Рішення адміністративного суду від 2022-09-19 00:00:00+03

У січні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив: - визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано- Франківській області (далі ГУ ПФУ) щодо не проведення перерахунку пенсійного забезпечення згідно p довідкою Міністерства внутрішніх справ України (далі МВС) №158 від 11 травня 2021 року із врахуванням 89% грошового забезпечення; - зобов`язати ГУ ПФУ здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок та подальшу виплату [PERSON] пенсійного забезпечення, виходячи із 89% значення розміру грошового забезпечення згідно з довідкою МВС №158 від 11 травня 2021 року, що у грошовому еквіваленті складає 15373,85 грн. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 травня 2022 року у справі № 300/625/22, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у задоволенні позову було відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що у випадку перерахунку призначеної пенсії пенсіонера на підставі оновленої довідки, виданої станом на 19 листопада 2019 року за правилами постанови Кабінету Міністрів України від 11 травня 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»№ 988 (із включенням додаткових щомісячних видів грошового забезпечення і премії), таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може бути реалізоване на підставі закону, який втратив чинність. Окрім того, суд звернув увагу, що розмір обрахунку при нарахуванні (не виплаті) пенсії із застосуванням 70% грошового забезпечення станом на 19 листопада 2019 року за даними довідки МВС №158 від 11 травня 2021 року є значно більшим. Суд вважав, що при застосуванні різних відсотків (89% і 70%) із врахуванням відомостей довідок уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення станом на 19 листопада 2019 року і станом на 01 січня 2016 року відсутнє зменшення нарахування розміру пенсії, а відповідно і звуження права позивача на гарантоване законом пенсійне забезпечення. Відтак, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог. У апеляційній скарзі [PERSON] просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про задоволення його позовних вимог у частині виплати пенсійного забезпечення, виходячи саме з 89 % значення розміру грошового забезпечення згідно з довідкою МВС №158 від 11 травня 2021 року. На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував обставини справи та невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права. Вважає, що перерахунок та виплата перерахованої пенсії має здійснюватися у тих відсотках грошового забезпечення, у яких пенсія була призначена. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження. Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, [PERSON] перебуває на обліку в ГУ ПФУ з 01 січня 2005 року та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». ГУ ПФУ на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року у справі №300/1134/21здійснило позивачу з 01 січня 2016 року перерахунок пенсії за вислугу років із застосуванням 89% суми грошового забезпечення. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року у справі №300/3926/21 визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ щодо нездійснення перерахунку і виплати пенсії [PERSON] на підставі наданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області» оновленої довідки від 11 травня 2021 року №158 про розмір грошового забезпечення позивача, визначеного станом на листопад 2019 року. Зобов`язано відповідача провести з 01 грудня 2019 року перерахунок пенсії [PERSON] на підставі наданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області» оновленої довідки від 11 травня 2021 року №158 про розмір грошового забезпечення позивача станом на листопад 2019 року з урахуванням як основних, так і додаткових видів грошового забезпечення. 13 грудня 2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою, у якій просив повідомити йому про причини виплати пенсійного забезпечення, виходячи з розрахунку 70% грошового забезпечення, а не 89% згідно з рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року у справі № 300/1134/21. Листом від 05 січня 2022 року за №47-9583/М-02/8-0900/22 ГУ ПФУ повідомило [PERSON] , що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року у справі №300/1134/21 було проведено перерахунок його пенсії з 01 січня 2016 року у розмірі 89% грошового забезпечення, внаслідок якого розмір пенсійної виплати становив 7843,40 грн. Різниця між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією за період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2021 року, яка підлягає до виплати, становить 103 717,68 грн. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року у справі №300/3926/21 проведено перерахунок його пенсії з 01 грудня 2019 року в розмірі 70% грошового забезпечення, внаслідок якого розмір пенсійної виплати становить 12615,06 грн, а різниця між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою за період з 01 грудня 2019 року по 30 листопада 2021 року складає 111 387,24 грн. Зазначено, що інших зобов`язань на відповідача не покладено, а тому цей перерахунок пенсії проведено із застосуванням норм чинного законодавства. [PERSON] не погодився із такими діями ГУ ПФУ та звернувся до адміністративного суду із позовом, що розглядається. При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого. Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Разом із тим, відповідно до частини 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. На переконання апеляційного суду, для правильного вирішення публічно-правового спору, що розглядається, насамперед слід встановити ревалентні правові норми, що регулюють спірні правовідносини. Як свідчать матеріали справи, зазначений спір виник щодо права [PERSON] на перерахунок пенсії у розмірі 89% його грошового забезпечення. Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ у редакції на час виникнення спірних правовідносин). Пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що пенсії за вислугу років призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років в розмірі 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. Відповідно до частини 2 статті 13 Закону № 2262-XII загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів. Відповідно до частини 2 статті 63 цього Закону у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, [PERSON] є пенсіонером, якому призначена пенсія за вислугу років в розмірі 89% грошового забезпечення відповідно до Закону № 2262-ХІІ. Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно з пунктами 2 та 3 якого Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (редакція, чинна на момент перерахунку пенсії позивача). Відповідно до пункту 4 цього Порядку перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. Пунктом 5 згаданого Порядку визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням. 11 травня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», яка набрала чинності 02 грудня 2015 року та якою затверджено, зокрема, схему окладів за спеціальним званням поліцейських, схеми посадових окладів поліцейських, пунктом 1 якої установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. 29 грудня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей». Цим Законом статтю 63 Закону № 2262-ХІІ доповнено новою частиною третьою, згідно з якою перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. 21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», пунктом 3 якої встановлено перерахувати з 01 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» № 988 від 11 листопада 2015 року. Апеляційний суд зазначає, що відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону № 2262-ХІІ, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України. У справі, що розглядається позивачу пенсія була призначена у розмірі 89% грошового забезпечення. Відповідно до частини 2 статті 13 указаного Закону в редакції, чинній на час призначення, загальний розмір пенсії був обмежений 90 % відповідних сум грошового забезпечення. У подальшому стаття 13 Закону № 2262-ХІІ неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення. Зокрема, на момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Разом із тим, застосування цього показника до перерахунку пенсії відповідача є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України. Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін не зазнавала, а також нормами згаданих постанов Кабінету Міністрів України № 988 та № 103. Тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Таким чином, апеляційний суд погоджується з доводами скаржника у частині обґрунтованості позовних вимог про безпідставне зниження відповідачем основного розміру його пенсії з 89 % на 70 % сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії з 01 грудня 2019 року, оскільки підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії, відсутні. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 240/5401/18 (провадження № 11-198заі19) та у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 1.380.2019.000354. Вирішуючи позовну вимогу щодо перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2016 року у розмірі 89% грошового забезпечення, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, оскільки з матеріалів справи слідує, що такий перерахунок позивачу здійснено саме у розмірі 89% його грошового забезпечення. Зменшення відсоткового значення розміру пенсії відбулося лише з 01 грудня 2019 року під час перерахунку пенсії позивача на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року у справі №300/3926/21. Приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Таким чином, виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, при задоволенні позовних вимог [PERSON] неповно з`ясував обставини справи та допустив невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, таким обставинам. Тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково.

Результат розгляду: partial