Рішення адміністративного суду від 2022-07-27 00:00:00+03

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дивна Логістика 2020" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2021 року позов задоволено повністю. Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 лютого 2022 року заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «ДИВНА ЛОГІСТИКА 2020» про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі № 640/27030/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДИВНА ЛОГІСТИКА 2020» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправними дій та скасування наказу задоволено. Стягнуто з Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС (адреса: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011), за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДИВНА ЛОГІСТИКА 2020» (адреса: 03062, місто Київ, вулиця Екскаваторна, будинок 35, код ЄДРПОУ 41737583) понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн (п`ятнадцять тисяч 00 коп.). Не погоджуючись із прийнятим додатковим рішенням суду, Головне управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу та витрат на послуги з проведення екпертизи. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження. Згідно зі ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2021 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ДИВНА ЛОГІСТИКА 2020» до Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС, про визнання протиправними дій та скасування наказу задоволено: визнано протиправними дії Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС, щодо включення товариства з обмеженою відповідальністю «ДИВНА ЛОГІСТИКА 2020» (код ЄДРПОУ 41737583) до плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2021 рік; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС, від 30 серпня 2021 року № 6855-П «Про проведення документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «ДИВНА ЛОГІСТИКА 2020» (код ЄДРПОУ 41737583) та стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДИВНА ЛОГІСТИКА 2020» (адреса: 03062, місто Київ, вулиця Екскаваторна, будинок 35, код ЄДРПОУ 41737583) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві (адреса: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, код ЄДРПОУ 44116011) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 540,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень 00 копійок). В подальшому на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат позивача на правничу допомогу, в якій позивач просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 640/27030/21 яким стягнути з Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС (код ЄДРПОУ ВП 44116011), за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача товариства з обмеженою відповідальністю «ДИВНА ЛОГІСТИКА 2020» (код ЄДРПОУ 41737583) понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень. В обґрунтування поданої заяви представник позивача послався на те, що 10 грудня 2021 року до ухвалення судом рішення по даній справі, адвокатським об`єднанням «Правова та економічна безпека», в інтересах позивача, подано до Окружного адміністративного суду міста Києва заяву про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог по адміністративній справі № 640/27030/21, в якій просило вирішити питання щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення по суті позовних вимог. За твердженнями представника позивача, оскільки, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2021 року по справі № 640/27030/21 вищевказаний адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ДИВНА ЛОГІСТИКА 2020» було задоволено, то наявні всі підстави для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу. Також, представник позивача зазначає, що останнім надано до суду всі документи, які підтверджують обставини наявності підстав для стягнення витрат на правничу допомогу, що свідчить про документальне підтвердження витрат позивачем на правову допомогу. Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. За змістом частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частинами 6, 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України). При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом першої інстанції було встановлено, що 01 квітня 2019 року між адвокатським об`єднанням «Правова та економічна безпека» (Адвокат) та товариством з обмеженою відповідальністю «ДИВНА ЛОГІСТИКА 2020» (колишня назва ТОВ «ТД ДІТРЕЙД») (Клієнт) було укладено Договір про надання правової допомоги № б/н. Відповідно до пункту 1.1. вказаного вище Договору встановлено, що Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати Клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором. В пункті 1.2 Договору сторонами було узгоджено перелік доручень, які будуть надаватися Адвокатом Клієнту. Також, судом першої інстанції встановлено, що 20 грудня 2021 року уповноваженими представниками Адвокатського об`єднання «Правова та економічна безпека» (Адвокат) та товариства з обмеженою відповідальністю «ДИВНА ЛОГІСТИКА 2020» (Клієнт) складено та підписано Акт приймання-передачі наданих послуг по Договору про надання правової допомоги № б/н від 01 квітня 2019 року. В свою чергу, 20 грудня 2021 року, на виконання пункту 5 Додаткової угоди № б/н від 23 вересня 2021 року, ТОВ «ДИВНА ЛОГІСТИКА 2020», на підставі рахунку № 72 від 20 грудня 2021 року, здійснено оплату наданих Адвокатським об`єднанням «Правова та економічна безпека» послуг з правової допомоги у сумі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень на банківський рахунок Адвокатського об`єднання «Правова та економічна безпека», що підтверджується наявним в матеріалах справ платіжним дорученням № 9000000064 від 21 грудня 2021 року (з відміткою банку про проведення платежу). Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновоком суду першої інстанції апр обґрунтованість вимог щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн, та про наявність правових підстав для задоволення заяви представника позивача та наявність підстав для стягнення на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн, за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів. Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied