Рішення адміністративного суду від 2023-06-27 00:00:00+03

16.08.2022 року [PERSON] (надалі також - позивач, [PERSON] ) звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з адміністративним позовом до Полтавської митниці (надалі також - відповідач) в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача № 0031/80600/22 від 10.08.2022 року, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 148 920,48 грн. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 07 жовтня 2022 року позов [PERSON] - залишено без задоволення. Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його ухвалення з порушенням норм матеріального права, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 07.10.2022 та ухвалити нове судове рішення, яким позов [PERSON] задовольнити у повному обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам позивача та не врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах зокрема, від 20.03.2018 у справі № 640/7258/17, від 06.06.2018 у справі № 607/2391/17, від 06.06.2018 у справі № 607/1866/17, від 14.05.2019 у справі № 334/1738/16-а, щодо застосування положень ст. 485 МК України у подібних правовідносинах, на які посилався позивач. Вказує, що для притягнення до відповідальності на підставі статті 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, зокрема, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, й наявність прямого умислу, тобто усвідомлених і цілеспрямованих дій особи, направлених на уникнення сплати митних платежів або їх сплати у меншому розмірі. Натомість, у спірних правовідносинах випадку абсолютно є недоведеним наявність умисної форми вини в діях саме декларанта [PERSON] . Самі дії [PERSON] після отримання пакету документів від клієнта свідчать про протилежне, адже [PERSON] надав документи співробітнику митного поста "Кременчук" для попереднього погодження, що виключає навіть непрямий умисел. Вважає, у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 485 МК України, адже відсутній такий обов`язковий елемент складу адміністративного правопорушення, як суб`єктивна сторона, отже постанова відповідача є протиправною та підлягає скасуванню, а суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо відсутності підстав для задоволення позову. Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін. Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов`язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що постановою начальника Полтавської митниці Держмитслужби України Буяльським С.В. № 0030/80600/22 від 10.08.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на момент подання митної декларації від 13.12.2021 року № UA 806070/2021/006912, що складає 148 920,48 грн. Згідно постанови встановлено, що 13.12.2021 року до митного поста Кременчук Полтавської митниці директором ТОВ «Кар Флекс» [PERSON] на підставі договору про надання послуг митного брокера від 10.12.2021 № 50/252 з [PERSON] подано до митного оформлення електронну митну декларацію типу ІМ40АА зареєстровану за № UA 806070/2021/006912 на товар автомобіль легковий, який був у використанні, марка Opel, модель Vectra, номер кузова (VIN): [NUMBER] , тип кузова хетчбек, колір кузова зелений, номер шасі немає даних. Як підставу для спрощеного митного оформлення директором ТОВ «Кар Флекс» [PERSON] надано до митного поста Кременчук Полтавської митниці довідку від 19.10.2021 № 12/3415 з військової частини [NUMBER] ХІІ окремого батальйону Державної прикордонної служби України на підтвердження факту перебування [PERSON] у зоні операції Об`єднаних сил у відповідний період. На запит щодо підтвердження факту видачі військовою частиною вказаної довідки Полтавською митницею отримано лист від військової частини [NUMBER] від 15.02.2022 № 6/52/12-194, згідно якого довідка є недостовірною та має ознаки підробки. У відповідності із службовою запискою митного поста «Кременчук» Полтавської митниці від 06.06.2022 № 7.23-2801/254 сума зменшення розміру митних платежів за митною декларацією становить 49 640,16 грн. (мито 3420,40 грн., акцизний податок 32245,73 грн., ПДВ 13974,03 грн. ) 09.06.2022 відносно [PERSON] складений протокол про порушення митних правил № 0030/80600/22 за ознаками порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України. Згідно відомостей графи 54 митної декларації № UA 806070/2021/006912 особою, яка безпосередньо здійснювала декларування даного товару є директор ТОВ «Кар Флекс» [PERSON] . Таким чином, [PERSON] , вчинив протиправні дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів в сумі 49640,16 грн. при митному оформлені транспортного засобу марки Opel Vectra, VIN: [NUMBER] за митною декларацією типу ІМ40АА № UA 806070/2021/006912, шляхом подання митному органу недостовірної довідки від 19.10.2021 № 12/3415 з військової частини [NUMBER] ХІІ окремого батальйону Державної прикордонної служби України, як підстави для застосування тимчасового спрощення митного оформлення, що призвело до заявлення у графах 36,47 митної декларації неправдивих відомостей потрібних для нарахування та сплати митних платежів. Вважаючи постанову № 0030/80600/22 від 10.08.2022 протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом. Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції керувався тим, що відповідач довів наявність у діях позивача як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови. Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення. Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи. Згідно із ч. 6 ст. 257 МК України, умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Частинами 4, 5 ст. 266 МК України передбачено, що у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант. Статтею 485 МК України передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, в тому числі за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). При цьому зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого ст. 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст. 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості. Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого статтею 485 МК України) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів). Тобто, для притягнення до відповідальності згідно ст. 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу. Аналізуючи зміст ст. 485 МК України, колегія суддів доходить висновку, що склад правопорушення, викладений у цій нормі, передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети в диспозиції вказаної норми свідчить про те, що зазначене правопорушення може бути вчинене лише з умисною формою вини. Аналогічних висновків щодо статті 485 МК України дійшов Верховний Суд у постановах від 18 червня 2020 року у справі № 638/10546/16-а, від 27 січня 2022 року у справі №640/5320/17, від 15 лютого 2023 року у справі №712/8692/16-а, від 28 квітня 2023 року у справі № 161/17656/15-а, але не виключно. Судом встановлено, що листом від 15.02.2022 № 6/52/12-194 т.в.о. командира військової частини [NUMBER] Національної гвардії України [PERSON] митницю повідомлено, що інформація зазначена у довідці від 19.10.2021 № 12/3415 військової частини [NUMBER] ХІІ окремого батальйону Державної прикордонної служби України на підтвердження факту перебування [PERSON] у зоні операції Об`єднаних сил не відповідає дійсності та виготовлена із ознаками злочину передбаченого ст.ст. 190, 358 КК України. Згідно листа від 10.05.2022 № 1221/115/108/07-2022 відділення поліції № 1 Кременчуцького РУП НУНП в Полтавській області за вказаним фактом проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12022175530000183 від 26.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Відомості до ЄРДР внесено по заяві Полтавської митниці. Отже, в межах розгляду цієї справи встановленою є обставина того, що митним брокером [PERSON] митному органу подана недостовірна довідка від 19.10.2021 № 12/3415, як підстава для застосування тимчасового спрощення митного оформлення, що призвело до заявлення у графах 36,47 митної декларації неправдивих відомостей потрібних для нарахування та сплати митних платежів, тобто встановлено наявність об`єктивної сторони правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 485 Митного кодексу України. \~ Разом з тим відповідачем не надано доказів на підтвердження у діях позивача, при митному оформленні товару та наданні митному органу довідки від 19.10.2021 № 12/3415, як підстави для застосування тимчасового спрощення митного оформлення, умислу спрямованого на зменшення розміру митних платежів. Відповідно до частини 1 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документи, які підтверджують митну вартість, визначені частиною 2 статті 53 Митного кодексу України. Суд враховує доводи позивача, що він пред`явив до митного оформлення виключно ті документи, які були йому передані клієнтом в оригіналах. Вказана довідка про перебування особи в зоні ООС більше 90 діб містила всі необхідні реквізити такого документу, зокрема, номер, дату, назву військової частини, період перебування особи в зоні ООС, реквізити наказів, підпис командира військової частини та печатку, що у сукупності з наявністю у особи посвідчення учасника бойових дій не викликало жодного сумніву у достовірності довідки. Будь-яких інших дій митного брокера по перевірці вказаного документу чинне законодавство не передбачає. Перед поданням декларації пакет документів був наданий на попереднє погодження співробітнику митного поста "Кременчук" [PERSON] і тільки після його перегляду позивачем було вчинено дії з подання електронної митної декларації. \~ Вказане свідчить про відсутність у діях позивача умислу на вчинення правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, тобто відсутні ознаки суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність. Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, показаннями свідків, тощо. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: granted