Рішення адміністративного суду від 2023-02-23 00:00:00+02

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області, позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі ВПВР, відповідач), в якому просить скасувати постанову державного виконавця ВПВР від 23.08.2022 ВП № 69104859 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Дане судове рішення оскаржив позивач, який вважає, що воно прийняте з порушенням норм матеріального права, просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. У доводах апеляційної скарги посилається на те, що ГУ ПФУ у Львівській області на виконання рішення суду здійснило перерахунок пенсії [PERSON] (далі також [PERSON] ) з 26.03.2020 з урахуванням заробітної плати (доходу) за весь період страхового стажу, однак, при перевірці виконання рішення суду було виявлено, що довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 07.09.2017 № 9362/2/13-15 за період з травня 2016 року по серпень 2017 року та від 24.03.2020 № 3777/1/10-44 за період з травня 2016 по лютий 2020 року по лютий 2020 року, які видані Головним управлінням Держпраці у Львівській області, містять розбіжності у сумах складових заробітної плати. Рекомендовано надати нові довідки, а раніше видані довідки від 07.09.2017 № 9362/2/13-15 та від 24.03.2020 № 3777/1/10-44 - вважати недійсними, тому виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 № 380/7852/20 призупинено. Вказує, що позивачем надсилався запит до Головного управління Держпраці у Львівській області щодо усунення зазначених розбіжностей. Про дані обставини позивач повідомляв відповідача. Вважає, що ГУ ПФУ у Львівській області здійснено всі можливі дії визначені чинними нормативно-правовими актами, якими встановлені повноваження та компетенція для належного та повного виконання рішення суду. відтак, відсутні підстави для накладення на позивача штрафу за невиконання рішення суду. Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, правом на участь у судовому засіданні, а також на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції вірно встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 у справі № 380/7852/20 позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо відмови у перерахунку пенсії [PERSON] з 26.03.2020 з врахуванням заробітної плати (доходу) за весь період страхового стажу; зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області провести перерахунок пенсії державного службовця [PERSON] з 26.03.2020 за весь період страхового стажу. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2021 апеляційну скаргу на рішення у справі № 380/7852/20 повернуто ГУ ПФУ у Львівській області. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ у Львівській області на Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 у справі № 380/7852/20. 18.06.2021 Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 380/7852/20 про зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області провести перерахунок пенсії державного службовця [PERSON] з 26.03.2020 за весь період страхового стажу. За заявою стягувача про примусове виконання рішення суду, 26.05.2022 старшим державним виконавцем ВПВР Тарабан О.О. відкрито виконавче провадження № 69104859 з примусового виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду № 380/7852/20, виданого 18.06.2021 про зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області провести перерахунок пенсії державного службовця [PERSON] з 26.03.2020 за весь період страхового стажу. 20.06.2022 до відповідача ГУ ПФУ у Львівській області направлено лист (вих. № 1300-5305-8/52807 від 20.06.2022), у якому вказано, що на виконання рішення № 380/7852/20 проведено перерахунок пенсії державному службовцю [PERSON] з 26.03.2020. Однак, при перевірці виконання рішення суду було виявлено, що довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 07.09.2017 №9362/2/13-15 за період з травня 2016 по серпень 2017 та від 24.03.2020 №3777/1/10-44 за період з травня 2016 по лютий 2020, які видані Головним управлінням Держпраці у Львівській області, містять розбіжності у сумах складових заробітної плати. Відділом перерахунків пенсій № 1 Управління пенсійного забезпечення скеровано лист до управління контрольно-перевірочної роботи щодо проведення перевірки довідок про заробітну плату. Під час перевірки було виявлено, що при формуванні довідки про складові заробітної плати від 07.09.2017 № 9362/2/13-15 за період з 01.05.2016 по 31.08.2017 не вірно відображені суми премії за вересень, жовтень 2016, суми грошової допомоги у червні, липні 2017, не відображені індексації сум заробітної плати за червень - серпень 2017; при формуванні довідки про складові заробітної плати від 24.03.2020 № 3777/1/10-44 за період з 01.05.2016 по 29.02.2020 не відображена сума премії за вересень 2016. Рекомендовано надати нові довідки, а раніше видані довідки від 07.09.2017 № 9362/2/13-15 та від 24.03.2020 № 3777/1/10-44 вважати недійсними. 16.12.2021 Головне управління Держпраці у Львівській області надало нову довідку № 17912/1/10-44 за період з 01.05.2016 по 29.02.2020. ГУ ПФУ у Львівській області 18.04.2022 здійснено запит до Головного управління Держпраці у Львівській області щодо видачі нової довідки за період роботи з 01.05.2016 по 31.08.2017, відповідно 26.04.2022 було надано нову довідку № 3730/1/10-44. Виконання рішення суду № 380/7852/20 призупинено, оскільки згідно акту позапланової перевірки від 14.12.2021 № 2567/1 довідка про заробітну плату від 24.03.2020 № 3777/1/10-44, яка була предметом розгляду, визнана недійсною. 29.04.2022 скеровано службову записку від 29.04.2022 № 7303/53-16 до юридичного відділу з проханням звернутися до суду із заявою про перегляд судового рішення від 29.12.2020 № 380/7852/20 за нововиявленими обставинами, оскільки в судовому рішенні не вказано, з якої саме довідки проводити перерахунок пенсії. Вказано, що ГУ ПФУ здійснено всі можливі дії визначені нормативно-правовими актами, якими встановлені повноваження та компетенція для належного та повного виконання рішення суду. 19.07.2022 до відповідача ГУ ПФУ у Львівській області направлено лист (вих. № 1300-5305-8/63094 від 19.07.2022). У даному листі зазначено, що на адресу ГУ ПФУ у Львівській області 18.07.2022 надійшла вимога виконавця про відкриття виконавчого провадження ВПВР щодо виконавчого провадження № 69104859 від 26.05.2022 з примусового виконання виконавчого листа № 380/7852/20, виданого Львівським окружним адміністративним судом 18.06.2021. Під час перевірки було виявлено, що при формуванні довідки про складові заробітної плати від 07.09.2017 № 9362/2/13-15 за період з 01.05.2016 по 31.08.2017 не вірно відображені суми премії за вересень, жовтень 2016, суми грошової допомоги у червні, липні 2017, не відображені індексації сум заробітної плати за червень - серпень 2017; при формуванні довідки про складові заробітної плати від 24.03.2020 № 3777/1/10-44 за період з 01.05.2016 по 29.02.2020 не відображена сума премії за вересень 2016 року. Рекомендовано надати нові довідки, а раніше видані довідки від 07.09.2017 № 9362/2/13-15 та від 24.03.2020 № 3777/1/10-44 вважати недійсними. 19.08.2022 ГУ ПФУ у Львівській області скеровано лист до Головного управління Держпраці у Львівській області (вих. № 1300-5305-5/73994), в якому зазначено, що виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 № 380/7852/20 призупинено, оскільки згідно акту позапланової перевірки від 14.12.2021 № 2567/1 довідка про заробітну плату від 24.03.2020 № 3777/1/10-44, яка була предметом розгляду суду визнана недійсною. Позивач просив пояснити невідповідність, що мала місце при формуванні довідок про складові заробітної плати [PERSON] і надати нову довідку на заміну. Крім того, 19.08.2022 ГУ ПФУ у Львівській області звернулося з листом до [PERSON] № 1300-5305-8/74106, у якому повідомило, що управлінням зроблено запит в Головне управління Держпраці \~щодо невідповідності довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих від 07.09.2017 № 9362/13-15 та від 2.03.2020 № 3777/1/10-44. 16.12.2021 ГУ Держпраці на підставі перевірки управління контрольно-перевірочної роботи ГУ ПФУ у Львівській області на заміну раніше виданої довідки від 24.03.2020 № 3777/1/10-44 було надано нову довідку № 17912/1/10-44 без зазначення причини невідповідності довідок (має бути написано «на заміну»). Таким чином, для виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 № 380/7852/20 необхідно надання нової довідки від ГУ Держпраці з позначкою «на заміну». 23.08.2022 головним державним виконавцем ВПВР Тарабан Оленою Олександрівною за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, накладено на ГУ ПФУ у Львівській області штраф у розмірі 10200 грн. Боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Не погоджуючись з наведеною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом. Оцінюючи спірні правовідносини що виникли між сторонами, апеляційний суд виходить з наступних міркувань. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII). Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5)\~ \~справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців. Згідно з п. 1 частини \~першої статті 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень. Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення регламентовано положеннями статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», згідно частини першої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. Частинами першою та другою статті 65 Закону № 1404-VIII передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. Наведене в сукупності свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування як винесення постанови про накладення штрафу, є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Поряд з цим, слід врахувати те, що умовами для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є: - невиконання ним виконавчого документа (судового рішення); - відсутність поважних причин невиконання виконавчого документа (судового рішення). Притягаючи боржника до відповідальності за невиконання рішення у виконавчому провадженні і накладаючи на нього штраф виконавець (державний чи приватний) зобов`язаний ретельно дослідити всі обставини справи, зокрема належним чином перевірити факт невиконання боржником його обов`язків та встановити причини їх невиконання або неналежного виконання. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом в постанові від 23.05.2018 у справі № 537/3986/16-а. З аналізу зазначених вище норм права можна дійти висновку про те, що на момент прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником рішення суду у встановлений законодавством строк, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання. При цьому обов`язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього. Поважними причинами невиконання рішення суду в розумінні норм Закону № 1404-VIII можуть вважатися обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій. У свою чергу, встановлення таких обставин як: невиконання судового рішення; наявність поважних причин такого невиконання, необхідно здійснювати в кожному конкретному випадку індивідуально. Отже, невиконання боржником рішення суду - тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу мають бути встановлені факти невиконання боржником судового рішення і що таке невиконання сталося без поважних причин. Оцінюючи доводи позивача, щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 у справі № 380/7852/20, суд зазначає таке. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що 21.03.2021 року позивач на виконання рішення суду здійснив перерахунок пенсії позивачу (а.с. 84-85). Разом з тим, при перевірці документів, які були надані [PERSON] для перерахунку йому пенсії, виявлено, що довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 07.09.2017 № 9362/2/13-15 за період з травня 2016 року по серпень 2017 року та від 24.03.2020 № 3777/1/10-44 за період \~з травня 2016 по лютий 2020 року по лютий 2020 року, які видані Головним управлінням Держпраці у Львівській області, містять розбіжності у сумах складових заробітної плати. Рекомендовано надати нові довідки, а раніше видані довідки від 07.09.2017 № 9362/2/13-15 та від 24.03.2020 № 3777/1/10-44 - вважати недійсними, тому апеляційний суд констатує, що позивачем фактично було зупинено не виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 у справі № 380/7852/20, а виплата пенсії за рішенням, яким було зобов`язано здійснити перерахунок пенсії. Згідно частини третьої статті 44 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Отже, здійснивши перевірку наданих пенсіонером документів і виявивши в них неточності, які впливають на визначення розміру перерахованої за рішенням суду пенсії, позивач витребував документи для усунення таких сумнівів, а отже діяв в межах наданих йому законодавством повноважень. При цьому оглянутими у судовому засіданні матеріалами пенсійної справи підтверджується, що виплата пенсії позивачу продовжувалася у раніше визначеному розмірі до надання нових довідок на заміну тих, що визнані недійсними. Після надання відповідних нових довідок пенсійний орган поновив виплату перерахованої пенсії (а.с. 86-87). Апеляційний суд також враховує, що резолютивна частина рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 у справі №380/7852/20, якої позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю, \~сформульовано таким чином: визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо відмови у перерахунку пенсії [PERSON] з 26.03.2020 з врахуванням заробітної плати (доходу) за весь період страхового стажу; зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області провести перерахунок пенсії державного службовця [PERSON] з 26.03.2020 за весь період страхового стажу. Тобто вона не містила обов`язку врахувати ті довідки, що викликали у позивача сумнів у своїй достовірності. Таким чином, колегія суддів вважає, що державний виконавець, накладаючи на позивача штраф за невиконання без поважних причин судового рішення, не переконався у тому, що таке рішення насправді на час накладення штрафу було виконано, а отже визначені Законом № 1404-VIII підстави для накладення штрафу були відсутні. Невірна кваліфікація пенсійним органом власних дій зупинення виконання судового рішення замість зупинення виплати перерахованої пенсії зупинення не має впливати на правильну оцінку такої кваліфікації державним виконавцем, який повинен був пересвідчитися у тому, чи вчинені боржником дії на виконання рішення суду і чи привели вони до дійсного виконання рішення згідно з виконавчим листом. Враховуючи безпідставність накладеного на позивача штрафу, позов підлягає задоволенню. Відтак, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження. Згідно частини першої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права. Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає, оскільки ухвалене без повного з`ясування обставин справи та з хибним застосуванням норм матеріального права. Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Наведені висновки суду є вичерпні, а доводи апелянта - безпідставні. Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове. Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Відповідно до частин першої та другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Результат розгляду: granted