксовано всі порушення то у ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНИ» джерело викиду № 9 дихальний патрубок від резервуару для зберігання масла моторного є новоутвореним джерелом та таким, що не був врахований у дозволі на викиди від 07.11.2013 № 6321055100-426. Відповідно до копії дозволу №UА631400030080065945-6175 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданого ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНА», термін дії дозволу необмежений, з 15.04.2021. Відповідно до копії дозволу №6321055100-426 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданого ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНА», термін дії дозволу: 5 років, з 07.11.2013 по 07.11.2018. ДЕІ у Харківській обл. 19.08.2021 винесено припис з метою усунення порушень природоохоронного законодавства виявлених під час проведення планової перевірки ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНА». 29.09.2021 за результатами перевірки складено протокол про адміністративне правопорушення, яким встановлено, що [PERSON] 05.08.2021 будучи відповідальною посадовою особою ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» допустила здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферу повітря без дозволу спеціального уповноваженого органу виконавчої влади; неведення первинного обліку, кількості, типу та складу відходів за формою 1-ВТ, чим порушила ст.11 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря» та ст.14 ЗУ «Про відходи» 30.09.2021 постановою про накладення адміністративного стягнення, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст.78,82-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136,00 грн. Не погодившись з вказаною постановою, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості та доведеності вини [PERSON] \~ у\~\~вчиненні зазначеного правопорушення. Колегія суддів вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та зазначає наступне. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків. Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Колегія суддів зазначає, що адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму дії або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 16.09.2020 по справі № 127/18265/16-а. Для можливості притягнення конкретної особи до відповідальності, необхідно з`ясувати чи вона є (може бути) суб`єктом адміністративного правопорушення, а саме, з`ясувати можливість притягнення такої особи до відповідальності (вік, осудність, обов`язки, інші спеціальні ознаки тощо) та наявність причинного зв`язку між діянням особи та наслідками. Тобто, існування такої складової як суб`єкт правопорушення можливе лише за наявності причинного зв`язку між об`єктивною стороною правопорушення та конкретною особою (вчинення саме конкретною особою дій, що мають ознаки правопорушення). Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.06.2020 по справі № 686/14075/16-а. Зі змісту вищевказаного випливає, що орган при розгляді справи щодо притягнення посадової особи до відповідальності за порушення певних правил зобов`язаний з`ясувати чи входить до посадових обов`язків такої особи необхідність додержання таких правил. Матеріалами справи підтверджено, [PERSON] працює на посаді майстра АЗС №303 ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна». Відповідно до ч.1 ст. 78 КУпАП викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади або недодержання вимог, передбачених наданим дозволом, інші порушення порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря або перевищення технологічних нормативів допустимого викиду забруднюючих речовин та нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел під час експлуатації технологічного устаткування, споруд і об`єктів - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від п`яти до восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони атмосферного повітря (див. Закони України "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про охорону атмосферного повітря"). Предмет посягання - атмосферне повітря. Відповідно до статті 1 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" атмосферне повітря - це життєво важливий компонент навколишнього природного середовища, який являє собою природну суміш газів, що знаходиться за межами жилих, виробничих та інших приміщень. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: 1) викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади або недодержання вимог, передбачених наданим дозволом, інші порушення порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря або перевищення технологічних нормативів допустимого викиду забруднюючих речовин та нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел під час експлуатації технологічного устаткування, споруд і об`єктів; 2) перевищення гранично допустимих рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на атмосферне повітря або вплив фізичних та біологічних факторів на атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у випадках, коли необхідність одержання такого дозволу передбачена законодавством (формальний склад). Відповідно до статті 1 ЗУ "Про охорону атмосферного повітря" забруднення атмосферного повітря - це змінення складу і властивостей атмосферного повітря в результаті надходження або утворення в ньому фізичних, біологічних факторів і (або) хімічних сполук, що можуть несприятливо впливати на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища. Порядок проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, які отримали такі дозволи, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 11 ЗУ "Про охорону атмосферного повітря"). Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (посадові особи підприємств, установ, організацій, що здійснюють діяльність, пов`язану з викидом забруднюючих речовин в атмосферне повітря або з впливом на неї фізичних та біологічних факторів на його стан). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності. Заперечуючи вчинення адміністративне правопорушення, позивач посилається на те, що обов`язок організації процесу отримання дозвільних документів та здійснення контролю за їх віповідністю чинному законодавству на нього не покладено. Вказана обставина підтверджується наказом ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» від 4 січня 2021 року №45, згідно якого призначені відповідальні особи у сфері поводження з відходами по об`єктах Харківського регіону \~ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна". Зокрема на АЗС/АГЗП Центрального, Східного та Західного регіонів призначено \~відповідальними особами у сфері поводження з відходами майстрів АЗС, АГЗП та зазначені їх обов`язки. Зі змісту протоколу №002106 від 29.09.2021 та постанови від 30.09.2021 №08-11/440 вбачається, що відповідачем при прийнятті рішення не з`ясовувався зміст посадової інструкції позивача, обсяг посадових обов`язків, оскільки будь-які посилання на це у протоколі та постанові відсутні. Таким чином, [PERSON] не може виступати у даному випадку як суб`єкт правопорушення, оскільки не порушувала покладених на неї обов`язків відповідно до наказу ТОВ \~«ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНИ» від 04.01.2021 №45, не є відповідальною особою за дотриманням вимог у сфері поводження з відходами, відповідальність за дотриманням яких пердбачена ст.78 КУпАП та не може нести відповідальність за вчинення правопорушень передбачених ст.78 КУпАП.\~ Стосовно правопорушення правил ведення первинного обліку та здійснення контролю за операціями поводження з відходами або неподання чи подання звітності щодо утворення, використання, знешкодження та видалення відходів, відповідальність за \~яке передбачено ст. 82-1 КУпАП колегія суддів зазначає. Позивач, не погоджуючись із притягненням до адміністративної відповідальності в цій частині \~посилається на те, що вона не здійснювала первинний облік \~та контроль за операціями поводження з відходами, та не має у цій сфері спеціальних знань. В обгрунтування правомірності винесеної постанови віддповідач посилається на наявність наказу \~по ТОВ "ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНИ" від 04.01.2021 №44 "Про призначення відповідальних осіб у сфері охорони навоклишнього природнього середовища у тому числі і відповідальних осіб у сфері поводження з відходами на об`єктах Харківського регіону ТОВ "ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНИ" \~відповідальними особами у сфері охорони навколишнього природнього середовища та забезпечення екологічної безпеки в цілому є майстри АЗС. Відповідальним особам потрібно організувати \~ведення \~первинного обліку відходів за місцем фактичного утворення. Перевіряючи правомірність \~притягнення до адміністративної відповідальності за ст.82-1 КУпАП колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано доказів \~того, що саме до посадових обов`язків позивача віднесено ведення первинного обліку \~та контролю за операціями поводження з відходами та те, що позивач ознайомлена з ними. Крім того \~матеріали справи не містять по ТОВ "ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНИ" від 04.01.2021 №44 на який посилається відповідач. Проаналізувавши наведені вище правові норми та обставини справи , колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимог \~апеляційної скарги [PERSON] та як наслідок, наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Щодо інших доводів сторін колегія суддів зазначає. Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень. Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний \~з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 \~Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення. Відповідно до\~ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Згідно із приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, \~колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції, з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог [PERSON] \~у повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 139 КАС України. .

Результат розгляду: granted