Рішення адміністративного суду від 2022-05-05 00:00:00+03

Позивач, [PERSON] , звернувся 07.09.2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області (УСЗН Запорізької РДА), в якому, з урахуванням уточнень, просив (а.с.1-4, 15-16 ): - визнати протиправними дії відповідача по не виплаті позивачу як учаснику бойових дій грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік, в передбаченому розмірі у зв`язку із чим утворилась заборгованість перед позивачем; - зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу за 2021 рік в розмірі, передбаченому частиною 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням виплачених коштів за цей період. Позов обґрунтовано тим, що позивач є учасником бойових дій та відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання разової грошової допомоги, яка виплачується щорічно до 05 травня, однак ця допомога виплачена у 2021 році у розмірі, що відповідає розміру, встановленому постановою Кабінету Міністрів України. Враховуючи, що Конституційний Суд України в рішенні від 27.02.2020 №3-р/2020 у справі №14-247/2018(3393/18) вважає таким, що не відповідає Конституції (є неконституційним) окрема положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12-16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, на думку позивача, розмір отриманої ним одноразової грошової допомоги не відповідає вимогам чинного законодавства. Вказує, що розмір недоплаченої разової грошової допомоги йому як учаснику бойових дій до 05 травня 2021 року складає 10 509грн. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.11.2021 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що з 27 лютого 2020 року норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII, не застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. У даному випадку застосуванню підлягають положення статті 12 Закону №3551-XII в редакції Закону №367-XIV «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», частиною 5 якої встановлено виплату разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Зазначив, що з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 №3-р/2020 позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги до 5 травня як учасник бойових дій у 2021 році у розмір 8 845грн (1769грн х 5). Зауважив, що органами, уповноваженими здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня, є Управління соціального захисту населення за місцем проживання позивача. Разом із цим, в даному випадку, безпосередню виплату щорічної разової грошової допомоги позивачу в розмірі 1 491грн. як учаснику бойових дій за 2021 рік УСЗН Запорізької РДА не здійснював, про що позивача було повідомлено у листі-відповіді від 21.09.2021 №05-14/2856 на його звернення, а також рекомендовано звернутись з вищезазначеного питання до військових формувань, підприємств, установ, організацій, які здійснювали позивачу виплату до 05 травня у 2021 році. Отже, виконуючи свої повноваження, відповідач УСЗН Запорізької РДА не здійснював будь-яких протиправних дій відносно позивача, його прав та охоронюваних законом інтересів не порушувало. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивачем подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги серед іншого вказує, що органами уповноваженими здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня є Управління соціального захисту населення за місцем проживання, тому позивачем вірно зазначено відповідача, відтак підстав для відмови у задоволенні позову у суду не було. Зауважує, що відповідно до довідки про доходи саме Управління соціальної захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області(код ЄДРПОУ 03193241) здійснювало виплату щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій. Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору. Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. Судом першої інстанції встановлено, що [PERSON] , [INFO] , має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданим 16 червня 2017 року Головним управлінням Національної гвардії України. (а.с.8) Відповідно до виписки по картці/рахунку позивача у АТ КБ «Приватбанк» 28 квітня 2021 року позивачу виплачена одноразова допомога до 05 травня за 2021 рік у розмірі 1 491грн. (а.с.9) У вересні 2021 року позивач звернувся до УСЗН Запорізької РДА з приводу доплати щорічної допомоги до 05 травня, на яке листом від 21.09.2021 №05-14/2856 відповідач повідомив, що жодним з перелічених у постанові Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 №325 органом не надано інформацію стосовно позивача щодо перерахування разової грошової допомоги до 05 травня, а тому така виплата управлінням не здійснювалась, у зв`язку із чим рекомендовано звернутись з вищезазначеного питання до військових формувань, підприємств, установ, організацій, які здійснювали позивачу виплату до 05 травня у 2021 році. (а.с.21) Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті позивачу як учаснику бойових дій грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік в розмірі, передбаченому частиною 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив. Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV, Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020р. №1082-ІХ , Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008, рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020р. №3-р/2-2020. Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України. Відносини з приводу соціального захисту ветеранів війни як особливої окремої категорії громадян врегульовані, насамперед, приписами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII. Цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них. Пільги учасникам бойових дій встановлені статтею 12 вказаного Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (№3551-XII). Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції Закону України від 25.12.1998 №367-XIV «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком. При цьому, статтею 17 цього Закону визначено, що фінансування витрат, пов`язаних з введенням його в дію, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів. Слід взяти до уваги, що підпунктом "б" підпункту 1 пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України від 28.12.2007 №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (набрав чинності 01 січня 2008 року) частину 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (№3551-XII) викладено у новій редакції, за змістом якої разова грошова допомога учасникам бойових дій до 5 травня виплачується щорічно у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008 вказані зміни визнані неконституційними. Протягом 2012-2014 років на підставі законів України про Державний бюджет України на відповідні роки норми і положення статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (№3551-XII) застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Поряд із цим, законодавцем правовідносини щодо нарахування, виплати та розмірів одноразової грошової допомоги до 5 травня були з 01.01.2015 також врегульовані пунктом 26 розділу VI Бюджетного кодексу України. Згідно із підпунктом 5 пункту 63 розділу І Закону України від 28.12.2014 № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (№3551-XII) застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Тобто, Кабінету Міністрів України були делеговані повноваження встановлювати, зокрема, розмір разової грошової допомоги до 5 травня. На реалізацію приписів цієї норми закону, Кабінетом Міністрів України кожного бюджетного року приймалися відповідні постанови. Так, 08 квітня 2021 року Кабінет Міністрів України у Постанові №325 установив, що у 2021 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбачена Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (№3551-XII), учасникам бойових дій здійснюється в розмірі 1491грн., тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено статтею 12 цього Закону. Водночас, Конституційний Суд України рішенням від 27.02.2020 № 3-р/2-2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Конституційний Суд України у пункті 2.2 мотивувальної частини вказаного рішення, посилаючись на положення свого рішення від 22.05.2008 № 10-рп/2008, дійшов висновку про те, що Бюджетним кодексом України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України. Частиною 2 статті 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Отже, з 27 лютого 2020 року норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (№3551-XII), не застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. У даному випадку застосуванню підлягають положення статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (№3551-XII) в редакції Закону №367-XIV «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», частиною 5 якої встановлено виплату разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком. Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 №1082-ІХ встановлено у 2021 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 1 січня 2021 року - 1 769грн. Таким чином, з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 №3-р/2020 позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги до 5 травня як учасник бойових дій у 2021році у розмір 8 845грн (1 769грн х 5 = 8 845грн). Органами, уповноваженими здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня, є Управління соціального захисту населення за місцем проживання позивача. Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку, безпосередню виплату щорічної разової грошової допомоги позивачу в розмірі 1 491грн. як учаснику бойових дій за 2021 рік УСЗН Запорізької РДА не здійснював, про що позивача було повідомлено у листі-відповіді від 21.09.2021 №05-14/2856 на його звернення, а також рекомендовано звернутись з вищезазначеного питання до військових формувань, підприємств, установ, організацій, які здійснювали позивачу виплату до 05 травня у 2021 році. З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] перебуває на персоніфікованому обліку Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, як учасник бойових дій з 01.04.2021 року та отримує пільги на житлово-комунальні послуги. Отже позивач, як учасник бойових дій, має право на виплату щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій до 5 травня у 2021 році у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком. Оскільки разову грошову допомогу позивачу виплачено у розмірі, що передбачено ч.5 ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", не виплачено, то суд апеляційної інстанції дійшов висновку про порушення прав позивача на отримання такої допомоги у належному розмірі. Враховуючи повноваження суду при вирішенні справи, які закріплені статтею 245 КАС України, та позицію Верховного Суду, викладену в рішенні від 29.09.2020 по справі №440/2722/20, в частині належного способу захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги. Колегія суддів апеляційної інстанції також бере до уваги, що матеріали справи не містять підтверджень що відповідачем були здійснені будь-які запити до відповідних органів про з`ясування питання щодо наявності прізвища позивача у списках на виплату допомоги до 5травня. Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що відповідно до Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідь на запит у електронному вигляді від 03.12.2021, яка додана позивачем до апеляційної скарги, [PERSON] у квітні 2021 року отримав нараховану та виплачену суму доходу за кодом 128-Соціальні виплати з відповідних бюджетів від Департаменту патрульної поліції у розмірі 1 491грн. Слід зазначити, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 8 квітня 2021 року №325 "Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" (Постанова №325), у 2021 році виплата зазначеної разової грошової допомоги здійснюється в розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України, що, зокрема, для учасників бойових дій становить 1491 грн. При цьому, станом на 2021 рік стаття 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлює, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Натомість, як зазначалося вище, Конституційний Суд України рішенням від 27.02.2020 № 3-р/2-2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Водночас чинною є попередня редакція відповідних норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за якими виплати до 5 травня нараховуються, зокрема, для учасників бойових дій - 5 розмірів мінімальної пенсії за віком. Отже існують певні суперечності між постановою КМУ № 325 та вимогами частини 5 статті 12 Закону № 3551-XII (в редакції Закону України від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № З-р/2020 від 27.02.2020 року. Юридична сила правових актів - це основна властивість правових актів діяти та породжувати правові наслідки: виникнення, зміни, припинення правовідносин. Закон має вищу юридичну силу у порівнянні з постановою КМУ. Отже застосуванню підлягає Закон. З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції Закону України від 25.12.1998 №367-XIV «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») разова грошова допомога до 5 травня учасникам бойових дій виплачується у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд першої інстанції, відмовляючи у позові, дійшов висновку, що виконуючи свої повноваження, відповідач УСЗН Запорізької РДА не здійснював будь-яких протиправних дій відносно позивача. З цим колегія суддів апеляційної інстанції погодитися не може, оскільки наявність у позивача права (як учасника бойових дій) на виплату щорічної одноразової допомоги до 5-го травня, не збігається з допущеною відповідачем бездіяльністю про з`ясування питання у відповідних органів про наявність прізвища позивача у списках на виплату допомоги до 5 травня. Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. На думку колегії суддів апеляційної інстанції матеріали справи дають підстави для висновку, шо позивачем доведені обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. При цьому, відповідачем, не доведено обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позовних вимог, не доведено правомірність дій/рішень відповідача як суб`єкта владних повноважень. Отже, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством. Доводи апеляційної скарги спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування. Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Результат розгляду: granted