Рішення адміністративного суду від 2023-02-10 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в обґрунтування якого зазначив наступне. Постановою інспектора Волкова Геннадія Олександровича, 2 роти 1 батальйону, Управління патрульної поліції у Запорізькій області, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП за те, що 07 жовтня 2022 року, у проміжку між 14:00 і 15:00, він керуючи автомобілем Renault Logan держ.№ [NUMBER] , на перехресті вулиці Іванова та проспекту Моторобудівників начебто не надав дорогу пасажирам на трамвайній зупинці. Після того, як [PERSON] помітив у дзеркалі заднього виду проблискові маячки та почув сирену автомобіля патрульної поліції, припарковав автомобіль у безпечному місці (на стоянці одразу за трамвайною зупинкою). З поліцейського автомобіля Toyota Prius, держ.№ [NUMBER] вийшли два молодика у формі, що нагадувала поліцейську, і, не представившись (в порушення статті 18 Закону України «Про національну поліцію»), не надавши ні посвідчень, ні жодних доказів, оголосили [PERSON] про порушення п.18.8 Правил дорожнього руху, та виписали штраф. Не погодившись з рішенням екіпажу поліцейського автомобіля, він попросив надати докази порушення та наполіг на тому, щоб вони хоча б представилися та дали можливість написати свої пояснення. Позивач з постановою не згоден, вважає, що вона є незаконною, необґрунтованою та винесена з порушенням вимог чинного законодавства, через що підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити. 09.02.2023 на адресу суду від представника відповідача Управління патрульної поліції в Запорізькій області Назаренка М.М. надійшов відзив, відповідно до якого вимоги позивача вважає безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначено, що 07.10.2021 під час несення служби у Запорізькій області, поліцейським управління патрульної поліції в Запорізькій області було виявлено, що водій не виконав вимоги ПДР України (п.18.8). Зупинивши автомобіль під керуванням позивача, представившись згідно ч.3 ст.18 ЗУ «Про національну поліцію», була наголошена причина, а саме те, що водій порушив вимоги ПДР України, внаслідок чого була складена оскаржувана постанова про притягнення водія до адміністративної відповідальності. Відповідно до ухвали судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2022, адміністративну справу за заявою [PERSON] до УПП в Запорізькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, направлено за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, яка 21.12.2022 надійшла на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2022, вказану справу передано у провадження судді Крамаренко І.А. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.12.2022, позовну заяву [PERSON] про скасування постанови ЕАР № 5992369 про накладення адміністративного стягнення - залишено без руху. Встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 10 (десять) календарних днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 30.01.2023 на адресу суду надійшла оновлена позовна заява із усуненими недоліками та квитанція про сплату судового збору. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2023, визнано поважними причини пропуску строку звернення [PERSON] до адміністративного суду та поновлено пропущений строк. Відкрито провадження у справі за адміністративним позовом [PERSON] до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268272, 286 КАС України. Судове засідання у справі провести 10 лютого 2023 року об 11:40 год. без повідомлення (виклику) сторін. Суд, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши у сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення від 07.10.2022 серії ЕАР № 5992369 у справі про адміністративне правопорушення, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме за те, що він 07.10.2022 у м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 64-А, керуючи транспортним засобом Renault Logan, д.н. [NUMBER] , не зупинився щоб дати дорогу пішоходам, які йшли з боку відчинених дверей до трамваю, посадка і висадка яких проводилась на проїзній частині, та продовжив рух до зачинення дверей трамваю, чим порушив п.18.8 ПДР, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Позивач з прийнятою постановою не погодився та оскаржив її до суду, посилаючись на те, що відсутні докази вчинення ним вказаного правопорушення, вважає, що автомобіль під його керуванням був зупинений безпідставно та жодних правил дорожнього руху він не порушував. Відповідно до копії письмових пояснень [PERSON] від 07.10.2022, останній зазначив, що «був зупинений безпідставно, працівники поліції не представилися, зазначивши про порушення правил ПДД України, доказів фіксації такого правопорушення не надали. ПДД України не порушував, дії поліцейських вважає свавільними.» Відповідно до копії рішення №К-627 від 07.11.2022 т.в.о. начальника управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП Борзенка О.В., за результатами розгляду заяви (скарги) гр. [PERSON] від 03.11.2022, оскаржувану постанову серії ЕАР №5992369 від 07.10.2022 залишено без змін, а скаргу без задоволення. Згідно з п.18.8. Правил дорожнього руху України, водій транспортного засобу повинен зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, які йдуть з боку відчинених дверей до (або від) трамвая, що стоїть на зупинці, якщо посадка чи висадка проводиться з проїзної частини чи посадкового майданчика, розміщеного на ній. Продовжувати рух дозволяється лише тоді, коли пішоходи залишать проїзну частину і в трамваї зачиняться двері. Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП передбачена адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується. Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Визначення доказів в справі про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований ст. 251 КУпАП. Обов`язок доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача в даній категорій справ відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року в справі № 560/751/17, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. З постанови у справі про адміністративне правопорушення від 07.10.2022 не вбачається доказів, які б підтверджували, що водій [PERSON] порушив вимоги п. 18.8 ПДР України. У постанові від 07.10.2022 зазначено, що до постанови додаються: відео з боді камери 475319, пояснення свідків, пояснення водія (п.7 постанови), однак відповідачем не надано жодного із вказаних доказів на підтвердження обставин, викладених у цій постанові. Представник відповідача надав суду відзив на вказаний адміністративний позов [PERSON] , відповідно до якого просить відмовити у задоволенні вказаного позову, однак зміст відзиву взагалі не містить викладення подій, які відбулися 07.10.2022 за участі водія [PERSON] , представник відповідача обмежився лише переліком норм чинного законодавства України, які регулюють повноваження та дії працівників органів поліції. При цьому, жодних доказів правомірності прийняття рішення працівниками поліції при винесенні оскаржуваної постанови, суду не надано. При цьому, у ході розгляду скарги [PERSON] на вказану постанову, т.в.о. начальника управління патрульної поліції в Запорізькій області при прийнятті рішення від 07.11.2022, яким вказану скаргу залишено без задоволення, також не надав відповідної оцінки тому факту, що відсутні будь які докази на підтвердження вказаних у постанові від 07.10.2022 обставин, прийнявши до уваги лише пояснення поліцейського Волкова Г.О., які полягають у дублюванні викладених обставин у самій постанові. За таких обставин, суд констатує, що представником відповідача жодних доказів на підтвердження правомірності винесення поліцейським оскаржуваної постанови від 07.10.2022 , суду не надано. Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Крім постанови по справі про адміністративне правопорушення, інших додаткових доказів, свідчень або інших відомостей до постанови, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху України позивачем, відповідачем зібрано не було та суду не надано, постанова таких доказів не містить, також, дані які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідачем у судове засідання надано не було. Оскільки, під час розгляду справи, судом не було встановлено у діях водія [PERSON] порушень ПДР України, підтверджених належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАР №5992369 від 07.10.2022 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню. Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Положеннями ч. 1 ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, з відповідача Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 496,20 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції. На підставі викладеного та

Результат розгляду: granted