Рішення адміністративного суду від 2023-05-30 00:00:00+03

У лютому 2023 року [PERSON] (позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідач, Миколаївський ОТЦКтаСП), у якому просив: - визнати протиправною бездіяльність щодо відмови в підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020 р., 01.01.2021 р., 01.01.2022 р. вiдповiдно до вимог статей 43 i 63 Закону № 2262, положень постанови Кабiнетy Мiнiстрiв України вiд 30.08.2017 № 704 iз зазначенням відомостей про розмiри посадового окладу, окладу за вiйськове звання, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, визначених шляхом множення розмiру прожиткового мінiмуму для працездатних осiб, встановленого законом на 01.01.2020 р., 01.01.2021 р., 01.01.2022 р. (але не менше 50% мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2020 р., 01.01.2021 р., 01.01.2022 р.), на вiдповiдний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабiнетy Мiнiстрiв України вiд 30.08.2017 № 704 для проведення перерахунку основного розмiру пенсiї з 01.02.2020 р.; - зобов`язати підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 р., 01.01.2021 р., 01.01.2022 р. вiдповiдно до вимог статей 43 i 63 Закону № 2262, положень постанови Кабiнетy Мiнiстрiв України вiд 30.08.2017 № 704 iз зазначенням відомостей про розмiри посадового окладу, окладу за вiйськове звання, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, визначених шляхом множення розмiру прожиткового мінiмуму для працездатних осiб, встановленого законом на 01.01.2020 р., 01.01.2021 р., 01.01.2022 р. (але не менше 50% мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2020 р., 01.01.2021 р., 01.01.2022 р.), на вiдповiдний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабiнетy Мiнiстрiв України вiд 30.08.2017 № 704 для проведення перерахунку основного розмiру пенсiї з 01.02.2020 р. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що з 01.01.2020р. положення п.4 Постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, до спірних правовідносин слід застосовувати п.4 Постанови №704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту вищої юридичної сили ЗУ «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік). Відповідач проти позову заперечував, мотивуючи відсутністю передбачених нормами чинного законодавства підстав для оформлення та надання оновлених довідок позивачу з метою проведення подальшого перерахунку його пенсії. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року позов [PERSON] задоволено повністю та вирішено питання про стягнення судового збору. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем Миколаївським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки подано до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування апеляційної скарги, відповідач зазначає про відсутність у Миколаївського ОТЦКтаСП підстав для видачі оновлених довідок позивачу про розмір його грошового забезпечення визначеного станом на 01.01.2020р., станом на 01.01.2021 та станом на 01.01.2022р., з огляду на недоведеність зміни чи підвищення розміру посадових окладів військовослужбовців з 01.01.2020р., 01.01.2021р. та з 01.01.2022р. Скаржник наголошує, що після 01.03.2018р. та 05.03.2019р. рішення про збільшення розмірів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців Урядом не встановлено, отже підстави для проведення перерахунків пенсій колишнім військовослужбовцям відсутні. До того ж, як далі вказує апелянт, на офіційному сайті Верховної Ради України міститься редакція Постанови №704 у якій п.4 передбачає застосування в якості розрахункової величини для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб визначений законом на 01.01.2018р. За приписами ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Колегія суддів вважає, що справу можливо розглянути без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у відповідності до ч. 1 ст. 311 КАС України. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач проходив військову службу та отримує пенсію за вислугу років. У грудні 2022 року позивач звернувся до відповідача із заявами про видачу довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 р., 01.01.2021 р., 01.01.2022 р. Листами від 11.01.2023 р. №№9/1/265, №9/1/264 та №0/1/263 відповідач відмовив, посилаючись на відсутність підстав, з огляду зокрема на те, що пунктом 4 Постанови №704 (в редакції від 24.07.2021р. на офіційному сайті Верховної ради України) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, визначаються шляхом множення розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 постанови №704. Після 29.01.2020р. Урядом не внесені зміни до пункту 4 постанови №704. Також, у своїх відповідях відповідач зазначив про ненадходження від Головного управління ПФУ в Миколаївській області відповідних списків осіб для виготовлення довідок для перерахунку пенсії. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, [PERSON] звернувся до суду з цим позовом. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції фактично виходив з того, що згідно з Постановою №704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного календарного року, а не станом на 01.01.2018 року, оскільки положення пункту 4 Постанови № 704, в редакції Постанови КМ № 103 від 21.02.2018 щодо часового визначення прожиткового мінімуму для працездатних осіб як « 01 січня 2018 р.», скасоване 29.01.2020 року вищезазначеною постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/6453/18. Також, суд першої інстанції врахував, шо з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів. Відтак, суд першої інстанції вважав, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 постанови № 704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - Закону № 1082-ІХ із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік). Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України вимогам. Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі Закон № 2262-ХІІ). Виходячи з приписів ч.3, ч.18 ст.43 Закону № 2262-ХІІ, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні основні та додаткові види грошового забезпечення. У разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку. Частиною 3 статті 51 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. Відповідно до ч.4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, визначений Порядком № 45, згідно із пунктом 1 якого пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Саме задля отримання в подальшому перерахунку пенсії у збільшеному розмірі, позивач звертався до відповідача із заявою щодо отримання оновленої довідки з визначенням складових грошового забезпечення з якого здійснюється перерахунок пенсії, розрахованих шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року (в даному випадку станом на 01.01.2021р.), а не на 1 січня 2018р. Як визначено ч.ч. 2, 4 ст.9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (Закон №2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. 30.08.2017р. Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (Постанова №704), яка набрала чинності 01.03.2018р. Вказаною постановою, зокрема затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, додаткові види грошового забезпечення та розміри надбавки за вислугу років, у тому числі військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу. Пунктом 4 постанови № 704 (в первинній редакції на дату її прийняття та до 24.02.2018р.) було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Також додатки 1, 12, 13, 14 до постанови №704 містять примітки пояснювального характеру, відповідно в яких наведена інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться. 21.02.2018 Кабінет Міністрів України ухвалив Постанову № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (Постанова №103). Пунктом 6 постанови №103 було внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Зокрема, у постанові № 704 пункт 4 викладено в такій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.». При цьому зміни до додатків 1, 12, 13, 14 не вносились. Тобто, на момент набрання чинності Постановою № 704, пункт 4 цієї Постанови визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року. Проте, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». Відтак, п.6 Постанови №103 втратив чинність з 29.01.2020р., у зв`язку із чим відновлена дія п.4 Постанови №704 у редакції, до внесення відповідних змін до нього п.6 Постанови 103. Отже, з 29.01.2020р. розрахунковою величиною для визначення окладів є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установлений законом на 1 січня саме відповідного календарного року, а не на 1 січня 2018р., про що вірно вказав суд першої інстанції у своєму рішенні. Варто відзначити, що в силу вимог ст.6 Закон України від 05.10.2000 №2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон №2017-III), який визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, - базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти. Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Згідно з приписами ч. 2 ст. 92 Конституції України, виключно законами України встановлюються, Державний бюджет України і бюджетна система України (пункт 1) та порядок встановлення державних стандартів (пункт 3). Судом першої інстанції в тому числі вірно було враховано до спірних правовідносин правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 02.08.2022 по справа № 440/6017/21, у постанові від 12.09.2022 по справі № 500/1813/21, згідно якого, прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений на 01.01.2018 підлягав врахуванню у цілях обрахунку розміру грошового забезпечення військовослужбовців за 2018 - 2019 роки. Пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України від 23.11.2018 №2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" було установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року. У свою чергу, починаючи з 01.01.2020р., з набранням чинності ЗУ Про Державний бюджет України на 2020 рік, таких застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2018 року, на 2020 рік відповідно, не містив. Так само і в ЗУ "Про Державний бюджет України на 2021 рік" №1082-IX відсутні такі застереження щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2018 року, на 2022 рік відповідно. Отже, положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів, розрахованих згідно з постановою №704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року до 01.01.2020 - набрання чинності Законом № 294-IX не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили. З урахуванням наведеного, враховуючи приписи ч.3 ст. 7 КАС України, а також зважаючи на те, що з 01.01.2020 положення пункту 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, колегія суддів вважає ґрунтовним висновок суду першої інстанції стосовно того, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 Постанови № 704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - Закону № 294-IX із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік). Вказане узгоджується з правовими висновками Верховного суду, викладеними зокрема в постановах від 14.09.2022 року у справі № 500/1886/21, від 19.10.2022 року у справі № 400/6214/21, тощо. Окрім того, Верховний Суд, у своїй постанові від 02.08.2022р. у справі №440/6017/21 щодо застосування норм права у подібних правовідносинах зазначав, що через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема згідно із Законом №1082-ІХ, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку №45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови №704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік). При цьому, встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1774-VIII обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою №704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величиною є прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним званням), на що суд першої інстанції ґрунтовно звернув увагу у своєму рішенні. В контексті надання оцінки доводам скаржника, судова колегія враховує, що прожитковий мінімум для працездатних осіб: станом на 01 січня 2018 року встановлений в розмірі 1762,00 грн. (стаття 7 Закону України від 07.12.2017 року № 2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік"); станом на 01 січня 2019 року встановлений в розмірі 1921 грн. (стаття 7 Закону України від 23.11.2018 року № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік»); станом на 01 січня 2020 року встановлений в розмірі 2102,00 грн. (стаття 7 Закону України від 14.11.2019 року № 294-IX "Про Державний бюджет України на 2020 рік"); станом на 01 січня 2021 року встановлений в розмірі 2270,00 грн. (стаття 7 Закону України від 15.12.2020 року № 1082-IX «Про Державний бюджет України на 2021 рік»); станом на 01 січня 2022 року встановлений у розмірі 2481,00 грн. (стаття 7 Закону України від 2 грудня 2021 року № 1928-IX «Про Державний бюджет України на 2022рік»). З наведено слідує, що прожитковий мінімум для працездатних осіб кожного року зростає, та встановлений законом на 01.01.2018 року є меншим, ніж прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 року, які також кожен з наступних більше за попередній Застосовуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11.12.2019 року у справі №240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме пункту 3 розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 року №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», за якою після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають, колегія суддів доходить висновку, що п.4 постанови №704 з 29.01.2020 року має застосовуватись у наступній редакції: «Розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.». З огляду на викладене, суд першої інстанції у своєму рішенні вірно вказав, що з урахуванням збільшення прожиткового мінімуму для працездатних осіб в 2020, 2021, а також у 2022 році, порівняно до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в 2018 рік, який (розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб) в свою чергу є основною складовою для визначення розміру посадового окладу, у позивача є право на перерахунок пенсії передбачене ст.63 Закону №2262-XII та, відповідно, на отримання довідки встановленого зразка від Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для подальшого здійснення такого перерахунку пенсійним органом. Висновуючись з приводу спірних правовідносин, апеляційний суд також звертає увагу на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у Постанові від 9 червня 2022 року по справі №520/2098/19, де зазначено, що Велика Палата Верховного Суду не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що в разі коли спеціальним Законом № 2262-ХІІ передбачено право, форми і види пенсійного забезпечення, але не унормовано розміру й видів складових перерахунку пенсії та віднесено визначення підстав для такого перерахунку до повноважень Кабінету Міністрів України, то підвищення розміру грошового забезпечення та/або введення додаткових видів грошового забезпечення відповідним категоріям військовослужбовців без прийняття відповідного урядового рішення не зумовлює для уповноваженого органу обов`язку вчиняти дії, спрямовані на видачу довідки для проведення перерахунку пенсії. Відмова відповідача в наданні оновленої довідки та, як наслідок, відмова пенсійного органу у проведенні позивачу перерахунку пенсії порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном. Оскільки чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Саме про наявність правових підстав для обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, вказував Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в своїх постановах від 11.02.2021 року по справам № 240/11952/19, № 200/3757/20-а та № 200/3774/20-а. За вказаного, оскаржувана у даній справі відмова відповідача у наданні оновлених довідок є протиправною. В свою чергу, питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок № 3-1). Відповідно до пункту 23 Порядку № 3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії. Виходячи з приписів Порядку № 3-1, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ. Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі № 21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 553/3619/16-а. Разом з цим, до моменту отримання належної довідки від відповідача у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача. Підсумовуючи викладене вище у сукупності, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про протиправність бездіяльності відповідача щодо відмови [PERSON] в підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020 року, 01.01.2021 року та 01.01.2022 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року на відповідний тарифний коефіцієнт, для проведення перерахунку основного розміру пенсії позивача. Доводи апеляційної скарги стосовно того, що виготовлення оновленої довідки позивача в даному випадку можливе тільки після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та надходження списків від Головного управління Пенсійного фонду України, колегія суддів відхиляє, оскільки такі також спростовуються викладеними вище встановленими обставинами. Разом з цим, судова колегія зазначає, що обчислення грошового забезпечення у 2020, 2021 та 2022 роках із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018р. не відповідає жодному діючому на теперішній час нормативно-правовому акту. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові по справі №160/2775/22 від 06 лютого 2023 року. Інші доводи апеляційної скарги колегією суддів також оцінюються критично, оскільки такі суперечать останній сформованій правовій позиції Верховного Суду зі спірного питання. Відтак, апеляційна скарга Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки задоволенню не підлягає. Водночас, судовою колегією встановлено, що ухвалюючи рішення у даній справі суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що виходячи з викладених вище приписів норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, перерахунок пенсії здійснюється з місяця, наступного за місяцем у якому виникли підстави для такого перерахунку. Такими підстави, в даних спірних правовідносинах є зміна розміру (підвищення) прожиткового мінімуму з 01.01.2020,, 01.01.2021 та з 01.01.2022р., виходячи з розміру яких обраховуються складові грошового забезпечення позивача для перерахунку його пенсії. Отже, необхідність видачі оновлених довідок продиктована необхідністю перерахунку пенсії позивача після настання таких певних обставин, про які вказано вище, а саме з 01.02.2020 року, 01.02.2021 року та 01.02.2022р., а не лише з 01.02.2020р., як помилково вказав суд першої інстанції у своєму рішенні. Апеляційний суд також враховує, що відповідно до вимог процесуального закону, а саме згідно ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Разом з цим, цією ж нормою передбачено також можливість суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Водночас, Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав. Відповідно до п.10 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить\~ \~\~\~закону\~ \~\~\~і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів. Пунктом 2 частини першої статті 315 КАС України\~ надано право суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.317 КАС України\~ підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З урахуванням усього вищевикладеного, з метою ефективного способу захисту порушених прав, колегія суддів вбачає доцільним змінити резолютивну частину рішення суду першої інстанції, виклавши більш чітко з метою уникнення в подальшому ускладнення виконання рішення суду у цій справі.

Результат розгляду: granted