Рішення адміністративного суду від 2023-05-10 00:00:00+03

26 жовтня 2022 року [PERSON] звернувся до адміністративного суду з позовом до ООТЦК та СП, в якому просив: - визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у підготовці та наданні до ГУ ПФУ в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 1 січня 2021 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу i окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; премії в розмірі 35 відсотків посадового окладу; надбавки за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (за роботу з таємними виробами, носіями, документами) в розмірі 10% посадового окладу) для проведення перерахунку з 1 лютого 2021 року пенсії [PERSON] ; - зобов`язати відповідача підготувати та надати ГУ ПФУ в Одеський області довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 1 січня 2021 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу, окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; премії в розмір 35 відсотків посадового окладу; надбавки за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (за роботу з таємними виробами, носіями, документами) в розмірі 10% посадового окладу) для проведення перерахунку з 1 лютого 2021 року пенсії [PERSON] . Рішенням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ООТЦК та СП щодо відмови у підготовці та наданні до ГУ ПФУ в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 1 січня 2021 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". Зобов`язано ООТЦК та СП підготувати та надати до ГУ ПФУ в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення [PERSON] станом на 1 січня 2021 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії [PERSON] з 1 лютого 2021 року. У задоволення решти позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні доплат до посадового окладу та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю. На думку апелянта/позивача, при ухваленні рішення суд першої інстанції помилково застосував розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів. В обґрунтування порушення норм процесуального права апелянт посилався не те, що суд не розглянув по суті позовні вимоги в частині визначення відсоткового розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. Відповідач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини четвертої статті 304 КАС України не перешкоджає апеляційному перегляду справи. Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження. Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, [PERSON] є пенсіонером Міністерства оборони України та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", перебуваючи на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Одеської області. У вересні 2022 року [PERSON] звернувся до ООТЦК та СП з заявою, в якій просив підготувати та надати до ГУ ПФУ в Одеській області довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 1 січня 2021 та на 2022 роки з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 1 лютого 2021 року та з 1 лютого 2022 року його пенсії. Листом від 15.10.2022 року №943/9474 ООТЦК та СП відмовило заявнику у видачі запитуваної довідки, посилаючись на відсутність підстав для цього, оскільки розміри посадових окладів та окладів за військовим званням встановлюються, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018 року. Не погодившись з відмовою [PERSON] звернувся до суду з даним адміністративним позовом. Ухвалюючи рішення про часткове задоволення його позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, відмова відповідача у видачі позивачу оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 1 січня 2021 року є протиправною та такою, що порушує соціальні права позивача на отримання пенсії в розмірі, встановленої законом. При цьому, суд вважав, що при визначенні розміру посадового окладу підлягає застосуванню розмір прожиткового мінімум працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами. Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне. Частиною четвертою статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. 30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України ухвалив Постанову №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі Постанова №704) було встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Пунктом 2 Постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Додатком 1 до Постанови №704 визначено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Пунктом 4 Постанови №704 (в первинній редакції на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Також додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови №704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. Застосування цих нормативних актів у подібних правовідносинах вже було предметом розгляду у Верховному Суді. Зокрема, у постанові від 02.08.2022 у справі №440/6017/21 Верховний Суд дійшов наступних висновків: " 21.02.2018 Кабінет Міністрів України ухвалив постанову №103, пунктом 6 якої внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Зокрема, у постанові №704 пункт 4 викладено в такій редакції: " 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.". Тобто, на момент набрання чинності постановою №704 (01.03.2018) пункт 4 було викладено в редакції змін, викладених згідно із пунктом 6 постанови №103, а саме: " 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14". Отже, станом на 01.03.2018 пункт 4 Постанови №704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року. Водночас, колегія суддів зазначає, що Закон України від 05.10.2000 №2017-III "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" (далі Закон №2017-III) визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, згідно із положеннями статті 1 якого державні соціальні стандарти - це встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій. У свою чергу базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти (стаття 6 Закону №2017-III). Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Висновки суду першої інстанції, що розрахунковою величиною окладів військовослужбовців є прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а не прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня календарного року, є помилковим, та таким, що суперечить нормам чинного законодавства та правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 02.08.2022 у справі №440/6017/21 та від 12.09.2022 у справі №500/1813/21, яка відповідно до положень частини п`ятої статті 242 КАС України повинна враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Крім того, слід додати, що військовослужбовець не є працівником державного органу, а військова частина не є державним органом, тому прожитковий мінімум встановлений для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами до військовослужбовців, на думку апеляційного суду, не застосовується. Таким чином, колегія суддів вважає, що належним захистом порушеного права позивача є зобов`язання відповідача видати позивачу довідку для перерахунку його пенсії з 1 січня 2021 року відповідно до Постанови №704 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 Постанови №704. Позовна вимога про зобов`язання відповідача зазначити в оновленої довідки відомості про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; премії в розмірі 35 відсотків посадового окладу; надбавки за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (за роботу з таємними виробами, носіями, документами) в розмірі 10% посадового окладу), задоволенню не підлягає, як передчасна, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних. В даному випадку, відповідачем ще не видавалась довідка про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсії з 1 лютого 2021 року з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії на виконання рішення у даній справі, то у суду відсутні підстави вважати, що права позивача щодо визначення відсоткового розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії будуть порушені. Резюмуючи все вищевикладене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та є підставою для зміни рішення суду першої інстанції. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. За приписами частини першої та частини другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Відтак, апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню.

Результат розгляду: partial