Рішення адміністративного суду від 2023-01-18 00:00:00+02

У вересні 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (надалі ГУ ПФУ в Одеській області, позивач) звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання протиправною та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ВП №68910144 від 05.09.02022 про накладення штрафу в розмірі 10 200 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що орган ПФУ виконав в повному обсязі покладені на нього рішенням суду у справі № 420/25966/21 зобов`язання по здійсненню перерахунку і виплати пенсії в порядку, встановленому чинним законодавством. Нараховані суми пенсії було включено до реєстру судових рішень та поставлено у чергу на безпосередню виплату пенсії. Фактична ж невиплата грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин. Відповідач проти позову заперечував. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року у задоволенні адміністративного позову ГУ ПФУ в Одеській області відмовлено повністю. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ГУ ПФУ в Одеській області подано на вказане судове рішення апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги, виклавши більшою мірою аналогічні доводи тим, що були викладені у позовній заяві наголошує на протиправності постанови відповідача та зазначає, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки такий боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку виконати судове рішення, тому у відповідача відсутні підстави для прийняття оскаржуваної постанови. також. Скаржник вказує на те, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 1710.2022р. у справі №420/12511/22 визнано протиправною та скасовано постанову ВП№68910144 від 17.08.2022р. про накладення штрафу у розмірі 5100грн. За приписами ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у відповідності до ч. 1 ст. 311 КАС України. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на виконанні у відповідача перебуває виконавче провадження ВП №68910144 з примусового виконання вимог виконавчого листа №420/25966/21, виданого Одеським окружним адміністративним судом 06.04.2022 про зобов`язання позивача провести з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії [PERSON] на підставі довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» №33/36-3506 від 26.08.2021 «Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії» з урахуванням виплачених сум». 15.07.2022 відповідач виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначив про надання десяти робочих днів для виконання рішення суду. 17.08.2022 відповідач виніс постанову ВП №68910144 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду. У зазначеній постанові відповідач вказав на необхідність виконання рішення суду протягом десяти робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду. Позивач листом від 22.08.2022 повідомив відповідача, що на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 у справі №420/25966/21, яке набрало законної сили 22.02.2022, [PERSON] 11.05.2022 він провів перерахунок пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області № від 26.08.2021 №33/36-3506 «Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії». Розмір пенсії [PERSON] з 01.06.2022 становить 11928,20 грн. Сума доплати за період з 01.12.2019 по 31.05.2022 з урахуванням фактично виплачених сум склала 155128,67 та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Таким чином, повідомляє позивач у своєму листі, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.12.2019 по 31.05.2021 в сумі 155 128,67 грн. буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду з Державного бюджету України. 05.09.2022 відповідач виніс постанову про накладення штрафу в подвійному розмірі 10 200 грн. за повторне невиконання рішення боржником без поважних причин. Не погоджуючись з прийнятою постановою, вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно, виконуючи покладені на нього чинним законодавством обов`язки, застосував до позивача штрафні санкції у розмірі 10200 грн. за невиконання повторно рішення суду без поважних причин такого невиконання. Колегія суддів такий висновок суду першої інстанції вважає хибним та передчасним, виходячи з наступного. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч.2 ст.2 КАС України вимогам. Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч.2 та ч.4 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом. Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Закон України №1404-VIII). Частиною 1 статті 13 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року № 1404-VIII визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно з ч.1 ст.18 Закону України №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. В свою чергу, п. 16 ч.3 ст. 18 Закону України №1404-VIII закріплено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом. В силу приписів ч.ч. 1-3 статті 63 Закону України №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. В силу вимог ст. 75 Закону України №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. Отже, підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин, та у разі коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього Разом з цим, на момент прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником рішення суду у встановлений законодавством строк, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання. При цьому, накладення штрафу в подвійному розмірі є наслідком повторного невиконання рішення боржником без поважних причин у встановлений виконавцем строк. Поважними причинами невиконання рішення суду в розумінні норм України "Про виконавче провадження" можуть вважатися обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій. Таким чином, встановлення таких обставин як: невиконання судового рішення чи наявність поважних причин такого невиконання, необхідно здійснювати в кожному конкретному випадку індивідуально, а обов`язок з`ясування цих обставин покладено на державного виконавця. Матеріали справи свідчать, що спірною постановою відповідача на позивача накладено штраф на підставі статті 75 Закону № 1404-VIII, тобто за повторне невиконання рішення боржником без поважних причин. Обґрунтовуючи відсутність порушень у своїй діях апелянт вказує, аналогічно доводам викладеним у позові, що позивачу перераховано пенсію та її виплата проводиться у новому збільшеному розмірі. Сума доплати за період з 01.12.2019 по 31.05.2022 в сумі 155128,67грн. нарахована у зв`язку із виконанням рішення суду у справі №420/25966/21, буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду з Державного бюджету України. З огляду на те, що Головним управлінням включено нараховані суми пенсії до реєстру судових рішень та поставлено у відповідну чергу (станом на 09.11.2022) на безпосередню виплату пенсії, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин. До того ж, апелянт вказує про те, що постанова відповідача від 17.08.2022р ВП№68910144 про накладення штраф на ГУ ПФУ в Одеській області штрафу у розмірі 5100 грн. визнана протиправною та скасована відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.10.2022р. Відтак, підстави для застосування штрафу у подвійному розмірі до відповідача наразі відсутні. З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що підставами для прийняття оспорюваної у межах даної справи позивачем постанови від 05.09.2022р. головним державним виконавцем Відділу ПВР Управління забезпечення ПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса) було - встановлення повторного невиконання органом ПФУ вимоги виконавчого документу виконавчого листа №420/25966/21 виданого 06.04.2022р. без поважних причин протягом встановленого виконавцем строку (а.с. 8зв.). При цьому, головним державним виконавцем було встановлено, що 17.08.2022р. відповідно до вимог ст.ст. 63, 75 ЗУ «Про виконавче провадження», за невиконання виконавчого листа №420/25966 виданого 06.04.2022р. Одеським окружним адміністративним судом вперше, на відповідача було накладено штраф у розмірі 5 100, 00 грн., у якій в тому числі вказувалось про зобов`язання боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів (а.с. 10зв.). Судова колегія надаючи оцінку доводам скаржника встановила, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року у справі №420/12511/22, зокрема було визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 17.08.2022 року ВП №68910144, про накладення штрафу в розмірі 5100 грн., а також стягнуто судові витрати. Суд у межах розгляду даної справи №420/12511/22 встановив, що листом від 16.08.2022 вих. №1500-0505-5/82399, який отримано відповідачем, позивач повідомив відповідача про виконання рішення суду у добровільному порядку, надавши протокол перерахунку пенсії та розрахунок. Також пенсійним органом зазначено, що погашення заборгованості, нарахованої на виконання рішення суду, здійснюватиметься в межах бюджетних асигнувань. Державним виконавцем в оскаржуваній постанові про накладення штрафу не надано мотивованого обґрунтування про визнання або не визнання причин не виконання рішення суду неповажними. Вказане судове рішення Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) оскаржив до апеляційного суду в частині стягнення судових витрат. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року, апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року змінено шляхом виключення з резолютивної частини абзацу 3: «Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області сплачений судовий збір у розмірі 2481 грн.». В решті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року залишено без змін. За вказаного, колегія суддів вважає, що скасування в судовому порядку постанови від 17.08.2022 року про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення, яка в свою чергу зобов`язувала боржника до вчинення певних дій, виключає накладення штрафу за повторне невиконання боржником рішення без поважних причин, оскільки в даному випадку відсутня ознака "повторності" невиконання рішення суду. Вказаним спростовано наявність у позивача підстав для винесення постанови про накладення на боржника штрафу у подвійному розмірі 10200,00 грн, відтак постанова державного виконавця від 05.09.2022р. ВП№68910144 є протиправною та підлягає скасуванню, як така, що не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст.2 КАС України. Отже, позовні вимоги ГУ ПФУ в Одеській області підлягають задоволенню. З огляду на встановлені обставини справи, апеляційний суд вважає, що апелянтом доведено обставини, на які він посилався в обґрунтування своєї скарги, доводи скарги знайшли своє підтвердження під час перегляду рішення суду апеляційним судом, та є підставою для скасування рішення суду першої інстанції. Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З огляду на те, що позивачем у справі виступає суб`єкт владних повноважень, розподіл понесених ним судових витрат зі сплати судового збору судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Результат розгляду: granted