Рішення адміністративного суду від 2022-10-31 00:00:00+02

27 липня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Ухвалою суду від 28 липня 2022 року провадження по справі відкрито. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 24.07.2022року відносно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 590720. Згідно вказаної постанови, він 24.07.2022 року об 11 год. 35 хв. на 314 км автодороги Київ-Харків керував автомобілем Мерседес-Бенц Віто, реєстраційний номер [NUMBER] , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.3 «б» ПДР та ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП. При цьому, позивач зазначає, що, у відповідності до положень ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», його автомобіль Мерседес-Бенц Віто, реєстраційний номер [NUMBER] , не підлягає обов`язковому технічному контролю, оскільки є малотоннажним транспортним засобом з повною масою навантаження до 2700 кг. Крім того, він не використовує даний автомобіль для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, у зв`язку з чим ним не були порушені правила дорожнього руху. 07 вересня 2022 року від Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції надійшов до суду відзив на позовну заяву, у якому представник управління просить відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні адвокат Хоруженко С.Г. позов підтримав, просив суд скасувати оскаржувану постанову, так як даний транспортний засіб віднесений до категорії В, як легковий автомобіль, його вантажопідйомність не перевищує 2700 кг, тому даний транспортний засіб не підлягає обов`язковому технічному огляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Із оскаржуваної постанови серії БАБ № 590720 від 24.07.2022 року, яка винесена інспектором взводу № 2 роти № 4 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, вбачається, що на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що останній 24.07.2022року об 11 год. 35 хв. на 314 км автодороги Київ-Харків керував автомобілем Мерседес-Бенц Віто, реєстраційний номер [NUMBER] , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.3 «б» ПДР та ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух». Відповідно до\~ст. 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Згідно вимог частини 2\~статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам. Відповідно до\~ст. 9 КУпАП\~адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно ч. 3\~ст. 121 КУпАП\~керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до п. 31.3 «б»\~Правил дорожнього руху\~забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю). З вищезазначених норм випливає, що за порушення п. 31.3 «б»\~Правил дорожнього руху, яким є експлуатація транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, якщо вони такий контроль не пройшли, настає відповідальність за ч. 3\~ст. 121 КУпАП. Як зазначає позивач, ним не порушувались правила дорожнього руху, оскільки автомобіль, яким він керував, не підлягає обов`язковому технічному контролю. Відповідно до статті 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні Правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років. 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені\~Законом України\~«Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України». Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища. Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України. Обов`язковий технічний контроль транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування та зареєстрованих територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, здійснюють суб`єкти проведення обов`язкового технічного контролю, які мають на правах власності або користування обладнання, що дає змогу перевіряти технічний стан транспортних засобів на відповідність вимогам безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища. Перелік обладнання, необхідного для одержання права на здійснення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, а також документів, що подаються суб`єктами проведення обов`язкового технічного контролю для одержання такого права, визначаються Кабінетом Міністрів України. Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік. На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті. Технічний опис та зразок протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу затверджує Кабінет Міністрів України. Згідно з вимогами Постанови КМ України № 137 від 30.01.2012 року «Про затвердження порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу» проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім легкових автомобілів певної категорії та вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, із строком експлуатації до двох років. Водночас, періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» вантажний автомобіль, це автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів. Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» транспортні засоби за своїм призначенням поділяються на: транспортні засоби загального призначення; транспортні засоби спеціалізованого призначення; транспортні засоби спеціального призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» при державній реєстрації вантажних автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автомобіль-мішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо). Отже, вантажним автомобілем є колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів. Такі транспортні засоби незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, які знаходяться в експлуатації понад два роки, підлягають обов`язковому технічному огляду. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] слідує, що транспортний засіб Мерседес-Бенц Віто, реєстраційний номер [NUMBER] , 2000 року випуску, має повну масу 2700, масу без навантаження 1610 та відноситься до типу спеціалізований вантажний спеціалізований фургон малотонажний-В. Згідно реєстраційної картки ТЗ, дата реєстрації транспортного засобу Мерседес-Бенц Віто 108 СДІ, реєстраційний номер [NUMBER] , 04.12.2019 року, за типом транспортний засіб віднесено до вантажного, категорія ТЗ -В. Відповідно до витягу із бази даних Національної автоматизованої інформаційної системи ДДАІ МВС України стосовно автомобіля Мерседес-Бенц Віто, реєстраційний номер [NUMBER] , 24.07.2022 здійснено перевірку технічного стану транспортного засобу, за результатами чого складено протокол № 01518-00450-22. Таким чином, вищевикладені обставини свідчать про те, що транспортний засіб Мерседес-Бенц Віто, реєстраційний номер [NUMBER] , є вантажним автомобілем незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни із строком експлуатації більше двох років, і на даний автомобіль поширюються вимоги проведення обов`язкового технічного контролю технічного стану транспортного засобу, передбачені ст. 35 Закону України «Про дорожній рух». Вказаний висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 11 січня 2019 року у справі №361/7761/35-а. Не заслуговують на увагу суду посилання сторони позивача про те, що за типом транспортний засіб віднесено до легкових автомобілів за категорією В. Так,\~відповідно до\~п.3\~ Постанови\~КМУ від\~08.05.1993\~№340 транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії: В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія - восьми. Таким чином до категорії В можуть відноситись автомобілі як легкові так і вантажні. Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Доказів того, що зазначений транспортний засіб проходив відповідний технічний огляд протягом останніх двох років, що передували даті вчиненні адміністративного правопорушення, стороною позивача не надано, посилань на їх наявність не наведено та судовим розглядом не встановлено. У відповідності до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч. 3 ст. 121). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв. Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 590720 від 24.07.2022року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи встановлення під час судового розгляду справи факту порушення позивачем вимог п. 31.3. «б» ПДР України, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП та як наслідок, правомірності накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на підставі оскаржуваної постанови. За наведених обставин суд вважає, що позов [PERSON] до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволенню не підлягає.

Результат розгляду: denied