Рішення адміністративного суду від 2022-07-05 00:00:00+03

І. РУХ СПРАВИ 1. 01.07.2020 СКА «Архітекторська» звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправним і скасувати рішення Одеської міськради від 27.08.2014 № 5286-VI «Про затвердження переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси, у новій редакції» в частині пункту № 1, яким затверджено перелік спеціальних земельних ділянок відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси та пунктом 1 додатку № 2 якого до спеціально відведених стоянок включено земельну ділянку, площею 1212, 50 кв.м., по вул. Архітекторська, 14, з облаштованою автопарковкою з кількістю місць для паркування (одиниць) - 97. В обґрунтування позовних вимог СКА «Архітекторська» зазначило, що рішення відповідача від 27.08.2014 № 5286-VI «Про затвердження переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси, у новій редакції» в оспорюваній частині прийнято з грубим порушенням закону та прав мешканців будинків № № 14/1, 16, 16/20, 20 по вул. Архітекторська, наближених до автостоянки - членів СКА «Архітекторська», оскільки, земельна ділянка не сформована відповідно до законодавства, майно на земельній ділянці побудовано за кошти, які належить членам СКА «Архітекторська». 2. Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 03.02.2021 задовольнив позовні вимоги. 3. Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 стягнуто з Одеської міськради за рахунок бюджетних асигнувань на користь СКА «Архітекторська» витрати на правничу допомогу у розмірі 28 000, 00 грн. 4. П'ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 27.05.2021 скасував рішення суду першої інстанції, ухвалив нове - про відмову у задоволенні позовних вимог. 5. 23.06.2021 СКА «Архітекторська» звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права, просить скасувати постанову П'ятого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2021, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 та додаткове рішення цього ж суду від 18.02.2021 - залишити в силі. 6. Верховний Суд ухвалою від 14.07.2021 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою з підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та витребував матеріали справи із суду першої інстанції. ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ 7. У справі, яка розглядається суди встановили, що СКА «Архітекторська» є неприбутковою організацією, яку було створено з метою організації діяльності автостоянки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Архітекторська, між будинками № № 14/1, 16, 16/20, 20 (номінальна адреса: м. Одеса, вул. Архітекторська, 14. Вказана автостоянка є місцем для зберігання транспортних засобів, які належать мешканцям прилеглих будинків до автостоянки, а саме: будинків №№ 14/1, 16, 16/20, 20 по вул. Архітекторська в м. Одеса. 14.11.1990 на підставі «Схеми розміщення тимчасової автостоянки на місці підземних гаражів, передбачених проектом забудови А «Южний» до початку будівництва гаражів» було погоджено розміщення автостоянки, яка в подальшому була побудована на кошти та власними силами мешканців прилеглих до автостоянки будинків. В подальшому, мешканцями будинків №№ 14/1, 16, 16/20, 20 по вул. Архітекторська в м. Одеса було прийнято рішення щодо створення організації (юридичної особи) з метою зручності управління автостоянкою та для сплати земельного податку. 21.01.2000 зареєстровано юридичну особу - СКА «Архітекторська». Надалі, на автостоянку розроблено та виготовлено Паспорт платного об`єкту зберігання чи тимчасового відстою транспортних засобів у м. Одеса серії А/С № 0/080, який затверджений виконавчим комітетом Одеської міськради . У пункті 4 Паспорта зазначено, що форма власності на об`єкт - колективна. Також, пунктом 1 в Додатках до Паспорта вказано, що паспорт є документом, який надає право на експлуатацію об`єкта. Разом з Паспортом виготовлено Географічний паспорт тимчасового платного об`єкта зберігання транспортних засобів № 0/080 на автостоянку «Архітекторська» . Географічний паспорт затверджений заступником начальника Управління транспортного комплексу міста Одеси, погоджений: Головою Київської районної адміністрації Одеської міськради; начальником управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області; начальником служби по організації та роботі парковок і автостоянок управління транспортного комплексу міста Одеси; госпрозрахунковою службою по організації та роботі парковок і автостоянок Управління транспортного комплексу міста Одеси. 27.08.2014 Одеська міськрада прийняла рішення від 27.08.2014 №5286-VI «Про затвердження переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси, у новій редакції», пунктом 2 якого затверджено перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси (спеціально відведені стоянки) у новій редакції (додаток N 2). Відповідно до пункту 1 додатку 2 оспорюваного рішення відповідача земельну ділянку, розташовану за адресою: вул. Архітекторська, 14, площа 1212, 50 кв.м., 97 місць для паркування, технічне облаштування - облаштовано, віднесено до спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси (спеціально відведена стоянка). Відповідно до пункту З оспорюваного рішення відповідача від 27.08.2014 № 5286-VI, юридичні особи, їх філії (відділення, представництва), фізичні особи-підприємці, які організують та провадять діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для платного паркування та спеціально відведених автостоянках, адреси яких зазначені у додатках до цього рішення, є уповноваженими особами з організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів. КП «Одестранспарксервіс» відповідно до рішення Одеської міської ради від 16.04.2015 №6506-VI є уповноваженою особою по здійсненню організації та експлуатації майданчиків для платного паркування транспортних засобів та укладання договорів балансоутримання місць для паркування на території м. Одеси. КП «Одестранспарксервіс» уклало з Громадською спілкою «Асоціація автомобілістів Одеської області» договір балансоутримання місць для паркування від 10.03.2020 № 5/К-КР-2020/03-01. Предметом вищевказаного договору, є надання права Громадській спілці «Асоціація автомобілістів Одеської області» організовувати та провадити діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на місцях для паркування (спеціальна відведена автостоянка) на земельній ділянці, на якій знаходиться автостоянка з 1989 року. Не погоджуючись із рішенням Одеської міськради від 27.08.2014 № 5286-VI «Про затвердження переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси, у новій редакції» в частині включення до переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси (спеціально відведені стоянки) земельної ділянки по вул. Архітекторська, 14, кількість місць для паркування (одиниць) 97, займана площа (кв.м.) 1212,50, технічне облаштування - облаштовано, СКА «Архітекторська» звернулась до суду з цим позовом. ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ 8. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що рішення відповідача в частині віднесення земельної ділянки по вул. Архітекторська площею 1212, 50 кв.м., з облаштованими місцями для паркування до спеціально відведених автостоянок, є протиправним, оскільки вона не сформована відповідно до чинного законодавства, а майно на цій автостоянці побудоване за рахунок членів СКА «Архітекторська», який є платником земельного податку за користування цією земельною ділянкою. 9. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив, зокрема із того, що оспорюване позивачем рішення відповідача в частині, що стосується земельної ділянки в м. Одесі по вул. Архітекторська, 14, не є рішенням про передачу земельної ділянки у користування та цим рішенням не визначено жодного суб`єкта речового права на земельну ділянку та будь-яких зобов`язань щодо його оформлення. Тобто, оскаржуване рішення не порушує приватні (майнові, матеріальні) права позивача. При цьому суд апеляційної інстанції вказав на те, що звертаючись до суду з цим позовом позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки в адміністративному судочинстві суд позбавлений повноважень вирішувати питання наявності чи відсутності права власності чи користування на земельну ділянку. IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ 10. Касаційна скарга СКА «Архітекторська» обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №520/12022/17. Також позивач зазначає, що ним не заявлено будь-яких приватних (майнових, матеріальних) вимог до відповідача, а лише наголошено на незаконності його рішення в оспорюваній частині, оскільки облаштування місць паркування на земельній ділянці по вул. Архітекторська 14, площею 1212, 50 кв.м., відбувалось не за рахунок коштів місцевого бюджету, що суперечить положенням підпункту 14.1.229 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), якою визначено, що до спеціально відведених автостоянок можуть належати комунальні гаражі, стоянки, паркінги (будівлі, споруди, їх частини), які побудовані за рахунок коштів місцевого бюджету з метою здійснення організації паркування транспортних засобів. Не належать до спеціально відведених автостоянок гаражі, автостоянки, власники або користувачі яких є платниками земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, а також земельні ділянки, що належать до прибудинкових територій. 11. Одеська міськрада у письмовому відзиві на зазначену вище касаційну скаргу просить залишити останню без задоволення, а оскаржувану позивачем постанову суду апеляційної інстанції - без змін. V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ 12. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів виходить із такого. 13. Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 14. Предметом спору у цій справі є законність рішення органу місцевого самоврядування щодо включення до переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси (спеціально відведені стоянки), земельної ділянки по вул. Архітекторська, 14, на якій членами СКА «Архітекторська» облаштовано місця для паркування, яким, на думку СКА «Архітекторська», обмежено право мешканців прилеглих будинків до цієї автостоянки, законний інтерес щодо безоплатного паркування транспортних засобів на спірному майданчику. 15. Колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що рішення відповідача в оспорюваній частині не порушує приватні (майнові, матеріальні) права, що підлягають захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Тобто, в цій справі спору про право цивільне немає, а дослідженню підлягають виключно владні управлінські дії та рішення органу місцевого самоврядування. 16. Аналогічний правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 30.05.2018 (справа № 127/16433/17) та від 11.09.2019 у справі № 520/12022/17. 17. Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. 18. Звертаючись до суду позивач обґрунтував, який саме суб'єкт владних повноважень, яким чином і який саме його інтерес порушив, у зв'язку із чим колегія суддів не може погодитись із висновком суду апеляційної інстанції про те, що позивачем невірно обраний спосіб захисту своїх прав, оскільки саме наведеними положеннями оспорюваного рішення відповідача були порушені, на думку позивача його інтереси у площині публічних відносин. 19. Вирішуючи спір по суті позовних вимог, колегія суддів виходить із такого. 20. Відповідно до частини першої статті 79 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. 21. Згідно із частиною першою статті 79-1 цього Кодексу формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. 22. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності (частина друга статті 79-1 ЗК України). 23. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі (частина третя статті 79-1 ЗК України). 24. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (частина четверта статті 79-1 ЗК України). 25. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок (частина п'ята статті 79-1 ЗК України). 26. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї (частина дев'ята статті 79-1 ЗК України). 27. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі (частина десята статті 79-1 ЗК України). 28. Відповідно до частини першої статті 15 Закону України від 07.07.2011 № 3613-VI «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. 29. Частиною другою статті 83 ЗК України визначено, що у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. 30. До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо) (пункт «а» частини четвертої статті 83 ЗК України). 31. Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначений у статті 123 ЗК України. 32. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання) (частина перша статті 123 ЗК України). 33. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (абзац перший частини другої статті 123 ЗК України). 34. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (абзац другий частини другої статті 123 ЗК України). 35. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина третя статті 123 ЗК України). 36. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частина шоста статті 123 ЗК України). 37. Отже, в розумінні наведених норм ЗК України рішення про передачу у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності має здійснюватися за проектом землеустрою щодо її відведення. 38. Положеннями абзаців першого, другого підпункту 2681.1.2 пункту 2681.1 статті 268-1 ПК України установлено, що перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, в якому зазначаються їх місцезнаходження, загальна площа, технічне облаштування, кількість місць для паркування транспортних засобів, затверджується рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, про встановлення збору. Таке рішення разом з переліком осіб, які уповноважені організовувати та провадити діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів, надається виконавчим органом сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, контролюючому органу в порядку, встановленому розділом I цього Кодексу. 39. Згідно з підпунктом 14.1.104 пункту 14.1 статті 14 ПК України майданчики для платного паркування - це площа території (землі), що належить на правах власності територіальній громаді або державі, на якій відповідно до рішення органу місцевого самоврядування здійснюється платне паркування транспортних засобів. 40. Відповідно до підпункту 14.1.229 пункту 14.1 статті 14 ПК України спеціально відведені автостоянки - це площа території (землі), що належить на правах власності територіальній громаді або державі, яка визначається органами місцевого самоврядування із встановленням правил щодо відповідальності за збереження транспортного засобу. До спеціально відведених автостоянок можуть належати комунальні гаражі, стоянки, паркінги (будівлі, споруди, їх частини), які побудовані за рахунок коштів місцевого бюджету з метою здійснення організації паркування транспортних засобів. Не належать до спеціально відведених автостоянок гаражі, автостоянки, власники або користувачі яких є платниками земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, а також земельні ділянки, що належать до прибудинкових територій. 41. Системний аналіз наведених положень ЗК України та ПК України дає підстави для висновку, що відведення для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів спеціальних земельних ділянок, перелік яких затверджується відповідним органом місцевого самоврядування, має здійснюватися з урахуванням норм ЗК України щодо порядку формування земельної ділянки. 42. У справі, яка розглядається суди встановили, що земельна ділянка, на якій розташована автостоянка за адресою: м. Одеса, вул. Архітекторська, між будинками №№ 14/1, 16, 16/20, 20 (фактична адреса: м. Одеса, вул. Архітекторська, 14) не сформована відповідно до законодавства, не встановлено її межі, не присвоєний кадастровий номер, що підтверджується даними наявними в Публічній кадастровій карті. 43. З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що рішення відповідача в оспорюваній позивачем частині прийняте щодо невизначеної земельної ділянки, розташування якої реально неможливо встановити на місці, оскільки проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки під розташування на ній спеціальної автостоянки не розроблявся, кадастровий номер, який є єдиним ідентифікатором визначення її місця розташування, не присвоєний, межі та цільове призначення не встановлені. 44. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що несформованість земельної ділянки у встановленому законом порядку, відсутність факту державної реєстрації спірної ділянки, свідчить про незаконність дій відповідача щодо розпорядження нею у тому числі щодо включення її до переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси (спеціально відведені стоянки). 45. Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у постанові від 11.09.2019 у справі №520/12022/17. 46. Окрім того, у справі яка розглядається суди встановили, що членами СКА «Архітекторська» у законний спосіб облаштовано автостоянку на земельній ділянці по вул. Архітекторська, 14, за їх рахунок. Крім того, позивач сплачує земельний податок за користування цією земельною ділянкою. 47. Вказані обставини, на думку Верховного Суду, не зумовлюють віднесення цієї земельної ділянки до спеціально відведених автостоянок в розумінні положень статті 14 ПК України. 48. За такого правового регулювання та встановлених обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що рішення відповідача в оспорюваній позивачем частині щодо включення до переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси (спеціально відведені стоянки) земельної ділянки по вул. Архітекторська, 14, з облаштованими місцями для паркування (одиниць) 97, площею (кв.м.) 1212,50, прийнято, зокрема, не на підставі, та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, у зв'язку із чим суд апеляційної інстанції помилково скасував рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону. 49. Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону. 50. З огляду на наведене, оскільки суд апеляційної інстанції скасував рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону, постанову П'ятого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2021 слід скасувати із залишенням в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.02.2021, а також додаткового рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2021, з огляду на відсутність доводів у касаційній скарзі та відзиві на касаційну скаргу з цього питання. 51. Водночас, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення, яке відповідає закону помилково вказав на визнання протиправним та скасування оспорюваного рішення відповідача в частині пункту №1, оскільки виходячи із змісту, обґрунтування позовних вимог та встановлених у справі обставин, позивач фактично оспорював рішення відповідача в частині пункту №2, яким затверджено перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси (спеціально відведені стоянки) у новій редакції (додаток N 2), пунктом 1 додатку 2 якого до вказаного переліку було включено земельну ділянку площею 1212, 50 кв.м. з облаштованими місцями для паркування у кількості 97 місць, яка знаходися вул. Архітекторська, 14, у зв'язку із чим резолютивну частину рішення суду першої інстанції слід змінити у наведеній вище частині.

Результат розгляду: partial