Рішення адміністративного суду від 2023-06-15 00:00:00+03

[PERSON] (далі по тексту позивач) звернувся до суду із вищевказаним позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції (далі відповідач -1), Поліцейського роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Колосюк Мар`яни Ігорівни (далі - відповідач - 2), підставність позову обґрунтував тим, що 23.04.2023 відповідач-2 винесла постанову по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої його, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі по тексту - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень, у зв`язку із тим, що 23.04.2023 о 04 год. 27 хв. він, [PERSON] , керуючи транспортним засобом в м. Вінниця по провулку Турбівський рухався в лівій полосі при вільній правій, чим порушив п. 11.5 Правил дорожнього руху України. Позивач вважає вищевказане рішення посадової особи суб`єкта владних повноважень незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності за відсутності будь - яких належних та допустимих доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП,\~у оскаржуваній\~постанові відсутні\~відомості про\~технічний засіб,\~яким було\~здійснено фіксація\~правопорушення,\~а лише\~констатовано факт\~його винуватості,\~поліцейським грубо\~порушено норми\~матеріального та\~процесуального права\~при розгляді\~даної справи та обмежено складанням оскаржуваної постанови, не взято до уваги обставин події, дорожню обстановку, а саме відсутність розмітки у місці де він рухався та зафіксовано інкриміноване йому правопорушення, не взято до уваги його пояснення та заперечення щодо висунутого обвинувачення, чим порушено його права та охоронювані законом інтереси, що стало підставою звернення до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 10.05.2023 позов було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків вказаних в ухвалі, оскільки він не відповідав вимогам ст.160, 161 КАС України. 05.06.2023 позовна заява була прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі, у зв`язку із усуненням позивачем недоліків, на які вказав суд, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, також витребувано в Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] за\~ ч. 2 ст. 122 КУпАП, у якій було винесено постанову серії ЕАС №6875147 від 23.04.2023. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторонами не надано. За таких обставин, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, за відсутності клопотань будь-якої зі сторін про інше, за наявними у справі матеріалами. У визначений судом строк представником відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Ковальчук Д.О. було надано відзив, відповідно до якого він просив в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, мотивуючи тим, що посадовою особою суб`єкта владних повноважень було встановлено факт порушення позивачем п.11.5 ПДР шляхом візуального спостереження за дотриманням правил дорожнього руху та фіксування на нагрудну камеру, що підтверджується винесеною\~постановою, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП. Відповідач, будучи посадовою особою суб`єкта владних повноважень, наділений повноваженнями на розгляд справи та винесення оскаржуваного рішення та за наявності належних та допустимих доказів винуватості позивача наклав на нього стягнення в межах санкції статті, за якою висунуто йому було обвинувачення, отож така постанова є законною та правомірною. Разом з цим, надати відеозапис із нагрудної камери поліцейського, на яку було зафіксовано адміністративне правопорушення вчинене позивачем управління позбавлене можливості, у зв`язку із обмеженим строком зберігання відеозаписів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, судом встановлено, що 23.04.2023 лейтенантом поліції Колосюк Я.І. інспектором УПП у Вінницькій області Поліцейського роти №3 батальйону №1, була винесена постанова серії ЕАС №6875147 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відповідно до якої [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 510 гривень. Відповідно до вказаного рішення посадової особи суб`єкта владних повноважень, 23.04.2023 о 04:20 годині в м. Вінниця по пров. Турбівський, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Volkswagen Jetta, державний номерний знак [NUMBER] , рухався в лівій смузі руху при вільній правій, чим порушив п.11.5 ПДР, порушення виїзду на крайню ліву смугу руху при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку. Позивач, не погодившись із рішенням посадової особи суб`єкта владних повноважень, вважаючи його незаконним, звернувся до суду із даним позовом про оскарження індивідуального акту. За приписами ч. ч. 1, 2 ст.\~71\~КАС\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Згідно з ухвалою суду від 05.06.2023 судом витребовувались матеріали справи про адміністративне правопорушення від Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, у якій позивач оскаржує постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. На виконання вимог ухвали від 05.06.2023 Департаментом патрульної поліції надано копію оскаржуваної постанови, а у відзиві констатовано про відсутність відеозаписів із нагрудних відео реєстраторів, які 23.04.2023 були закріплені за працівниками управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП. Відповідно до положень ст.\~33,\~280 КУпАП\~орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до пунктів 1 та 2 Розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої\~наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року N 1395\~(далі - Інструкція) розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до частини першої\~статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,\~розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Згідно з частиною 1\~статті 268 КУпАП\~визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. З аналізу вищевказаних норм\~КУпАП\~визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності та винесення законного рішення у справі. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту. Згідно з ч. 1\~ст. 72 КАС України\~визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів. Пунктом 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 23.12.2005 р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті"\~встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.\~283,\~284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Судом встановлено, що позивач притягується до відповідальності за порушення п.11.5 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до якого на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки). Відповідно до частини другої статті 122 КУпАП за порушення правил, зокрема, розташування транспортних засобів на проїзній частині настає відповідальність, яка тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Надаючи оцінку оскаржуваній позивачем постанові, судом встановлено, що вона не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, у ній не зазначено жодних доказів в розумінні приписів ст.251 КУпАП. Частиною 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху або інших доказів на підтвердження винуватості особи, яка притягується до відповідальності. Верховний Суд у постанові від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16-а, зазначив, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами ст. 70 КАСУ не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Вказані висновки суд враховує при вирішенні даного спору. Крім цього, суд вважає неспроможними доводи сторони відповідача на доведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП як в ізуальне спостереження за дотриманням\~правил дорожнього руху\~працівниками органу Національної поліції, оскільки візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення Позивачем Правил дорожнього руху України відповідач (Управління патрульної поліції), відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки із з місця події, тощо з метою фіксування наявності кількості смуг на проїзній частині, дорожньої розмітки, допущених позивачем порушень, тощо. Посилання на оскаржувану постанову про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним адміністративного правопорушення є помилковим, оскільки\~саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.\~Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення доказами, які визначені у ст.251 КУпАП. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі справа №338/1/17 адміністративне провадження №К/9901/15804/18 від 26 квітня 2018 року, висновки якого суд також враховує при вирішенні цього спору. З огляду на викладене, судом встановлено, що матеріали справи не містить жодних належних та допустимих доказів на підтвердження «поза розумним сумнівом» винуватості [PERSON] , а останній категорично заперечує факт порушення правил дорожнього руху, зокрема п.11.5 ПДР. Щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах вказано у постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року по справі № 201/12431/16-а, від 23 жовтня 2018 року по справі № 743/1128/17, від 15 листопада 2018 року по справі № 524/5536/17, від 24 липня 2019 по справі № 161/10598/16-а, від 17 липня 2019 року по справі № 295/3099/17, від 07 серпня 2019 року по справі № 754/10826/16. Тому суд вважає, що правомірність прийняття оскаржуваної постанови відповідачем, з огляду на відсутність доказів, які можуть бути взяті судом до уваги на спростування викладених у позовній заяві обставин, не доведена. Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, приймаючи до уваги приписи ч. 2 ст. 77\~КАС України, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена з порушенням норм КУпАП. З урахуванням приписів ст.286 КАС України та обставин даної справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення і закриття провадження у справі за недоведеності висунутого останньому обвинувачення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує приписи ч. 1 ст. 139\~КАС України, а оскільки позов задоволено, то із органу працівником якого є посадова особа суб`єкта владних повноважень, що винесла оскаржувану постанову на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у\~розмірі 538,60 грн.

Результат розгляду: granted