Рішення адміністративного суду від 2022-02-22 00:00:00+02

Приватне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0001954405 від 17.02.2020, винесене Офісом великих платників податків Державної податкової служби. При цьому, у липні 2021 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив: заборонити Центральному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків та Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області вчиняти будь-які дії щодо прийняття, підписання та направлення податкової вимоги позивачу, а також вчиняти будь-які дії щодо погашення можливого податкового боргу позивача, що може виникнути у зв`язку з прийнятим оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, у тому числі здійснювати опис майна у податкову заставу, здійснювати дії по реєстрації податкової застави у відповідних державних реєстрах: Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та здійснювати інші дії, які випливають з податкової застави, а також вчиняти будь-які дії щодо погашення податкового боргу, шляхом стягнення коштів, опису та продажу майна, що перебуває в податковій заставі до набрання законної сили рішенням у справі. Вказана заява обґрунтована тим, що наявні очевидні ознаки протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а невжиття судом заходів забезпечення позову істотно ускладнить чи, навіть, унеможливить ефективний захист його прав, адже існує високий ризик порушення права позивача вільно володіти та розпоряджатись належним йому майном та захист прав та інтересів стане неможливим або ускладненим у зв`язку із здійсненням Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, а також Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області заходів, передбачених Податковим кодексом України щодо примусового стягнення податкового боргу АСК «Укррічфлот», що виник на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки саме такі заходи можуть призвести до: 1) зупинення діяльності позивача через неплатоспроможність у зв`язку з неможливістю виконання грошових зобов`язань перед контрагентами; 2) втрати налагоджених господарських зав`язків АСК «Укррічфлот» з контрагентами, що призведе до значних збитків; 3) позбавлення позивача права на звернення до державних органів із заявою про повернення надміру сплачених коштів через наявність в особовій картці платника податків запису про наявність податкового боргу. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2021 року заяву про забезпечення адміністративного позову - задоволено. Заборонено Центральному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків та Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області вчиняти будь-які дії щодо прийняття, підписання та направлення податкової вимоги Приватному акціонерному товариству «Судноплавна компанія «Укррічфлот», а також вчиняти будь-які дії щодо погашення можливого податкового боргу Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот», що може виникнути у зв`язку з прийнятим податковим повідомленням-рішенням №0001954405 від 17.02.2020 p., у тому числі здійснювати опис майна у податкову заставу, здійснювати дії по реєстрації податкової застави у відповідних державних реєстрах: Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та здійснювати інші дії, які випливають з податкової застави, а також вчиняти будь-які дії щодо погашення податкового боргу, шляхом стягнення коштів, опису та продажу майна, що перебуває в податковій заставі. У подальшому, від Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову, вжитих вказаною вище ухвалою суду від 26 липня 2021 року. Зазначена заява вмотивована тим, що при прийнятті судом ухвали про забезпечення позову від 26 липня 2021 року не було враховано обставин, що позивач повторно звертається із позовом про скасування податкового повідомлення рішення №0001954405 від 17.02.2020, так як постановою Верховного Суду від 12 липня 2021 року у справі №640/9862/20 АСК «Укррічфлот» відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо скасування зазначеного податкового повідомлення-рішення №0001954405 від 17.02.2020р., що є порушенням приписів Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2021 року в адміністративній справі №640/20750/21. В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати ухвалу та прийняти нове рішення, яким скасувати заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2021 року. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суми, визначені податковим повідомленням-рішенням №0001954405 від 17.02.2020 набули статусу узгодженого при зверненні з даним позовом до суду, та не можуть бути підставою для повторного оскарження такого рішення у судового порядку. На думку апелянта, на момент оприлюднення оскаржуваної ухвали від 26.07.2021 (30.07.2021) податковим органом була прийнята податкова вимога №00987894-1304-0467 від 28.07.2021, що свідчить про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову. У відзиві на апеляційну скаргу позивачем вказано про те, що ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2021 року, якою вжиті заходи забезпечення позову скасована Верховним Судом від 17.01.2022, що свідчить про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області. Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, заслухавши колегія суддів дійшла наступного висновку. Відмовляючи у скасуванні заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вжиття заходів забезпечення позову, у даному випадку, є вимушеним заходом, оскільки скасування заходів забезпечення позову може призвести до негативних наслідків, для відновлення яких позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, тому вказане свідчить про необґрунтованість заявленого клопотання та відсутність підстав для скасування вжитих заходів забезпечення позову. Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке. Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі. Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача. У відповідності до вимог частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи може вжити визначені цією статтею заходи забезпечення адміністративного позову. Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: - невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачем за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або - очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти. Згідно частини другої статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 КАС України). При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами. У той же час, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, дотримання дозволеного законодавством способу забезпечення позову. Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17, від 25 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18, від 07 квітня 2020 року у справі № 826/13413/18. При цьому, відповідно до частин першої-третьої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Згідно частини шостої ст. 157 КАС України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням. Аналіз вищевикладених норм свідчить про те, що чинним законодавством встановлений перелік випадків, за наявності яких суд скасовує заходи забезпечення позову. Як свідчать матеріали справи, 17.02.2020 Офісом великих платників податків Державної податкової служби прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем орендна плата за землю з юридичних осіб (18010600) у розмірі 76807393,69 грн. Тобто, предметом розгляду у цій справі є встановлення факту законності податкового повідомлення-рішення контролюючого органу. Подаючи заяву про забезпечення даного позову, Приватне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот» зазначає про те, що вчинення відповідачем до ухвалення судового рішення у справі, будь-яких дій, направлених на погашення податкових зобов`язань, призведе до порушення права АСК «Укррічфлот» вільно та на власний розсуд розпоряджатись належним йому майном в період оскарження рішення контролюючого органу та неузгодженості визначених грошових зобов`язань, а стягнення грошових коштів чи реалізація майна позивача в рахунок погашення податкового боргу призведе до того, що захист прав та інтересів може стати неможливим або занадто ускладненим. У свою чергу, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2021 року заборонено Центральному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків та Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області вчиняти будь-які дії щодо прийняття, підписання та направлення податкової вимоги Приватному акціонерному товариству «Судноплавна компанія «Укррічфлот», а також вчиняти будь-які дії щодо погашення можливого податкового боргу Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот», що може виникнути у зв`язку з прийнятим податковим повідомленням-рішенням №0001954405 від 17.02.2020, у тому числі здійснювати опис майна у податкову заставу, здійснювати дії по реєстрації податкової застави у відповідних державних реєстрах: Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та здійснювати інші дії, які випливають з податкової застави, а також вчиняти будь-які дії щодо погашення податкового боргу, шляхом стягнення коштів, опису та продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року апеляційні скарги Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та Дніпровської міської ради залишено без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2021 року залишено без змін. Разом з тим, колегія суддів враховує, що постановою Верховного Суду від 17 січняя 2022 року касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задоволено, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 640/20750/21 скасовано, у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» про забезпечення позову відмовлено. Скасовуючи рішення попередніх інстанцій, Верховний Суд виходив з того, що в оскаржуваних судових рішеннях судами попередніх інстанцій не вказано жодних конкретних очевидних перешкод, які були визнані судами достатніми для висновків, що невжиття ініційованих заявником заходів забезпечення позову перешкоджає провадженню господарської діяльності позивача, як і не наведено жодних мотивів необхідності та співмірності відповідно до заявлених позовних вимог вжиття відповідних заходів забезпечення позову у цій справі шляхом, зокрема, заборони дій податкового органу щодо прийняття, підписання та направлення податкової вимоги, а також вчиняти будь-які дії щодо погашення можливого податкового боргу платника податку. При цьому, суд касаційної інстанції зазначив, що посилання заявника на очевидні перешкоди з боку відповідача щодо здійснення господарської діяльності позивача, не підтверджено жодними належними доказами. На думку Верховного Суда, судами попередніх інстанцій не дотримано умови щодо співмірності застосовуваних заходів забезпечення позову з предметом позовних вимог, адже заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог та відповідати критерію співмірності з ними. У свою чергу, заявляючи клопотання про скасування заходів забезпечення позову податковий орган звертає увагу на те, що до моменту оприлюднення ухвали від 26.07.2021 Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області прийнято податкову вимогу від 28.07.2021 №0098794-1304-0467, якою нараховано пеню на суму податкового боргу у розмірі 21149164,18 грн. Також, 28.07.2021 на підставі рішення начальника Правобережного відділу по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 28.07.2021 №0098794-1304-0467 прийнято Акти №324, №326, від 02.08.2021 №327, від 10.08.2021 №331 про опис майна. Разом з тим, наявність очевидних ознак протиправності рішення відповідача може бути встановлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за наслідком розгляду справи по суті. У даному випадку, вживаючи заходи забезпечення позову, судом першої інстанції не зазначено, на підставі яких саме доказів визнано підтвердженими доводи позивача, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективність захисту і унеможливити поновлення порушених прав позивача. Оскільки позивачем не було доведено необхідність вжиття застосованих судом першої інстанції заходів забезпечення позову з урахуванням положень частини другої статті 150 КАС України, застосовані заходи є такими, що суперечать приписам частини другої статті 151 КАС України, відтак наявні підстави для скасування таких заходів забезпечення позову. У той же час, враховуючи, що на момент апеляційного розгляду заяви Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про скасування заходів забезпечення позову, постановою Верховного Суду від 17 січня 2022 року ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2021 року, якою вжито заходи забезпечення позову було скасовано, тому підстави для задоволення такої заяви щодо скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2021 року - відсутні. Таким чином, апеляційна скарга підлягає лише частковому задоволенню. Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Оскільки при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було допущено порушення норми права, що призвело до невірного по суті вирішення питання, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Результат розгляду: partial