Рішення адміністративного суду від 2022-10-27 00:00:00+03

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив: - визнати протиправним та скасувати наказ Державної фіскальної служби України (далі відповідач-1) від 24 вересня 2021 року №1392-0 Про звільнення працівників податкової міліції в частині звільнення полковника податкової міліції [PERSON] (М-110702), начальника управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з посади та податкової міліції ДФС у запас Збройних Сил України за пунктом 64 підпунктом г (через скорочення штатів); - поновити полковника податкової міліції [PERSON] (М-110702) на посаді начальника управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Дніпропетровській області; - зобов`язати Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (далі відповідач-2) нарахувати та виплатити на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022р. в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі. Із рішенням суду першої інстанції не погодився позивач, ним була подана апеляційна скарга. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги позивача схожі з доводами позовної заяви. Наполягає, що відповідачами не зазначено та не надано жодних доказів дотримання при звільненні позивача гарантій, передбачених КЗпП України, зокрема вимог статті 49-2 цього Кодексу. Суду не було надано належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження скорочення штатів, доказів скорочення посади, яку обіймав позивач або доказів неможливості подальшого використання позивача на службі. Таким чином, наказ ДФС України від 24 вересня 2021 року №1392-0 Про звільнення працівників податкової міліції, яким було звільнено позивача, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а позивач, відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП та п.24 Положення № 114, підлягає поновленню на посаді. Відповідачі своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу позивача не скористалися. В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи та обґрунтування апеляційної скарги, наполягав на задоволенні вимог скарги, скасуванні рішення суду першої інстанції, з прийняттям нового про задоволення позову позивача. \~\~\~\~\~\~\~\~Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися у встановленому порядку. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] з 02 березня 2021 року був призначений на посаду начальника управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на підставі наказу ДФС України від 26 лютого 2021 року \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~№ 210-о По особовому складу. Відповідно до постанови КМУ від 21 липня 2021 р. № 761 Про внесення зміни в додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2014 р. № 85 внесено зміну в додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2014 р. № 85 Деякі питання затвердження граничної чисельності працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади, інших державних органів, виключивши таку позицію як ДФС. Враховуючи зміни в Постанову КМУ № 85, в ДФС відбулось повне скорочення чисельності працівників та передбачено припинення діяльності ДФС. Позивачу 27.07.2021 р. було вручено попередження про наступне вивільнення у зв`язку з припиненням ДФС. Наказом ДФС від 24.09.2021 р. №161-о Про звільнення [PERSON] останнього було звільнено з посади та податкової міліції у запас Збройних Сил України за пунктом 64 підпунктом г Положення (через скорочення штатів) підполковника полковника податкової міліції [PERSON] , начальника управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з 27.09.2021 р.. Позивач пов`язує порушення своїх прав з наказом від 24.09.2021 року №1392-0 Про звільнення працівників податкової міліції, а саме в частині свого звільнення. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спірний наказ про звільнення позивача через скорочення штатів на підставі підпункту г пункту 64 Положення є законним та правомірним. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] , враховуючи наступне. Згідно з пунктом 353.1 статті 353 ПК України (у редакції станом на день звільнення позивача) особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Порядок та умови проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ регламентуються Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1191 р. № 114 (далі - Положення № 114), згідно з пунктом 8 якого дострокове звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, проводиться, зокрема у зв`язку зі скороченням штатів - у разі відсутності можливості використання на службі. У підпункту "г" пункту 64 Положення № 114 визначено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі. Пунктом 10 Положення № 114 встановлено, що особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов`язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов`язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням. Під час вирішення адміністративних спорів із публічної служби пріоритетними для застосування є норми спеціальних законів, а в питаннях, не врегульованих спеціальним законодавством, підлягають застосуванню норми трудового законодавства. Відповідно до статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Згідно з ст.4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Отже, до спірних правовідносин з питань звільнення працівників податкової міліції через скорочення штату мають застосовуватись норми Кодексу законів про працю України. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Частиною четвертою статті 36 КЗпП України визначено, що у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40). Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Так, скорочення чисельності передбачає звільнення працівників, натомість скорочення штату зменшення кількості або ліквідацію певних посад, спеціальностей, професій тощо. При цьому одночасно можуть вводитись інші посади, спеціальності, професії тощо, у результаті чого кількість працівників може і не зменшуватись, а в окремих випадках навіть збільшуватись. У зв`язку із набуттям чинності 25 березня 2021 року Закону України від 28 січня 2021 року №1150-ІХ Про Бюро економічної безпеки України (із змінами, далі - Закон), згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України (із змінами і доповненнями, далі - Постанова № 1200), абзацу другого пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 15 травня 2019 року № 395 Питання Державної податкової служби (із змінами і доповненнями), здійснювались відповідні заходи, пов`язані з реорганізацією (ліквідацією) Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України), що передбачені Порядком здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074 (із змінами, далі - Постанова № 1074). Згідно з підпунктом 2 пункту 10 Розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону, Кабінету Міністрів України необхідно не пізніше восьми місяців з дня набрання чинності цим Законом забезпечити ліквідацію ДФС. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2021 року № 510 Про утворення Бюро економічної безпеки України, Кабінет Міністрів України постановив утворити Бюро економічної безпеки України (далі - Бюро), як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. У силу вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2021 року № 761 Про внесення зміни в додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2014 р. № 85, Кабінет Міністрів України постановив внести зміну в додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2014 року № 85 Деякі питання затвердження граничної чисельності працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади, інших державних органів, виключивши таку позицію: ДФС 370 370 4604 4604. 24.11.2021 року Кабінет Міністрів України прийняв розпорядження № 1493-р Про початок діяльності Бюро економічної безпеки, згідно з яким погодився із пропозицією Бюро про початок його діяльності та можливість виконання зазначеним Бюро функцій і завдань щодо протидії правопорушенням, що посягають на функціонування економіки держави. Пунктом 134 розділу I Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні від 21 грудня 2016 року №1797-VIII визначено виключити з Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI розділ XVІІІ-2 (Податкова міліція), тим самим ліквідувавши останню, як правоохоронний орган. Утім, вказана норма права (пункт 134 розділу I Закону № 1797-VIII) мала б набути чинності - з дня прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про початок діяльності Бюро економічної безпеки України, але не пізніше восьми місяців з дня набрання чинності Законом України Про Бюро економічної безпеки України (розділ ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1797-VIII). Закон України від 28 січня 2021 року № 1150-ІХ Про Бюро економічної безпеки України набув чинності 25 березня 2021 року, а встановлений розділом II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1797-VIII строк сплив 25.11.2021 року. Зважаючи, що \~Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1493-р Про початок діяльності Бюро економічної безпеки, - розділ XVІІІ-2 (Податкова міліція), яким визначались повноваження та функції такого правоохоронного органу, як податкова міліція - виключений з Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI. З огляду на відсутність, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2014 року № 85 Про Деякі питання затвердження граничної чисельності працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади, інших державних органів, визначеної чисельності працівників апарату та територіальних органів ДФС, а також відсутність у визначених Додатком № 3 до проекту Закону України № 6000 від 15 вересня 2021 року Про Державний бюджет України на 2022 рік (прийнятий Верховною Радою України 02.12.2021) видатків у 2022 році на утримання ДФС та реалізацію заходів з реорганізації (ліквідації) ДФС, станом на 01.01.2022 всі співробітники ДФС, у тому числі, які входили до складу Комісії з реорганізації Державної фіскальної служби, були звільнені. Починаючи з 01.01.2022 р., Державною фіскальною службою України припинено виконання функцій органу виконавчої влади України. Оскільки ДФС, як юридична особа публічного права, станом на 01.01.2022 року ще не ліквідована, то подальші заходи, пов`язані із реорганізацією (ліквідацією) ДФС будуть здійснюватися представниками державних органів, які визначені правонаступниками чи яким передаються функції органів, що ліквідуються або реорганізуються, а також членами комісій з реорганізації ДФС, що є представниками інших центральних органів виконавчої влади відповідно до вимог Постанови № 1074. Згідно з вимогами Постанови № 1200 правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої ДФС у відповідних сферах діяльності є Державна податкова служба України та Державна митна служба України. Позивачу було вручено 27.07.2021 р. попередження про наступне вивільнення у зв`язку з припиненням ДФС. Наказом ДФС від 24.09.2021р. №161-о [PERSON] було звільнено з посади та податкової міліції у запас Збройних Сил України за пунктом 64 підпунктом г Положення (через скорочення штатів) з 27.09.2021р.. Пункт перший частини першої статті 40 КЗпП України передбачає, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до ч.2 ст. 40 КЗпП України. звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно ч.1 ст. 49-2 КЗпП України. про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників (ч.3 ст. 49-2 КЗпП України). Згідно з підпунктом "г" пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року № 114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас з постановкою на військовий облік через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі. Так, постановою КМУ від 12.05.2021 р. № 510 "Про утворення Бюро економічної безпеки України" постановлено утворити Бюро економічної безпеки України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України; внесено зміни до схеми спрямування і координації діяльності центральних органів виконавчої влади Кабінетом Міністрів України через відповідних членів Кабінету Міністрів України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади". Відповідно до\~ \~ст.4 Закону України Про Бюро економічної безпеки України від 28 січня 2021 року № 1150-IX,\~ \~основними завданнями Бюро економічної безпеки України є: 1) виявлення зон ризиків у сфері економіки шляхом аналізу структурованих і неструктурованих даних; 2) оцінювання ризиків і загроз економічній безпеці держави, напрацювання способів їх мінімізації та усунення; 3) надання пропозицій щодо внесення змін до нормативно-правових актів з питань усунення передумов створення схем протиправної діяльності у сфері економіки; 4) забезпечення економічної безпеки держави шляхом запобігання, виявлення, припинення, розслідування кримінальних правопорушень, що посягають на функціонування економіки держави; 5) збирання та аналіз інформації про правопорушення, що впливають на економічну безпеку держави, та визначення способів запобігання їх виникненню в майбутньому; 6) планування заходів у сфері протидії кримінальним правопорушенням, віднесеним законом до його підслідності; 7) виявлення та розслідування правопорушень, пов`язаних з отриманням та використанням міжнародної технічної допомоги; 8) складання аналітичних висновків і рекомендацій для державних органів з метою підвищення ефективності прийняття ними управлінських рішень щодо регулювання відносин у сфері економіки. Тобто, функції, що виконувала податкова міліція, передані Бюро економічної безпеки України. Відповідно до ч.3 ст.19 Закону України Про Бюро економічної безпеки України,\~ на службу до Бюро економічної безпеки України приймаються на конкурсній основі в добровільному порядку громадяни України, які здатні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, віком, освітнім і професійним рівнем та станом здоров`я ефективно виконувати відповідні службові обов`язки…. Прийняття громадян України на службу до Бюро економічної безпеки України без проведення конкурсу забороняється. Суд першої інстанції вірно зазначив, що позивач не позбавлений права, враховуючи стаж роботи у податковій міліції, претендувати на відповідну посаду у Бюро економічної безпеки України на конкурсній основі. Дослідження штатних розписів до та після ліквідації ДФС України, де проходив службу позивач, порівняння обсягу повноважень чи кваліфікаційних вимог скороченої посади і введеними посадами рядового й начальницького складу \~Бюро економічної безпеки України не вимагається через відсутність можливості переведення працівника між цими структурами. В обумовлених обставинах справи скорочення штату є підставою для припинення \~служби [PERSON] за ініціативою суб`єкта призначення. Як встановив суд першої інстанції, при звільнені позивача відповідач-1 дотримався вимоги щодо повідомлення [PERSON] про майбутнє вивільнення в межах строків, визначених законом. Відтак, вищенаведене є обґрунтованою підставою для висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог до ДФС України про поновлення його на раніше займаній посаді та в органах податкової міліції, оскільки оскаржений наказ про звільнення є законним та правомірним. Позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про його поновлення на посаді у податковій міліції, тому вони також задоволенню не підлягають. Доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. Доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Результат розгляду: denied