Рішення адміністративного суду від 2023-06-06 00:00:00+03

У листопаді 2022 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просив: а) визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо неврахування [PERSON] до стажу роботи державної служби період з 18.11.1980 по 17.02.2022 та застосування до заробітку для обчислення пенсії довідку про складові заробітної плати №01-3/169 від 23.02.2022; б) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати [PERSON] до стажу роботи державної служби період з 18.11.1980 по 17.02.2022, застосувавши до заробітку для обчислення пенсії довідку про складові заробітної плати №01-3/169 від 23.02.2022, та провести перерахунок і виплату пенсії з 01.03.2022, з урахуванням виплачених сум. Рішенням від 08 грудня 2022 року Тернопільський окружний адміністративний суд позов задовольнив повністю. Визнав протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлену листом 06.06.2022 №2091-2159/Н-02/8-1900/22, щодо неврахування [PERSON] до стажу роботи державної служби період з 18.11.1980 року по 17.02.2022 року та застосування до заробітку для обчислення пенсії довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби за №01-3/169 від 23.02.2022 року. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати [PERSON] до стажу державної служби період роботи з 18.11.1980 року по 17.02.2022 року та провести перерахунок та виплату пенсії, з врахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби за №01-3/169 від 23.02.2022 року, починаючи з дати призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», з врахуванням раніше виплачених сум. Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь [PERSON] 992,40 грн сплаченого судового збору та 500 грн витрат на професійну правничу допомогу. Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тим обставинам, що пенсія позивачу перерахована та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства та наявного стажу державної служби 11 років 03 місяці 20 днів, що дало право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Щодо вимоги зарахувати до стажу державної служби період з 18.11.1980 по 17.02.2022, то апелянт вказує на те, що єдиним критерієм, який визначає підстави для зарахування того чи іншого періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, є встановлення за займаною посадою відповідного рангу. Період з 18.11.1980 по 31.12.2004 неможливо зарахувати до стажу державної служби, у зв`язку з відсутністю відомостей про присвоєння рангу державного службовця, відповідно до займаної посади державної служби. Водночас пенсійний орган зазначив, що наказом від 12.01.2005 [PERSON] прийнято присягу та присвоєно 11 ранг державного службовця, тому саме з цієї дати зараховується стаж державної служби. Разом з тим, період роботи позивача з 01.05.2016 по 17.02.2022 для обчислення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ не враховується, оскільки пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-УІІІ від 10.12.2015, який набрав чинності 01.05.2016, чітко визначено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» №3723 та актами КМ України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723 в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців. Також апелянт не погоджується з рішенням суду в частині зобов`язання врахувати довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, оскільки за матеріалами пенсійної справи у позивача менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, тому для обчислення пенсії зі складових заробітної плати за місяць, що передує місяцю звернення, немає правових підстав. Водночас пенсійний орган зазначив, що для проведення позивачу перерахунку пенсії, йому необхідно долучити довідку про розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд, починаючи з 01.05.2016 по 17.02.2022. З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що з 23.02.2022 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". 20.05.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якій просив перерахувати розмір пенсії, врахувавши весь стаж державного службовця, а також врахувати довідку про інші складові заробітної плати за місяць, що передує місяцю звернення від 23.02.2022 №01-3/169, врахувавши зазначені суми: матеріальну допомогу в середньорічному розмірі, а надбавку за інтенсивність праці - за місяць, як повний місяць. Листом від 06.06.2022 за №2091-2159/Н-02/8-1900/22 відповідач відмовив позивачу, покликаючись на те, що пенсія перерахована та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства; інших підстав для проведення перерахунку пенсійної виплати позивачу на даний час немає. Відповідачем також рекомендовано для проведення перерахунку пенсії долучити довідку про розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд, починаючи з 01.05.2016. Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся з даним позовом до суду. Задовольняючи повністю адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з протиправності дій відповідача щодо відмови в зарахуванні до стажу державної служби періодів роботи позивача з 18.11.1980 по 17.02.2022, та, відповідно врахування при обчисленні розміру пенсії поданої позивачем довідки від 08.04.2022 за формою, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3. Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. Частиною першою статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 року (надалі - Закон № 889-VIII), у якому передбачені певні особливості пенсійного забезпечення державних службовців, зокрема, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII визнано, що втратив чинність Закон України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року (надалі - Закон № 3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу, якими передбачено право державних службовців, за певних умов, на призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ. Відповідно до частини першої ст. 37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі, стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Тобто, до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Після 01.05.2016 відповідно до ст. 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому, законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII. Так, відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 попереднього Закону "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Попереднього Закону у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статті 25 попереднього Закону "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 попереднього Закону в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону № 3723-XII передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж. З аналізу зазначених норм чинного законодавства слід дійти висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою ст. 37 Закону № 3723-XII та Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, а саме - щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 687/545/17. При цьому, п. 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229 передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII, а саме - у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством. Отже, вирішуючи питання про наявність правових підстав для зарахування позивачу до стажу державної служби періодів його роботи до 01.05.2016, суд першої інстанції обґрунтовано застосував положення Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 та Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283, що були чинними на момент набуття ним відповідного стажу. Так, у відповідності до п.3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів №43 від 15.01.2005, до стажу державної служби також зараховується час роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів державних лісогосподарських об`єднань Міністерства лісового господарства та державних лісогосподарських об`єднань Державного комітету лісового господарства. Суд першої інстанції ретельно дослідив записи трудової книжки позивача серії [NUMBER] та встановив, що останній працював на зазначених у п. 3 Порядку №283 посадах у спірні періоди, а саме: з 18.11.1980 року по 30.09.1988 року - інженером технічного відділу та старшим інженером технічного відділу Тернопільського обласного управління лісового господарства та лісозаготівель; з 03.10.1988 року по 07.05.1991 року - інженером виробничо-технічного відділу, старшим інспектором державної лісової інспекції Державного лісогосподарського об`єднання "Тернопільліс"; з 08.05.1991 року 01.08.1991 року - інспектором держлісінспекції, інженером промислового виробництва Державного лісогосподарського об`єднання "Тернопільліс"; з 03.11.1993 року по 31.12.2004 року - інженером по реалізації, начальником відділу лісозаготівель товарів народного споживання, та головним інженером держлісгоспоб`єднання в Державному лісогосподарському об`єднанні "Тернопільліс"; з 12.01.2005 року по 11.07.2007 року - начальником відділу лісових ресурсів Тернопільського обласного управління лісового господарства; з 12.07.2007 року по 03.02.2013 року - завідувачем сектора лісових ресурсів, завідувачем сектору технічної політики та промислової діяльності Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства; з 04.02.2013 року по 17.02.2022 року - начальником відділу лісових ресурсів і технічної політики, начальником відділу лісових ресурсів та економіки, заступником начальника-головним інженером Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства. З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що такі зараховуються до періоди державної служби позивача. Крім цього, згідно з наказом від 15.01.2005 року №31-К "Про встановлення надбавки за стаж державної служби", станом на 15.01.2005 у позивача наявний стаж державної служби 24 роки 1 місяць 27 днів. Як вбачається із довідки про складові заробітної плати позивача №01-3/168 від 23.02.2022, яку відповідачем застосовано для обчислення пенсії, позивачу встановлено надбавку за вислугу років (50%) за стаж державної служби 41 рік. Доказів визнання зазначених вище довідки та наказу недійсними судами не здобуто та учасниками справи суду не подано, отже, зазначені докази є належними та такими, що підтверджують обставини даної справи. Щодо врахування при призначенні пенсії позивачу довідки №01-3/169 від 23.02.2022 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу не пенсію не займає посад державної служби, до якої включені середні розміри надбавок, премій та інших виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до п. 4 постанови КМ України «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» від 14.09.2016 № 622, що регулює питання призначення пенсії особам, передбаченим пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу", пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі. Вказаною Постановою №622 передбачено й форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, а саме: - форма довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); - форма довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); - форма довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби. При цьому види довідок, які потрібно подати для призначення пенсії державного службовця, залежать від підстави, яка послужила приводом виходу на пенсію. Так, з матеріалів справи колегія суддів вбачає, що позивачу пенсія державного службовця призначена як особі, яка досягла пенсійного віку, має необхідний страховий стаж, у тому числі стаж державної служби не менш як 10 років станом на 01.05.2016, та яка на час досягнення пенсійного віку працювала на посадах державної служби. Отже, в даному випадку позивач повинен подати до пенсійного органу довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією). Водночас форма довідки, яку подав позивач, № 01-3/169 від 23.02.2022, враховується тим особам, які не лише мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, але і які на момент виходу на пенсію не займають посад державної служби. Оскільки позивач на момент виходу на пенсію займав посаду державної служби, - пенсійний орган правомірно не врахував таку довідку, в якій зазначено середні розміри надбавок, премій та інших виплат за січень 2022 року, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії. Поряд з цим колегія суддів звертає увагу, що пенсійний орган у відповіді від 06.06.2022 на звернення позивача рекомендував останньому долучити довідку про розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді держаної служби підряд, починаючи з 01.05.2016, проте позивач таку не подав. В апеляційній скарзі відповідач також зазначив, що пенсійна виплата позивача обчислена в розмірі 60% заробітку з суми 15300 грн лише із врахуванням посадового окладу, надбавки за ранг та вислугу років. Для проведення перерахунку пенсії необхідно долучити довідку про розмір виплат що включаються в заробіток, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді держаної служби підряд, починаючи з 01.05.2016 по 17.02.2022, що вплине на розмір пенсії, оскільки така довідка містить додаткові складові заробітної плати. За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим позов лише в частині зарахування до стажу державної служби спірних періодів роботи позивача з 18.11.1980 по 17.02.2022, при цьому зобов`язувати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача у зв`язку із врахуванням цього періоду є недоцільним, оскільки вказана обставина не впливає на розмір пенсії позивача. Позовна вимога про зобов`язання пенсійного органу здійснити перерахунок та виплату пенсії з врахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби за №01-3/169 від 23.02.2022, задоволенню не підлягає, оскільки відмова пенсійного органу у врахуванні такої довідки є правомірною. Суд першої інстанції не надав належної правової оцінки вказаним обставинам, а тому дійшов помилкового висновку про задоволення позову в повному обсязі. Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустився помилки в частині застосування норм матеріального та процесуального права, а тому дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для повного задоволення позову. За таких обставин колегія суддів вважає правильним скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Результат розгляду: partial