Рішення адміністративного суду від 2022-11-09 00:00:00+02

26 липня 2021 року фізична особа-підприємець [PERSON] (далі за текстом - ФОП [PERSON] , позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі за текстом - ГУ ДПС у Полтавській області, відповідач), Державної податкової служби України (далі по тексту - ДПС України) в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 30 березня 2021 року № 00017660705 та № 00017640705, видані Головним управлінням ДПС у Полтавській області; визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової служби України від 01 липня 2021 року №14758/6199-0008050206 про результати розгляду скарги. Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 закрито провадження у справі № 440/8368/21 в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Державної податкової служби України від 01 липня 2021 року № 14758/6199-0008050206 та прийнято зяаву про зміну підстав позову. Рішенням Полтавського окружного адміністртивного суду від 07.10.2021 позовні вимоги ФОП [PERSON] задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 30 березня 2021 року № 00017660705 та № 00017640705. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000 грн. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. На обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що наказ Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області від 02.03.2021 № 531-П "Про проведення фактичної перевірки" відповідає вимогам, які становлені до його змісту згідно з пп. 81.1 ст. 81 ПК України. Зокрема, у вказаному наказі означено: дата видачі (02.03.2021); найменування контролюючого органу (Головне правління Державної податкової служби у Полтавській області); найменування та реквізити об`єкта господарювання (фізичної особи-підприємця [PERSON] ПН [NUMBER] ); адреса фактичного провадження діяльності, а саме: кафетерію за адресою: [ADDRESS] ); мета (метою перевірки є повноваження контролюючого органу в рамках визначених пп.80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, як зазначено в оскаржуваному наказі (фактично з метою здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, проведення перевірок дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, оформлення трудових відносин з працівниками); вид перевірки (фактична) з урахуванням обмежень встановлених п.52-2 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України та в рамках ст. 16 Закону України № 481/95-ВР; вид перевірки (фактична; підстави для проведення перевірки визначені ПК України (на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.5 п.80.2 ст. 80 ПК України); дата початку фактичної перевірки (з 03.03.2021); тривалість перевірки (10 діб); період діяльності, який буде перевірятися (з 01.04.2018 по дату закінчення перевірки). Стверджує, що всупереч твердженням позивача в направленнях на перевірку вказано мету перевірки: контроль за обігом спирту, спиртовмісної продукції, наявності ліцензій, свідоцтв (а тому висновок про неможливість встановлення мети перевірки не відповідає дійсності) та підставу наказ: від 02.03.2021 № 534-П. Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, позивач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. У відзиві на апеляційну скаргу посилається на правові позиції, висловлені Верховним Судом у справах № 140/2889/21, № 120/3918/20-а, № 520/10214/20, № 120/143/20-а, № 1.380.2019.002258, № 120/5728/20-а. Представник відповідача Сухомлин Ю.В. в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, проведеного в режимі відеоконференції, підтримав доводи апеляційної скарги, просила скаргу задовольнити. Представник позивача Панченко О.О. в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, проведеного в режимі відеоконференції, проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечувала, просила відмовити в її задоволенні. У судове засідання суду апеляційної інстанції інші учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) , не перешкоджає розгляду справи. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 02 березня 2021 року Головним управлінням ДПС у Полтавській області з метою контролю за обігом спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, наявності ліцензій та на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), винесено наказ № 531-П, яким з 03 березня 2021 року зобов`язано провести фактичну перевірку тривалістю 10 діб платника податків фізичної особи-підприємця [PERSON] за місцем фактичного провадження господарської діяльності за період з 01 квітня 2018 року по дату закінчення перевірки у встановленому Податковим кодексом України порядку (а.с. 50). 02 березня 2021 року Головним управлінням ДПС у Полтавській області видано направлення на перевірку № 736, № 737 та № 746 (а.с. 50 зворотній бік-51 зворотній бік). У направленнях № 736 та № 737 указано про пред`явлення службового посвідчення та направлення на проведення перевірки продавцю кафетерію [PERSON] . Також 03 березня 2021 року ГДРІ Головного управління ДПС у Полтавській області складено акт № 93/16-31-09-02 про відмову від підписання направлень на проведення фактичної перевірки (а.с. 52). 12 березня 2021 року ГДРІ Головного управління ДПС у Полтавській області складено Акт (Довідку) фактичної перевірки № 01402/16/31/РРО/ (а.с. 46). Згідно з актом перевіркою встановлено порушення: - пункту 1 статті 3 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування і послуг" (зі змінами та доповненнями) - незабезпечення проведення розрахункової операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та проведені у фіскальний режим реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій при продажу пляшки шампанського "Французький бульвар" по ціні 130 грн та тютюнового виробу для електронного нагрівання "HEETS стік green" Iqos по ціні 58 грн; - пункту 11 статті 3 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування і послуг" (зі змінами та доповненнями) - проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорія згідно з УКТ ЗЕД (не зазначення в чеку коду згідно УКТ ЗЕД (2402209020) за операцією з продажу пачки сигарет "West bloom"; - пункту 12 статті 3 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування і послуг" (зі змінами та доповненнями) - зберігання алкогольних напоїв (43 пляшки горілки "Пшенична", місткість 0,5 л., вміст спирту етилового 40%, дата виготовлення 10 квітня 2020 року, виробник ПрАТ "Люботинський завод "Продтовари") без марок акцизного податку встановленого зразка з підробленими марками акцизного податку; - пункту 12 статті 18 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування і послуг" (зі змінами та доповненнями) - реалізація 19 жовтня 2018 року пляшки горілки "Перепілка домашня", місткість 0,2 л, вміст спирту етилового 40% по ціні 28 грн (чек № 2 від 19 жовтня 2018 року о 09 год 34 хв), тоді як роздрібна ціна на зазначений алкогольний напій складає 35,76 грн. В акті зазначено, що продавець [PERSON] від підпису відмовилася (а.с. 47 зворотній бік), про що контролюючим органом складено акт відмови від підписання та отримання акта перевірки (а.с. 48). На підставі висновків Акту перевірки від 12 березня 2021 року № 01402/16/31/РРО/3116515405 Головним управлінням ДПС у Полтавській області 30 березня 2021 року винесено податкові повідомлення-рішення: - № 00017660705, яким до ФОП [PERSON] застосовано штраф у розмірі 27 000 грн (а.с. 54), - № 00017740705, яким до ФОП [PERSON] застосовано штраф у розмірі 12 807,20 грн (а.с. 55). Позивач не погоджуючись із правомірністю дій ГУ ДПС у Полтавській області під час перевірки та як наслідок застосуванням штрафу, звернулася до суду. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в наказі № 531-П від 02 березня 2021 року відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім як на норми, що регулюють питання призначення перевірки - підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України. Також у наказі не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності ФОП [PERSON] вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів (дата, номер) були встановлені факти сумнівності, сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом. У зв`язку з цим, суд виснував, що Головним управління ДПС у Полтавській області не доведено наявність підстав, у контексті розуміння підпункта 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, для проведення фактичної перевірки позивача. Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а саме визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані положеннями Податкового кодексу України. Згідно пп.19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом41.1.1 пункту 41.1 статті 41цьогоКодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекційстаттею 19-3 цього Кодексу: здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального. За змістом підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення. Контролюючі органи на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК Українимають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів. Згідно п.61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.2 статті 62 ПК України здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цьогоКодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. Умови, порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок, строки проведення перевірок та оформлення їх результатів визначені статтями75,80,81 ПК України. За змістом абз. 1 пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Згідно пп.75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Статтею 80 ПК України визначено порядок проведення фактичної перевірки, а саме: - фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1); - фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (підпункт 80.2.5 пункту 80.2); - допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу(пункт 80.5); - фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (пункт 80.7); - порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу(пункт 80.10). Пунктом 81.1 статті 81 ПК України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється. При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки. Згідно з абзацом 2 пункту 81.3 статті 81 ПК України керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов`язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку). Отже, фактична перевірка суб`єкта господарювання може бути проведена при дотриманні таких умов, як наявність підстав для проведення фактичної перевірки та пред`явлення посадовими особами податкового органу необхідного пакету документів. В наказі відповідача про проведення фактичної перевірки підставою визначено пп. 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, тобто отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, тобто інформації про конкретний факт недотримання платником податків вимог законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання спирту, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Як з`ясовано в суді першої інстанції та підтверджено під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції підставою для винесення ГУ ДПС у Харківській області наказу від 02 березня 2021 року № 531-П стала доповідна записка начальника відділу фактичних перевірок Ю.Подовжія, за змістом якої відповідно до листа ДФС України від 27 травня 2016 року № 18408/7/99-99-14-05-01-17 "Про надсилання критеріїв відбору", суб`єкт господарювання підпадає під критерій 2.1 середнього ступеня ризику, а саме: сума виторгів господарського об`єкта є суттєво меншою порівняно з сумою виторгів інших господарських об`єктів суб`єктів господарювання, які працюють на одній території, займаються однаковим видом діяльності і мають однакові умови для отримання доходу (а.с. 138). На думку суду першої інстанції в доповідній записці начальника відділу фактичних перевірок Ю.Подовжія зазначено інформацію, яка не має наслідком необхідності здійснення податковий контроль в формі фактичної перевірки (зокрема, інформації про порушення вимог законодавства ФОП [PERSON] ). Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується та вважає, що наявність оперативної інформації про те, що сума виторгів господарського об`єкта є суттєво меншою порівняно з сумою виторгів інших господарських об`єктів суб`єктів господарювання, які працюють на одній території, займаються однаковим видом діяльності і мають однакові умови для отримання доходу є інформацією про конкретний факт недотримання платником податків вимог законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та явно свідчить про існування ризиків порушення податкового законодавства. Отже, така інформація, що свідчить про можливі порушення податкового законодавства та потребує додаткової перевірки, є достатнью підставою про призначення проведення фактичної перевірки в силу приписів пп. 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України. Верховний Суд в постанові від 04.03.2021 у справі № 803/1171/17 визнав, що окремі дефекти оформлення наказу про призначення податкової перевірки, зокрема, відсутність або неповнота посилань на конкретні пункти чинного законодавства, не повинні розглядатися як підстава для визнання спірного наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу видається за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки. Крім того, наявність службової записки з викладенням інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби, може розглядатись як передбачена підпунктом80.2.5пункту80.5 статті 80 ПК України підстава для проведення фактичної перевірки та відповідно може мати наслідком прийняття оскаржуваних наказів. Крім того, Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2021 року у справі № 805/3809/15-а зазначив, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. Згідно ч.5ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин апеляційний суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у вищезазначеній постанові Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 зазначала, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду. Вивченням змісту доповідної записки (а.с. 138) встановлено, що доповідна записка, яка стала підставою для винесення наказу про проведення фактичної перевірки позивача, містить інформацію про конкретний факт недотримання позивачем вимог податкового законодавства. Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для здійснення перевірки (податкового контролю) позивача на підставі наказу від 02 березня 2021 року № 531-П. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав в цоьму випадку для проведення фактичної перевірки позивача. Щодо оскаржуваних повідомлень- рішень, що прийняті за резальтатами проведеної фактичної перевірки, суд апеляційної інстанції зазначає таке. Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 6 липня 1991 року № 265/95-ВР (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Відповідно до ст. 3 Закону № 265/95-ВР Суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Відповідно до ч. ст. 17 Закону № 265 за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: - у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше. Тимчасово, до 1 січня 2022 року, санкції, визначені пунктом 1 статті 17 цього Закону, застосовуються в таких розмірах: 10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 50 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення. Відповідно до п. 7 ст. 17 Закону № 265 за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості. Відповідно до ст. 20 Закону № 265 до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19.12.1995 № 481/95 мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін на цю продукцію та торговельної надбавки. Відповідно до ч. 10 ст. 18 Закону № 481\\95 Кабінету Міністрів України надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої. Згідно ст. 11 Закону № 481\\95 алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством. Відповідно до п. 226.2 ст. 226 ПК України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів. Відповідно до п. 226.11 ст. 226 ПК України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються. Відповідно до ст. 17 Закону № 481 за порушення норм Закону № 481 щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів: виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень; оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень. Відповідно до Постанови № 957 мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, віскі, рому та інших дистилятів та спиртних напоїв, одержаних шляхом перегонки зброджених прод; цукрової тростини, джину та ялівцевої настоянки, коньяку (бренді) три зірочки, к (бренді) чотири зірочки, коньяку (бренді) п`ять зірочок, інших спиртових дисти: спиртових напоїв, у тому числі бренді ординарного, горілки виноградної, зброджених напоїв, сумішей із зброджених напоїв та сумішей зброджених н безалкогольними напоями різного вмісту спирту в тарі різної місткості визначають як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об`ємом (у відсо місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків. З огляду на матеріали справи, підставою для винесення оскаржуваних податкових повідмолень рішень слугували виявлені та зафіксовані в акті перевірки порушення: - пункту 1 статті 3 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування і послуг" (зі змінами та доповненнями) - незабезпечення проведення розрахункової операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та проведені у фіскальний режим реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій при продажу пляшки шампанського "Французький бульвар" по ціні 130 грн та тютюнового виробу для електронного нагрівання "HEETS стік green" Iqos по ціні 58 грн; - пункту 11 статті 3 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування і послуг" (зі змінами та доповненнями) - проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорія згідно з УКТ ЗЕД (не зазначення в чеку коду згідно УКТ ЗЕД (2402209020) за операцією з продажу пачки сигарет "West bloom"; - пункту 12 статті 3 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування і послуг" (зі змінами та доповненнями) - зберігання алкогольних напоїв (43 пляшки горілки "Пшенична", місткість 0,5 л., вміст спирту етилового 40%, дата виготовлення 10 квітня 2020 року, виробник ПрАТ "Люботинський завод "Продтовари") без марок акцизного податку встановленого зразка з підробленими марками акцизного податку, податковим органом застосовано штраф у розмірі 17000 грн; - пункту 12 статті 18 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування і послуг" (зі змінами та доповненнями) - реалізація 19 жовтня 2018 року пляшки горілки "Перепілка домашня", місткість 0,2 л, вміст спирту етилового 40% по ціні 28 грн (чек № 2 від 19 жовтня 2018 року о 09 год 34 хв), тоді як роздрібна ціна на зазначений алкогольний напій складає 35,76 грн. Податковим органом застосовано штраф у розмірі не менше 10000 грн. Допущення вказаних вище порушень позивачем підтверджується матеріалами справи, в повній мірі доведено податковим органом та не спростовано позивачем, який після зміни підстав позову як на підставу протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень посилається виключно неправомірність призначення та проведення фактичної перевірки та не наводить жодних доводів щодо неправомірності прийнятих рішень про застосування санкцій та/або відсутності тих порушень, про які зазначено в акті перевірки. Наведені вище обставини свідчать про ґрунтовність висновку контролюючого органу щодо порушення позивачкою дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, і як наслідок правомірність спірних податкових повідомлень- рішень. Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення, та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції рішення ухвалено при неповному з`ясуванні усіх обставин справи та з порушенням норм матеріального права, при цьому, висновки суду не відповідають фактичним обставинам, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову. З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції (крім витрат суб`єкта владних пововажень на сплату судового збору, що не підлягають відшкодуванню в силу приписів ст. 139 КАС України), судові витрати розподілу не підлягають.

Результат розгляду: denied