Рішення адміністративного суду від 2022-10-24 00:00:00+03

[PERSON] \~звернулася до суду з адміністративним \~позовом до Кременчуцького районного управління Головного Управління Національної поліції в Полтавській області, \~Головного Управління Національної поліції в Полтавській області, в якому просила: визнати протиправним та скасувати акт Комісії Кременчуцького районного управління Головного Управління Національної поліції в Полтавській області форми Н-5* від 11.10.2021 р. розслідування нещасного випадку; визнати протиправним та скасувати акт №1 від 11.10.2021 р. про нещасний випадок невиробничого характеру за формою - НТ* Кременчуцького районне управління Головного Управління Національної поліції в Полтавській області затверджені за фактом нещасного випадку; зобов`язати Кременчуцьке районне управління Головного Управління Національної поліції в Полтавській області повторно провести службове розслідування за фактом раптового погіршення стану здоров`я старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції КРВП КВП ГУНП в Полтавській області майора поліції \~ [PERSON] та оформити його результати відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого \~наказом МВС України від 27.12.2002 р. № 1346. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Полтавського \~\~окружного \~\~адміністративного \~суду від 20.01.2022 р. позов задоволено. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Головне Управління Національної поліції в Полтавській області \~подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення Полтавського окружного \~\~адміністративного \~суду від 20.01.2022 р. та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України від 27.12.2002 \~р. № 1346, \~Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно із ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] проходила службу в Кременчуцькому районному відділенні поліції Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області. Позивачка звернулась до лікаря невролога зі скаргою на терпимий біль в ділянці правого плечового та правого ліктьового суглобу, постійне затерпання від ділянки правого ліктя до третього - п`ятого пальця правої кисті. 22.09.2020 р. позивачці видана довідка про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України № 315 про перебування в стаціонарі з 07.09.2020 р. по 22.09.2020 р. Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 877 від 22.09.2020 р. позивачці встановлено діагноз тунельний синдром правого кубітального каналу з сенсорною нейропатією правого ліктьового нерва, на фоні підгострого епікондиліту, бурситу правого ліктьового суглобу з стійким больовим синдромом, контрактурою суглобу, ПФС ІІ (значним) правого ліктьового суглобу. [PERSON] звернулася до Начальника Кременчуцького РВП КВП ГУНП в Полтавській області з рапортом від 22.09.2020 р., в якому просила призначити \~розслідування \~нещасного випадку, оскільки позивачка вважає, що причиною погіршення її стану здоров`я 21.07.2020 р. була травма руки, яка їй була завдана невідомим громадянином під час перебування на службі 27.06.2020 р. та відпрацювання торгово-розважальних закладів на території Кременчуцького району. Листом Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 05.10.2020 р. № 8762/45/109/01-20 позивачці повідомлено, що категорія захворювань, вказана у наданому листку непрацездатності, не відноситься до нещасних випадків та не підлягає розслідуванню. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 р., яке, згідно із відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, набрало законної сили 18.03.2021 р., \~по справі № 440/6084/20 адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо не проведення службового розслідування з приводу раптового погіршення стану здоров`я старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області майора поліції [PERSON] , що мало місце 21.07.2020 р., відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого \~наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 р. № 1346; зобов`язано Кременчуцьке районне відділення поліції Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області провести службове розслідування з приводу раптового погіршення стану здоров`я старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області майора поліції [PERSON] , що мало місце 21.07.2020 р., та оформити його результати у відповідності до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого \~наказом Міністерства внутрішніх справ На виконання вищевказаного рішення суду керівником Кременчуцького районного управління Головного Управління Національної поліції в Полтавській області І. Жук винесено наказ № 61 від 08.04.2021 р. «Про створення комісії щодо розслідування нещасного випадку із працівником Кременчуцького РУП ГУНП». 09.04.2021 р. головою комісії з розслідування складено рапорт про необхідність продовження \~терміну розслідування, у зв`язку з потребою в отриманні додаткової інформації та документів. 11.10.2021 р. Кременчуцьким районним управлінням Головного Управління Національної поліції в Полтавській області складено Акт форми Н-5* розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 21.07.2020 р., згідно висновків якого за результатами розслідування комісія прийшла до висновку, що \~подія, яка трапилась із старшим оперуповноваженим СКП Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області майором поліції \~ [PERSON] , не підпадає під дію пункту 2.1 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого \~наказом МВС України \~від 27.12.2002 р. № 1346. \~ 11.10.2021 р. т.в.о. начальника Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області А. Власенком затверджено Акт № 1 про нещасний випадок невиробничого характеру, за висновками якого подія, яка трапилася із старшим оперуповноваженим СКП Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області майором поліції [PERSON] не підпадає під дію пункту 2.1 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого \~наказом МВС України \~від 27.12.2002 р. № 1346. Не погоджуючись із такими висновками ГУНП в Полтавській області та Кременчуцького районного управління Головного Управління Національної поліції в Полтавській області позивачка звернувся до суду з цим позовом. \~ Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі дійшли передчасних висновків, що подія, яка трапилась з позивачкою не підпадає під дію пункту 2.1 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого Наказом МВС України від 27.12.2002 р. № 1346. Суд апеляційної інстанції \~погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав. Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції Україні, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 1 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 р. \~\~№ 2694-ХІІ (в подальшому Закон № 2694), охорона праці - система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності. Згідно із ст. 14 Закону № 2694, \~працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Відповідно до ст. 22 Закону № 2694, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. Питання, пов`язані з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України врегульовано Порядком \~розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України 27.12.2002 р. за № 1346 (в подальшому Порядок № 1346). Згідно із п. 2.1. Порядку № 1346, розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки). Пунктом 2.2. Порядку № 1346 встановлено, що за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків. Відповідно до п. 2.4. Порядку № 1346, якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2). Пунктом 3.4 Порядку № 1346 встановлено, що лікувально-профілактичний заклад системи МВС про кожне звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення) повинен протягом доби повідомити керівника підрозділу, де працює потерпілий, а в разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) - відповідну СЕС системи МВС, терміново надсилаючи відповідне повідомлення про кожного потерпілого за встановленою формою. Відповідно п. 3.5 Порядку № 1346, керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС. До складу комісії не може входити керівник, що безпосередньо керував проведенням робіт, при виконанні яких стався нещасний випадок (у тому числі поранення). Згідно із п. 3.8 Порядку № 1346, комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); \~скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію. Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що \~підставами для проведення розслідування нещасного віпадку є: раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше; звернення до лікувально-профілактичного закладу системи МВС з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення); \~повідомлення про нещасний випадок. Пунктом 3.9 Порядку № 1346 встановлено, що комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він трапився в період проходження служби під час: припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; \~вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; \~охорони і забезпечення громадського порядку; несення постової чи патрульної служби; \~виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій; виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов`язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; \~проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; проведення навчання, тренувань, обов`язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах; використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу; провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами; - прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження. Згідно із п. 3.10 Порядку № 1346, \~комісія з розслідування також визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він стався в період проходження служби внаслідок: безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов`язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо); спроби самогубства працівника під впливом психофізіологічних, небезпечних та шкідливих факторів, пов`язаних з виконанням службових обов`язків; травмування внаслідок нестатутних відносин (у разі відсутності вини потерпілого); раптового погіршення стану здоров`я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків у разі відсутності умов, зазначених у третьому, четвертому та шостому абзацах пункту 3.11 цього розділу, що визнається пов`язаним з виконанням службових обов`язків за умови, що погіршення стану здоров`я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров`я. Медичний висновок щодо зв`язку погіршення стану здоров`я працівника з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або щодо протипоказання за станом здоров`я працівника виконувати зазначену роботу видається лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування потерпілого на запит керівника підрозділу чи голови комісії з розслідування; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Відповідно до п. 3.11. Порядку № 1346, \~комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків", якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: \~за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 цього розділу і не пов`язані з виконанням службових обов`язків; \~унаслідок дій, учинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, а також унаслідок дії алкоголю, наркотичних або інших отруйних речовин (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього розділу, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів досудового розслідування; унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни. Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що \~розслідуванню підлягає, як раптове погіршення стану здоров`я, так і поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, при цьому, комісія з розслідування також визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він стався в період проходження служби внаслідок: безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов`язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо). Судовим розглядом встановлено, що 27.06.2020 р. під час здійснення перевірки позивачкою та \~старшим лейтенантом поліції [PERSON] виявлено порушення карантинних вимог, у зв`язку з чим старшим лейтенантом поліції [PERSON] складені адміністративні матеріали на продавця магазину за порушення вимог статті 443 КУпАП. Позивачка зазначила, що при виконанні службових обов`язків \~отримала травми, які мали наслідком вторинну компресійно-ішемічну нейропатію правого ліктьового та променевого нервів на фоні епікондиліту правого ліктьового суглобу з синдромом кубінального каналу справа з вираженим парезом згиначів IV-V пальців та розгиначів правої кисті, з вираженим порушенням функції захвату та утримання правої кисті, сенсорними розладами та больовим синдромом правої верхньої кінцівки. Вищевказане захворювання (травма) підтверджується: випискою № 877 із медичної картки амбулаторнго (стаціонарного) хворого, випискою № 210511 із медичної картки стаціонарного хворого, випискою № 204149 із медичної картки стаціонарного хворого, Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 110049, Рентгенографією-Висновком, Свідоцтвом про хворобу № 97/С \~та \~рентгенографію правого ліктьового суглобу від 01.07.2020 р., яка зроблена позивачкою у приватній клініці "Мінора". Крім того, згідно із свідоцтва про хворобу № 97/С встановлено, що позивачка до серпня 2020 р. за медичною допомогою з приводу травм не зверлася. 21.07.2020 р. \~позивачка звернулася до невропатолога в поліклініці МВС м. Полтава який поставив діагноз ультарна нейропатія правого ліктьового нерва (не можливо виключити кубітальний тунельний синдром). Із \~рапорту інспектора відділу ІОС УКЗ ГУНП в Полтавській області С. Григор`єва вбачається, що в ході виїзду, з метою отримання об`єктивної та всебічної інформації про подію, опитування \~можливих свідків події та інших громадян (присутніх на місці події власників магазину, продавця), вказані особи \~відмовились від дачі письмових пояснень, а [PERSON] та [PERSON] усно повідомили, що інформація про заподіяння тілесних ушкоджень майору [PERSON] не відповідає дійсності. \~ Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказаний рапорт не може бути достатнім для висновків про відсутність події, на яку вказує [PERSON] , оскільки інформація зазначена в ньому не підтверджена жодними документами, крім інформації, викладеної в ньому самим інспектором ІОС УКЗ ГУНП в Полтавській області С. Григор`євим. Як вбачається з акту розслідування події, відповідач зазначає, що: \~звернення за медичною допомогою у зв`язку з болем у правому лікті відбулося майже через місяць після події, що не \~виключає можливість отримання тілесних ушкоджень в інший час, працівники поліції, що були присутні на місці особисто не бачили та не були повідомлені про нанесення тілесних ушкоджень, відеозапис з мобільного телефону [PERSON] не містить чіткого відеозображення того що відбувалось в приміщенні магазину під час перевірки. Проте, під час проведення розслідування не виявлено, що позивачка отримувала тілесні ушкодження в іншій час. Крім того, в акті розслідування вказано, що на відеозаписі з мобільного телефону позивачки наявний її голос та її повідомлення про те, що її хапали за руки. Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано доказів, що \~травми позивачкою отриманні \~в інший спосіб, чи то в інший час ніж той про, який вона зазначає у своєму рапорті. Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що \~відповідачі дійшли передчасних висновків, що подія, яка трапилась із старшим оперуповноваженим СКП Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області майором поліції [PERSON] \~не підпадає під дію пункту 2.1 Порядку \~№ 1346, у зв`язку з чим акт Комісії Кременчуцького районного управління Головного Управління Національної поліції в Полтавській області форми Н-5* від 11.10.2021 р. і розслідування нещасного випадку та акт № 1 від 11.10.2021 р. про нещасний випадок невиробничого характеру за формою - НТ* Кременчуцького районного управління Головного Управління Національної поліції в Полтавській області, затверджені за фактом нещасного випадку протиправні та підлягають скасуванню, з зобов`язанням Кременчуцького районного управління Головного Управління Національної поліції в Полтавській області повторно провести службове розслідування за фактом раптового погіршення стану здоров`я старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції КРВП КВП ГУНП в Полтавській області майора поліції [PERSON] і оформити його результати відповідно до вимог Порядку \~№ 1346. Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Полтавського \~\~окружного \~\~адміністративного \~суду від 20.01.2022 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням. Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи. Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Результат розгляду: denied