Рішення адміністративного суду від 2022-07-06 00:00:00+03

\~ І. ІСТОРІЯ СПРАВИ КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. В вересні 2021 року [PERSON] та [PERSON] \~ звернулись до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Оратівської селищної ради, в якому просили: 1.1. Визнати протиправним та скасувати рішення Оратівської селищної ради №34 від 15.12.2020 " Про керуючого справами виконавчого комітету селищної ради". 1.2. Визнати протиправним та скасувати рішення Оратівської селищної ради №35 від 15.12.2020 " Про заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів селищної ради". 1.3. Визнати протиправним та скасувати рішення Оратівської селищної ради №36 від 15.12.2020 " Про заступника селищного голови з питань діяльності органів селищної ради". КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11 травня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ 5. [PERSON] та [PERSON] , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просять його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. 6. В обґрунтування апеляційної скарги представник апелянтів вказує, що [PERSON] та [PERSON] є депутатами Оратівської селищної ради 8 скликання. 7. 15 грудня 2020 року відбулась 2 сесія Оратівської селищної ради, на якій розглядались, зокрема й кадрові питання.За результатами засідання селищної ради 15 грудня 2020 року прийнято рішення №34 «Про керуючого справами виконавчого комітету селищної ради», рішення №35 «Про заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів селищної ради», рішення №36 «Про заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів селищної ради». 8. Апелянти не погоджуються із такими рішеннями, адже з порядком денним сесії та з проектами рішень з кадрових питань вони ознайомились не завчасно, як того вимагає чинне законодавство, а перед початком засідання ради 15 грудня 2020 року. При цьому, відповідно до частини 3 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття. 9. Враховуючи неоприлюднення у строк, визначений частиною 3 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», проектів рішень з кадрових питань, тому радою порушено порядок прийняття таких рішень. 10. Окрім того, селищною радою не дотримана процедура обговорення питань, що виносилися на розгляд сесії 15 грудня 2020 року, про що свідчать висновки комісії селищної ради з питань фінансів, бюджету, планування соціально-економічного розвитку, інвестицій та міжнародного співробітництва від 15 грудня 2020 року, на засіданні якої обговорювалися питання щодо затвердження селищною радою на посаді керуючого справами виконавчого комітету ради [PERSON] , на посадах заступників селищного голови [PERSON] та [PERSON] . 11. Разом із тим, до повноважень цієї постійної комісії не належить погодження проектів рішень з кадрових питань. Допущення селищною радою таких процедурних порушень є підставою для визнання протиправними та скасування рішень ради від 15 грудня 2020 року, що стосувалися кадрових питань. 12. Окрім того, представник апелянтів вказує на те, що депутат ради законодавчо не наділений правом здійснювати представництво інтересів територіальної громади в судах, однак нормами чинного законодавства для депутата встановлено особливий спосіб впливу як на прийняття рішень органом місцевого самоврядування, так і на життя мешканців відповідної адміністративно-територіальної одиниці. 13. Натомість, в даному випадку спірним є питання дотримання селищною радою процедури прийняття відповідних рішень, підготовки та проведення пленарного засідання ради, а також дотримання принципів гласності та законності діяльності ради, наслідком чого є порушення прав позивачів як депутатів Оратівської селищної ради. \~\~ 14. Відтак, представник апелянтів наголошує на тому, що саме недотримання селищною радою процедури розгляду кадрових питань і вказує на порушення прав позивачів. ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 15. Судом першої інстанції \~встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 15 грудня 2020 року відбулась 2 сесія Оратівської селищної ради, на якій розглядались, зокрема й кадрові питання. 16. За результатами засідання селищної ради 15 грудня 2020 року прийнято рішення №34 «Про керуючого справами виконавчого комітету селищної ради», рішення №35 «Про заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів селищної ради», рішення №36 «Про заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів селищної ради». 17. Позивачі [PERSON] та [PERSON] , які є депутатами Оратівської селищної ради 8 скликання, оскаржують рішення селищної ради від 15 грудня 2020 року №34, яким затверджено на посаду керуючого справами виконавчого комітету селищної ради [PERSON] , рішення №35, яким затверджено на посаду заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів селищної ради [PERSON] , рішення №36, яким затверджено з 16 грудня 2020 року на посаду заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів селищної ради [PERSON] . ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН 18. Правова позиція апелянтів викладена в пунктах 5-14 цієї постанови. 19. Відповідач вказує, що зі змісту Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про статус депутатів місцевих рад» слідує, що депутат місцевої ради має право реалізувати свої права щодо внесення пропозицій для розгляду їх радою та її органами, пропозицій і зауважень до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті, на розгляд ради та її органів пропозицій з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю. Саме у такий спосіб депутат місцевої ради реалізує своє право на участь у діяльності ради та у прийнятті радою відповідних рішень. Проте, депутат місцевої ради законодавчо не наділений правом здійснювати представництво інтересів територіальної громади, як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу в судах. При цьому, у позовній заяві доводи позивачів щодо порушення їх прав оскаржуваними рішеннями є доволі абстрактними, не містять жодного обгрунтування негативного впливу оскаржуваних рішень на конкретні реальні індивідуально виражені права позивачів, що свідчить про непорушення такими рішеннями прав позивачів як депутатів місцевої ради. 20. Щодо дотримання порядку оприлюднення проектів рішень, то відповідач зазначив, що відповідно до пункту 10 статті 17 Регламенту Оратівської селищної ради у виняткових випадках, після видання розпорядження голови ради про скликання сесії, додатковому включенню до порядку денного підлягають, зокрема і кадрові питання. Такі питання можуть бути внесені на розгляд ради на вимогу однієї з постійних комісій, селищного голови, депутатських груп. Отже, Регламентом ради передбачено, що кадрові питання можуть включатися до порядку денного для внесення на розгляд ради на вимогу селищного голови. Відповідно до протоколу пленарного засідання позачергової сесії від 15 грудня 2020 року затверджено порядок денний сесії, який передбачав розгляд в тому числі й кадрових питань. ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ 21. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного. 22. Особливості строків звернення до адміністративного суду врегульовані статтею 122 КАС України, частиною 1 якої передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 23. Як свідчить зміст позовної заяви, предметом оскарження у ній визначено рішення Оратівської селищної ради №№34, 35, 36, що прийняті 15 грудня 2020 року. 24. Відповідно до частини третьої статті 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 25. Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 26. Відтак, на думку колегії суддів, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. 27. Апеляційний суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дотримання учасниками адміністративного судочинства правомірної поведінки та своєчасного виконання ними, передбачених кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. 28. Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. 29. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини повинні бути підтверджені відповідними та належними доказами. 30. При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись». 31. Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. 32. Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 року у справі № 340/1019/19). 33. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , які є депутатами Оратівської селищної ради 8 скликання, оскаржують рішення селищної ради від 15 грудня 2020 року №34, яким затверджено на посаду керуючого справами виконавчого комітету селищної ради [PERSON] , рішення №35, яким затверджено на посаду заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів селищної ради [PERSON] , рішення №36, яким затверджено з 16 грудня 2020 року на посаду заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів селищної ради [PERSON] . 34. 15 грудня 2020 року відбувалася позачергова 2 сесія Оратівської селищної ради 8 скликання, для участі у якій зареєструвалися усі 26 депутатів селищної ради, серед яких і позивачі, що підтверджується відповідним списком депутатів селищної ради. 35. Наведене свідчить про те, що позивачі були обізнані про наявність таких рішень з дня прийняття таких рішень (тобто 15 грудня 2020 року), оскільки апелянти безпосередньо приймали участь в голосуванні та обговоренні. 36. При цьому, позовна заява надійшла до Вінницького окружного адміністративного суду 03 вересня 2021 року, тобто у строк, що значно перевищує шість місяців з дня, коли позивачам стало відомо про порушення їх прав та інтересів (адже кінцевим строком звернення до адміністративного суду слід вважати 15 червня 2021 року). 37. Представник апелянтів зауважує, що строк звернення необхідно обраховувати з листа-відповіді, який датований Оратівською селищною радою 24 лютого 2021 року та направлений адвокату 16 березня 2021 року. Він стверджує, оскільки він отримав лист-відповідь 20 березня 2021 року, то зазначене свідчить про дотримання шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду, адже кінцевим строком є 21 вересня 2021 року, тоді як позов подано 03 вересня 2021 року. 38. Колегія суддів відхиляє доводи апелянтів, \~що про оскаржувані рішення, які прийняті Оратівською селищною радою 15 грудня 2020 року, стало відомо 20 березня 2021 року із відповіді на адвокатський запит, так як з матеріалів справи, в тому числі з позовної заяви, слідує, що позивачам ще з дня прийняття таких рішень (тобто 15 грудня 2020 року) було відомо про такі. 39. Таким чином, враховуючи те, що позивачами пропущений встановлений законом строк звернення до суду з даними позовними вимогами та будь-яких обґрунтувань обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом позивачем не наведено та не доведено, колегія суддів дійшла висновку про відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду з даним позовом та про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до вимог ст.123 КАС України. 40. Аналізуючи наведені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції приймаючи позовну до розгляду помилково зазначив, що вона подана з дотриманням шестимісячного строку звернення передбаченого ст. 122 КАС України. V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНИХ СКАРГ. 41. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 42. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 43. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 44. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 45. Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає. 46. У силу \~ч.1 ст.319 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення і залишити позовну заяву без розгляду з підстав, передбачених статтями 238,240 КАС України. 47. Окрім того, наявність законодавчо встановленого строку на звернення до суду не слід розглядати як обмеження права на судовий захист - законодавець в такий спосіб лише встановлює часові межі реалізації такого права.

Результат розгляду: partial