Рішення адміністративного суду від 2022-09-22 00:00:00+03

05 січня 2022 р. Дослідно-селекційний дендрологічний лісовий центр "Веселі Боковеньки" звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), в якому просив визнати неправомірними дії Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) щодо проведення планової перевірки, в період з 10 серпня 2021 року по 16 серпня 2021 року, Дослідно-селекційного дендрологічного лісогосподарського центру «Веселі Боковеньки». Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2022 року у справі №340/56/22 в задоволені адміністративного позову Дослідно-селекційного дендрологічного лісового центру "Веселі Боковеньки" до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено. Судом зазначено, що суб`єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу, а позивач таким правом не скористався. Також, суд не виявив в діях відповідача недотримання вимог щодо процедури проведення перевірки та оформлення контролюючим органом результатів перевірки. Крім того, суд відхилив доводи позивача про те, що він не може бути суб`єктом перевірки так як є неприбутковою організацією, а отже не є суб`єктом господарювання, оскільки пунктом 5 статті 55 Господарського кодексу України \~визначено, що суб`єкти господарювання це господарські організації, які діють на основі права власності, права господарського відання чи оперативного управління, мають статус юридичної особи, що визначається цивільним законодавством та цим Кодексом, а відповідно до пункту 4 Положення про Дослідно-селекційний дендрологічний лісогосподарський центр «Веселі Боковеньки», затвердженого Наказом Державного комітету лісового господарства України від 13.08.2007 №434, позивач є юридичною особою та в розумінні статті 55 ГКУ є суб`єктом господарювання. Не погодившись з рішенням суду, Дослідно-селекційним дендрологічним лісовим центром "Веселі Боковеньки" подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2022 року у справі №340/56/22, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує, що наказ Держекоінспекції України №454 від 27.11.2020 року, яким затверджено План здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної екологічної інспекції України на 2021 рік, уповноважував проводити перевірку Державну екологічну інспекцію у Кіровоградській області, проте юридична особа Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області ліквідована на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2020 №802, а перевірка проведена відповідачем, який не є правонаступником Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області. Зазначає, що відповідачем не дотримано порядок призначення та проведення перевірки, за результатами якої складено акт від 16.08.2021 року №212/5/5.1/5.2/21, у зв`язку з чим відсутні правові наслідки такої перевірки. Вважає, що відповідач всупереч засадам правової визначеності здійснив перевірку за відсутності переліку питань, що підлягали дослідженню у ході перевірки. Вказує, що відповідач допустив порушення періодичності проведення перевірок діяльності позивача. Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави \~для задоволення апеляційної скарги, та зазначає: Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, наказом Державної екологічної інспекції України №454 від 27.11.2020 року затверджено план здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної екологічної інспекції України на 2021 рік та передбачено перевірку позивача. Наказом відповідача від 30.07.2021 №1237 «Про проведення планового заходу на ДСДЛЦ «ВЕСЕЛІ БОКОВЕНЬКИ», призначено здійснити перевірку відповідача у період з 03.08.2021 по 16.08.2021 року на предмет дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. На підставі направлення відповідача від 30.07.2021 року №4-958-61 для здійснення з 03.08.2021 по 16.08.2021 року планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання позивачем вимог природоохоронного законодавства направлені уповноважені посадові особи відповідача. За наслідками \~перевірки складено акт від 16.08.2021 року №212/5/5.1/5.2/21, у якому відображено опис виявлених порушень вимог законодавства. Позивач, вважаючи дії відповідача щодо проведення перевірки протиправними, звернувся до суду за захистом своїх прав. Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого. Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно приписів частини 3 статті 16 Закону України від 25.06.1991 № 1264-XII «Про охорону навколишнього природного середовища» (далі Закон № 1264-XII), державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та інші державні органи, до компетенції яких законами України віднесено здійснення зазначених функцій. Відповідно до положень частини 1 статті 20-2 Закону №1264-XII до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, в тому числі про використання та охорону земель. Приписами статті 1 Закону України від 05.04.2007 №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі Закон №877-V) визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Приписами частини 1 статті 2 Закону №877-V визначено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Згідно частини 4 статті 5 Закону №877-V органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу. Повідомлення надсилається рекомендованим листом та/або за допомогою електронного зв`язку (у тому числі через електронний кабінет чи іншу інформаційну систему, користувачами якої є відповідний орган державного нагляду (контролю) та суб`єкт господарювання, який ним перевіряється) або вручається особисто під розписку керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі. Суб`єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність доводів позивача, що останній не може бути суб`єктом перевірки так як є неприбутковою організацією, а отже не є суб`єктом господарювання. Так, приписами пункту 5 статті 55 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання - це господарські організації, які діють на основі права власності, права господарського відання чи оперативного управління, мають статус юридичної особи, що визначається цивільним законодавством та цим Кодексом. Разом з тим, згідно пункту 4 Положення про Дослідно-селекційний дендрологічний лісогосподарський центр «Веселі Боковеньки», позивач є юридичною особою та в розумінні статті 55 ГКУ є суб`єктом господарювання. В свою чергу, згідно приписів ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Апеляційним судом встановлено, що позивач під час розгляду справи судом першої інстанції вказував на неотримання ним письмового повідомлення про проведення планового заходу, а відповідач під час розгляду справи судом першої інстанції не подав до матеріалів справи докази виконання ним приписів ч. 4 ст. 5 Закону №877-V щодо письмового повідомлення позивача про проведення планового заходу. Колегія суддів не приймає до уваги докази відправлення повідомлення позивачу про проведення планового заходу, які подані відповідачем до справи разом із відзивом на апеляційну скаргу, оскільки всупереч приписам ч.4 ст. 308 КАС України відповідач не довів неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про дотримання відповідачем вимог щодо процедури проведення перевірки. Апеляційний суд враховує, що згідно з усталеною правовою позицією, неодноразово висловленою, зокрема, у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №821/1157/16, від 04.02.2019 у справі №807/242/14, від 13.04.2022 у справі № 814/750/17, від 30.06.2022 у справі № 826/4421/17, від 27.07.2022 у справі № 640/19475/18, лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення. У свою чергу порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої. Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про порушення відповідачем проведення перевірки в частині письмового повідомлення про проведення планового заходу знайшли своє підтвердження, а вимоги позивача визнати неправомірними дії відповідача щодо проведення планової перевірки, в період з 10 серпня 2021 року по 16 серпня 2021 року, Дослідно-селекційного дендрологічного лісогосподарського центру «Веселі Боковеньки», є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення. Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З огляду на викладене, за результатами перегляду справи колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову. Разом з тим, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 6\~ ст. 139 КАС України). Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Колегією суддів встановлено, що позивач сплатив судовий збір у сумі 2270,00 грн. за подання адміністративного позову та 3721,50 грн. за подання апеляційної скарги. Відтак, наявні підстави для відшкодування судових витрат позивача зі сплати судового збору у розмірі 5991,50 грн.

Результат розгляду: granted