Рішення адміністративного суду від 2022-03-29 00:00:00+03

[PERSON] 02 серпня 2021 року звернулася до суду з адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни в якому, просить: - визнати дії відповідача неправомірними, визнати недійсною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павелків Т.Л. від 09.06.2020 року у виконавчому провадженні № 62295525 про арешт коштів боржника - позивача, в частині накладення арешту на її грошові кошти, що містяться на поточному картковому рахунку (соціальні виплати) № [NUMBER] , що обліковується в ПАТ КБ "ПриватБанк", ЄДРПОУ 305299; - зобов`язати відповідача зняти арешт з її грошових коштів, що містяться на поточному картковому рахунку (соціальні виплати) № [NUMBER] , що обліковується в ПАТ КБ "ПриватБанк", ЄДРПОУ 305299. Позов обґрунтовано тим, що відповідач протиправно оскаржуваною постановою наклав арешт на кошти позивача, оскільки кошти, що містяться на поточному картковому рахунку (соціальні виплати) № [NUMBER] є пенсійними виплатами. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2021 року позов задоволено частково. Суд, визнав протиправною та скасував постанову про арешт коштів боржника від 09.06.2020 року у виконавчому провадженні № 62295525, прийняту приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Тетяною Леонідівною. У задоволенні решти позовної заяви - відмовив. Рішення суду мотивовано тим, що матеріали справи не містять доказів проживання позивача (боржника) або інформації щодо наявності у позивача об`єктів нерухомого майна зареєстрованого на території міста Києва, а тому оскаржувана постанова є протиправною. Також, суд першої інстанції з посиланням на положення ст. ст. 68, 69 Закону України "Про виконавче провадження" зробив висновок про протиправність постанови від 09.06.2020 року. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його до апеляційного суду, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що у позивача відкрито банківський рахунок в АТ «Банк Форвард», що знаходиться у м. Києві, та станом на 09.06.2020 року на цьому рахунку наявні кошти у розмірі 0,89 грн, що свідчить про наявність у позивача майна на території міста Києва. Також зазначає про те, що довідка додана позивачем до позовної заяви не містить інформації про те, що рахунок на який оскаржуваною постановою накладено арешт призначений виключно для виплати пенсії. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2022 року запропоновано позивачу протягом десяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків, вказавши інші поважні підстави для поновлення строку звернення до суду з позовом у справі №160/13193/21. Ухвала суду мотивована тим, що позивачем пропущено встановлений законом десятиденний строк звернення до суду з цим позовом, оскільки позивачу з 07 травня 2021 року (дати отримання відповіді від відповідача про відмову у знятті арешту з грошових коштів, що містяться на поточному картковому рахунку (соціальні виплати) [NUMBER]) було достеменно відомо про підстави арешту грошових коштів на зазначеному картковому рахунку та підстави відмови відповідача зняти такий арешт, в той час як з позовом до суду позивач звернулася 02 серпня 2021 року. При цьому, судом апеляційної інстанції визнано неповажними підставами для поновлення строку звернення до суду з цим позовом зазначені позивачем у поданій нею заяві (а.с.20-21), оскільки посилання позивача на її звернення до Шевченківського районного суду м. Києва із скаргою на дії відповідача не підтверджені жодними доказами, яким би суд міг надати оцінку. Також суд визнав безпідставними посилання позивача як на підставу для поновлення їй строку звернення до суду на встановлення карантинних обмежень, оскільки позивач не зазначає які саме та яким чином такі карантинні обмеження вплинули на її можливість звернення до суду з позовною заявою. Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2022 року [PERSON] отримала 27 січня 2022 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. [PERSON] через засоби поштового зв`язку звернулася до суду з заявою про поновлення їй строку звернення до суду з цим позовом в якій зазначає про те, що є особою пенсійного віку, хворіє, перебуває на обліку у сімейного лікаря та враховуючи обмеження спричинені COVID-19 поїхати до приватного виконавця особисто не має можливості чи звернутися до адвоката або до безоплатної правової допомоги за станом здоров`я не має можливості. В підтвердження зазначеного позивач до заяви додано копію довідки від 20.07.2021 року, копію медичної довідки №2, копію медичної довідки від 27.01.2022 року, копію виписки №565 із медичної картки стаціонарного хворого. Проте, суд апеляційної інстанції не може вважати надані позивачем копії довідок доказом того, що позивач з об`єктивних підстав не могла реалізувати своє право на звернення до суду з цим позовом у десятиденний строк, який почав свій відлік з 07 травня 2021 року, оскільки копія виписки №565 із медичної картки стаціонарного хворого свідчить про знаходження позивача у стаціонарі КП «Новомосковської ЦРЛ ІЛ» з 20.12.2021 року по 30.12.2021 року, тобто вже після звернення [PERSON] до суду з цим позовом, яке відбулося 02 серпня 2021 року. Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що стан здоров`я позивача та перебування її на обліку у сімейного лікаря з приводу хвороб не могло бути перешкодою для звернення до суду з цим позовом у встановлений законом строк, оскільки позивач не зазначає яким чином її перебування на обліку у сімейного лікаря з приводу її хвороби унеможливило її своєчасне звернення до суду з цим позовом. При цьому доводи позивача про неможливість звернутися до адвоката або до безоплатної правової допомоги не є підставою для поновлення їй строку звернення до суду з цим позовом, оскільки як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] звертається до суду особисто, тобто доказів того, що позивач вчиняла дії на отримання правової допомоги фахівця у галузі права для звернення до суду з цим позовом матеріали справи не містять, як наслідок обставини звернення за правовою допомогою не є підставою для поновлення строку звернення до суду з цим позовом. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав. Відповідно до частини 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу. Відповідно до частин 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Враховуючи те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом та зазначені позивачем обставини не є поважними підставами для поновлення [PERSON] такого строку, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що позов підлягає залишенню без розгляду повністю у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2021 року у справі №160/13193/21 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов залишити без розгляду.

Результат розгляду: partial