Рішення адміністративного суду від 2022-02-07 00:00:00+02

[PERSON] (далі - позивач) 02 липня 2021 року звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП рядового поліції Кашталова Дмитра Олеговича (далі - відповідач), в якому просив: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 629784, прийняту 23.06.2021 року поліцейським взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП рядового поліції Кашталова Дмитра Олеговича, а провадження у справі закрити. (а.с. 2-6). Ухвалою суду першої інстанції від 08.09.2021 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Департамент патрульної поліції Національної поліції України (а.с. 64). Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 17 листопада 2021 року відмовлено у задоволені позовних вимог, а постанова ДП18 № 629784 від 23.06.2021 року про накладення штрафу в розмірі 20 4000,00 грн. у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі залишена без змін (а.с. 95-97). Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в який просив скасувати рішення суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги (а.с. 100-103). В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відеозапис, який був зроблений за допомогою службової нагрудної камери на одязі поліцейських та відеореєстратора зі службового автомобіля під час перегляду у судовому засіданні 17.11.2021 р. не був переглянутий в повному обсязі. Суд не взяв до уваги, що відповідач в оскаржуваній постанові невірно посилається на рішення суду, яке є підставою позбавлення його права керування транспортними засобами. Апелянт зазначає про безпідставність зупинення його поліцейськими у зв`язку з тим, що він не порушував правила дорожнього руху. Також вказує на те, що відповідачем не були роз`яснені йому права за ст. 268 КУпАП. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. Суд, заслухавши суддю-доповідача дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відповідь на апеляційну скаргу, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне. Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем 23.06.2021 було складено постанову серії ДП18 № 629784 про накладення на позивача адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Із змісту вказаної постанови вбачається, що 23.06.2021 року о 07 год. 37 хв. у м. Рубіжне по вул. І. Богуна, буд. 91, водій, керуючи транспортним засобом, порушив п.п.9.2.(б) ПДР України і під час перевірки документів було встановлено, що водій позбавлений права керування транспортним засобом на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду від 25.01.2021 у справі № 428/5970/20, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП і згідно ст. 36 КУпАП до позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн. (а.с. 8, 42, 60). Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції переглянутий відеозапис подій, зроблений 23.06.2021 за допомогою службової нагрудної відеокамери на одязі поліцейських та відеореєстратора зі службового автомобілю, і який записаний на dvd-диску та долучений до матеріалів цієї адміністративної справи (а.с. 62). Суд першої інстанції за результатами перегляду відеозапису в рішенні вказав, що відеозапис зроблений 23.06.2021 і на ньому зафіксовано, що автомобіль під керуванням позивача був зупинений працівниками УПП у місті Рубіжне по вул. І. Богуна на підстави, того, що позивач під час руху на автомобілі не ввімкнув світовий покажчик повороту відповідного напрямку. На вимогу поліцейського позивач не надав посвідчення водія. При цьому позивач повідомив поліцейським, що посвідчення водія він ніколи не отримував. Під час встановлення поліцейським особи правопорушника, згідно посвідчення УБД серії [NUMBER] від 17.08.2015, було встановлено, що позивач позбавлений права керування транспортними засобами на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.01.2021 у справі № 428/5970/20. На запитання поліцейського, чи відомо позивачу про позбавлення його посвідчення водія, останній відповів, що відомо і посвідчення водія у нього вилучені. При розгляді справи суд апеляційної інстанції виходить з наступного. Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР). Водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п.1.10 ПДР). Згідно п. 2.2. ПДР власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Частиною 4 статті 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У випадках, передбачених частинами першою та другою ст. 258 КУпАП уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: partial