Рішення адміністративного суду від 2022-06-13 00:00:00+03

До суду звернувся [PERSON] із позовом, у якому просив: - визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №918170137408 від 01.06.2021 року щодо здійснення перерахунку щомісячного грошового утримання, як судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 року у розмірі 50% від суддівської винагороди; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року з розрахунку 90 відсотків від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, визначеної на підставі довідки №550/20 від 24.02.2020 року Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці без обмеження граничним розміром з врахуванням раніше виплачених коштів. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року адміністративний позов [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (вул.О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003, код ЄДРПОУ: 13559341) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання [PERSON] до 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області здійснити з 19.02.2020 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання [PERSON] виходячи із 60 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Стягнуто на користь [PERSON] за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині задоволенні позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, застосуванню піддягають норми передбачені в ч.3 ст.142 Закон №1402-VIII. Абзацом 4 пункту 34 розділу ХІІ Закону №1402-VIII визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків. Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач з 2016 року є суддею у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, призначене відповідно до Закону України "Про судоустрій та статус суддів". Постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 03.03.2017 року зобов`язано відповідача нараховувати та виплачувати позивачу щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Після набрання постановою законної сили щомісячне довічне грошове утримання виплачувалось позивачу у розмірі 90% заробітної плати судді. У зв`язку із збільшенням з 01 січня 2020 року посадового окладу судді позивач звертався до відповідача із заявою про здійснення перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області №550/20 від 24.04.2020 року про суддівську винагороду. Листом від 17.03.2020 року відповідач повідомив позивача про те, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області №550/20 від 24.04.2020 позивачу відмовлено. Вважаючи протиправною відмову відповідача в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, позивач звернувся до суду. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 року адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково. Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 17.03.2020 року про відмову у перерахунку [PERSON] щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року з розрахунку 90 відсотків від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, визначеної на підставі довідки №550/20 від 24.04.2020 року, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці без обмеження граничним розміром з урахуванням раніше виплачених коштів. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь [PERSON] судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 року рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 року в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року з розрахунку 90 відсотків від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, визначеної на підставі довідки №550/20 від 24.04.2020 року, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці без обмеження граничним розміром з урахуванням раніше виплачених коштів скасовано та прийнято в цій частині нову постанову, якою задоволено позовні вимоги частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату [PERSON] щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року на підставі довідки №550/20 від 24.04.2020 року Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці без обмеження граничним розміром з урахуванням фактично виплачених сум. В решті рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 року залишено без змін. На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 року відповідач здійснив позивачу перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки ТУ ДСА України в Житомирській області від 24.04.2020 №550/20, при цьому відповідач зменшив розмір відсоткового значення призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання та визначив його у розмірі 50% від суддівської винагороди. Не погоджуючись з розміром відсоткового значення, призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 50% від суддівської винагороди, позивач звернувся до суду з даним позовом. Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання виходячи з 60% суддівської винагороди судді, а не 50% як вважає відповідач чи 90% як стверджує позивач. Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне. Відповідно до пункту 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу. Згідно із частиною 1 статті 142 Закону №1402-VI суддя, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року. Відповідно до ч.2 ст.142 Закону №1402-VI суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Згідно ч.3 ст.142 Закону №1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Частинами 4 та 5 ст.142 Закону №1402-VI передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до частини 3 статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці. Так, пунктом 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом. Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України №2453-VI. До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України №2453-VI (пункт 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII). Законом України "Про внесення змін до Закону України Про судоустрій і статус суддів та деяких законів України" щодо діяльності органів суддівського врядування від 16.10.2019 №193-IX, який набрав чинності 07.11.2019, виключено зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, якими було передбачено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом; що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України №2453-VI. Пунктом 24 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визначено, що розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року: а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Відповідно до пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України №2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону. Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону №1402-VIII зі змінами. У вказаному рішенні (пункти 15-17) зазначено, що згідно з положеннями пункту 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України №2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону. Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуття права на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 №10-рп/2013). Отже, судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесятип`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом №1402-VIII. Конституційний Суд України зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини 1 статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України. У зв`язку з викладеним, Конституційний Суд України рішенням від 18.02.2020 у справі №2-р/2020 пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, яким було передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, визнав неконституційним. Таким чином з 19.02.2020, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020, для всіх суддів у відставці незалежно від проходження кваліфікаційного оцінювання на підтвердження відповідності займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або конкурсу, визначено однаковий підхід для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру, встановленого Законом №1402-VIII. Розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, встановлений Законом №1402-VIII, визначається з урахуванням трьох складових: 1) стажу роботи на посаді судді; 2) розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді; 3) відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Як обґрунтовано зауважив суд першої інстанції, у спірних правовідносинах не можуть бути застосовані різні закони при визначенні окремих складових, з яких обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, оскільки зазначене не узгоджується з приписами чинного законодавства, суперечить змісту рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 у справі №2-р/2020 щодо необхідності встановлення однакового підходу до визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці. Таким чином, при визначенні відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, необхідно враховувати розмір, встановлений частиною 3 статті 142 Закону №1402-VIII, а саме: 50 відсотків зі збільшенням на 2 відсотки за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір. Перерахунок пенсії або щомісячного довічного грошового утримання судді слід здійснювати за нормами чинними на час звернення із відповідною заявою про здіснення такого перерахунку. Отже, позивач не має права на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з відсотку розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, встановленого Законом №2453-VI. Встановлено, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.12.2020 у справі №240/13515/20, відповідачем проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, при цьому перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді здійснено виходячи із 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Абзацом четвертим пункту 34 розділу ХІІ Закону №1402-VIІІ визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). Згідно розрахунку стажу роботи судді, загальний страховий стаж роботи позивача складає 31 рік 9 місяців 2 дні, в тому числі стаж роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання становить 25 років 7 місяців 17 днів. Таким чином, відповідно до частини 3 статті 142 Закону №1402-VIII при обчисленні позивачу відсоткового значення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідач повинен був врахувати стаж роботи позивача на посаді судді у розмірі повних 25 років. Тому, при визначенні позивачу розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відсоткове значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, становить 60%, а саме: 50% (20 років роботи на посаді судді) + 5 х 2 (за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років). Отже, відповідачем протиправно зменшено позивачу стаж роботи на посаді судді під час здійснення перерахунку, що призвело до невірного визначення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання. Належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити з 19.02.2020 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача, виходячи із 60% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум. На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Результат розгляду: denied