Рішення адміністративного суду від 2022-06-06 00:00:00+03

У березні 2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови нарахувати за період з 22.05.2008 по 22.07.2011, з 01.01.2014 по 02.08.2014, зобов`язати нарахувати з 22.05.2008 по 22.07.2011, з 01.01.2014 по 02.08.2014 та з 01.01.2016 без обмеження кінцевим строком та виплатити згідно зі статтями 39, 51 Закону України ,,Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" доплату до пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат, а також додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком. Рішенням від 22 березня 2021 року Рівненський окружний адміністративний суд позов задовольнив частково. Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подало апеляційну скаргу. Постановою від 19 жовтня 2021 року Восьмий апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задовольнив частково. Скасував рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі № 460/2386/20 та прийняв постанову, якою адміністративний позов [PERSON] задовольнив частково. Визнав протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у нарахуванні та виплаті [PERSON] щомісячної доплати до пенсії, передбаченої статтею 39 Закону України ,,Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі двох мінімальних заробітних плат починаючи з 19 вересня 2019 року. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести нарахування та виплату [PERSON] щомісячної доплати до пенсії, передбаченої статтею 39 Закону України ,,Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі двох мінімальних заробітних плат починаючи з 19 вересня 2019 року з урахуванням раніше виплачених сум. Адміністративний позов [PERSON] у частині позовних вимог за періоди з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року та починаючи з 01 січня 2016 року по 18 вересня 2019 року залишив без розгляду. Водночас, при ухваленні вказаної вище постанови не було вирішено питання про розподіл судових витрат. Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши зміст ухваленого у справі судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Так, підстави та умови, за яких суд може ухвалити додаткове судове рішення, визначені у ст.252 КАС України. Як визначено ч.1 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Наведений перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Відповідно до ч.3 ст.252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Так, з матеріалів справи встановлено, що позивач при поданні даного адміністративного позову сплатила судовий збір у сумі 840 грн 80 коп., що підтверджується квитанцією №8 від 07.04.2020. Частиною 6 статті 139 КАС України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Відповідно до норм ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього ж Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч.3 ст. 139 КАС України). Таким чином, з огляду на встановлені у даній справі обставини та враховуючи часткове задоволення адміністративного позову,

Результат розгляду: granted