Рішення адміністративного суду від 2022-10-06 00:00:00+03

У грудні 2021 року позивач, [PERSON] , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог: - визнати протиправними дії відповідача щодо прирівнювання посади, з якої був звільнений позивач (командир навчального батальйону), до посади заступника начальника відділення (26 тарифний розряд, тарифний коефіцієнт - 3,04 та посадовий оклад в розмірі 5360,00 грн); - зобов`язати відповідача внести зміни до Переліку посад офіцерського складу Прикордонних військ та Державної прикордонної служби України, прирівняних до відповідних посад осіб офіцерського складу Державної прикордонної служби України за посадовими окладами, затвердженого 30.03.2018 Головою Державної прикордонної служби України на підставі наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 12.03.2018 № 136-АГ "Про призначення комісії з прирівнення посад" та визначити на підставі Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою КМ України № 45 від 13.02.2008, Тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1, затвердженої постановою КМ України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", а також Схеми тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу навчальних підрозділів Державної прикордонної служби країни, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.03.2018 № 169 "Про затвердження схеми тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Державної прикордонної служби України" (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 17.12.2018 № 1021), який набрав чинності з дня офіційного опублікування і застосовується з 01.03.2018, що посада командира батальйону прирівнюється до посади начальника відділу Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (34 тарифний розряд, тарифний коефіцієнт-3.68); - зобов`язати відповідача визначити позивачу згідно Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою КМ України № 45 від 13.02.2008, Тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1, затвердженої постановою КМ України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", а також Схеми тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу навчальних підрозділів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.03.2018 № 169 "Про затвердження схеми тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Державної прикордонної служби України" (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 17.12.2018 № 1021) розмір посадового окладу шляхом множення 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом станом на 01.01.2018 (1861,50 грн.), на тарифний коефіцієнт - 3,68, передбачений додатком 1 до Тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової служби), осіб рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМ України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10 травня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального права. Зокрема, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції помилково трактує, що посаду командира батальйону в/ч [NUMBER] прирівнено до посади заступника начальника відділення щтабу в/ч [NUMBER] . Позивач наголошує, що поза увагою було залишено документально підтверджені факти призначення командирів батальйонів в/ч [NUMBER] саме на посади начальників відділу підготовки, в той час як заступників командира батальйону по роботі з особовим складом призначено на посаду заступника начальника відділу підготовки по роботі з особовим складом. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом [PERSON] до Адміністрації державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження. 22 липня 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Адміністрації державної прикордонної служби України, в якому відповідач повністю підтримує правову позицію суду першої інстанції та просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Основним доводом відзиву на апеляційну скаргу позивача є те, що з 2003 року розмір посадового окладу за посадою начальника відділу штабу Навчальної військової частини ([ADDRESS]) був більший ніж розмір посадового окладу командира начального батальйону Навчальної військової частини ([ADDRESS]), з якої звільнено позивача, а тому не відповідає встановленим пунктом 6 Порядку № 45 умовам прирівнення до посади начальника відділу штабу Навчальної військової частини ([ADDRESS]), якою на сьогодні є ГЦПОС ДПСУ, а тому підстави для задоволення позову відсутні. 05 серпня 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив [PERSON] , в якій позивач вказує, що відповідач невірно визначає матеріально-правове регулювання спірних правовідносин Позивач наголошує, що посади, на які посилається Адміністрація державної прикордонної служби України у відзиві на апеляційну скаргу, не можуть бути відповідними аналогічними до посади командира навчального батальйону за наявності у військовій частині посади начальника відділу підготовки. Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї та відповіді на відзив, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач з лютого 1993 року проходив військову службу у [INFO] (військова частина [NUMBER] ) та з липня 2001 року обіймав посаду командира 4 навчального батальйону. Наказом голови Державної прикордонної служби України від 29.10.2004 №415-ос позивача звільнено з військової служби з правом носіння військової форми одягу. З особистої картки грошового забезпечення [PERSON] №17 слідує, що його звільнено з посади командира батальйону, військове звання підполковник. На даний час позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ. Згідно довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 21.07.2020 №11/543 розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 за посадою, відповідною (аналогічною) його останній штатній посаді: командир 4-го навчального батальйону Черкаського навчального прикордонного загону ДПСУ складає 15938, 00 грн, в тому числі: посадовий оклад - 5360, 00 грн, оклад за військовим званням (підполковник) - 1410, 00 грн, надбавка за вислугу років (50%) - 3385, 00 грн, надбавка за особливості проходження служби (20%) - 2031, 00 грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10%) - 536, 00 грн, надбавка за кваліфікацію (5%) - 268, 00 грн, премія (55%) - 2948, 00 грн. Листом Головного центру підготовки особового складу імені генерал-майора Ігоря Момота від 29.07.2021 №11/В-66-44/10-2939 позивача повідомлено, що в штаті військової частини [NUMBER] посада командира 4 навчального батальйону відсутня. Тарифні розряди за посадами начальника відділу та заступника начальника відділення визначені в наказі МВС від 02.03.2018 №169 «Про затвердження схем тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Державної прикордонної служби України». Посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються в порядку, установленому пунктом 4 постанови Кабінету міністрів України від 30.08.2017 №704. Наказ Адміністрації Держприкордонслужби України від 17.04.2008 №349 «Про затвердження Переліку посад офіцерського складу Прикордонних військ, прирівняних до посад офіцерського складу Державної прикордонної служби України за посадовими окладами» до військової частини [NUMBER] не надходив. Вважаючи прирівняння посади позивача командира батальйону до посади заступника начальника відділення, а не до начальника відділу підготовки Головного центру підготовки особового складу імені генерал-майора Ігоря Момота протиправним, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду. Суд першої інстанції у задоволенні адміністративного позову відмовив та зазначив, що перебування позивача за кордоном та нездійснення ним підприємницької діяльності не звільняє його від нарахування та сплати ЄСВ. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що з 2003 року розмір посадового окладу за посадою начальника відділу штабу Навчальної військової частини ([ADDRESS]) був більший ніж розмір посадового окладу командира начального батальйону Навчальної військової частини ([ADDRESS]), з якої звільнено позивача, а тому не відповідає встановленим пунктом 6 Порядку № 45 умовам прирівнення до посади начальника відділу штабу Навчальної військової частини ([ADDRESS]), якою на сьогодні є ГЦПОС ДПСУ, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частина четверта статті 63Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ) визначає, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Зазначений порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» (далі - Порядок № 45). 21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України на виконання частини четвертої ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, було прийнято Постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103). Пунктом 1 Постанови №103 зобов`язано перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Так, у березні 2018 року, у зв`язку із набранням чинності з 01.03.2018 постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704) та прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови №103 відповідно до наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 30.03.2018 № 23 «Про результати роботи комісії» та затвердженого Головою Державної прикордонної служби України Переліку посад осіб офіцерського складу Прикордонних військ та Державної прикордонної служби України, прирівняних до відповідних посад осіб офіцерського складу Державної прикордонної служби України за посадовими окладами (далі - Перелік), посади осіб офіцерського складу Черкаського НПЗ ПВУ за посадовими окладами прирівнено до відповідних посад осіб офіцерського складу ГЦПОС ДПСУ. Зокрема, відповідно до рішення комісії, склад якої призначено відповідно до наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 12.03.2018 №136 «Про призначення комісії з прирівнення посад», посаду командира батальйону Черкаського НПЗ ПВУ за розміром посадового окладу прирівнено до посади заступника начальника відділення управління ГЦПОС ДПСУ з посадовим окладом з 01.03.2018 у розмірі 5360 грн з розрахунку тарифного коефіцієнта 3,04 за 26 тарифним розрядом, що підтверджується Витягом із Переліку посад офіцерського складу Прикордонних військ та Державної прикордонної служби України, прирівняних до відповідних посад осіб офіцерського складу Державної прикордонної служби України за посадовими окладами. Відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45), для перерахунку пенсій враховується посадовий оклад за відповідною посадою. Пунктом 6 Порядку №45 визначено, що відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема, назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена. Відповідно до наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 30.03.2018 №23 «Про результати роботи комісії» та затвердженого Головою Державної прикордонної служби України Переліку посади осіб офіцерського складу Черкаського НПЗ ПВУ прирівняно до відповідних посад осіб офіцерського складу ГЦПОС ДПСУ. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення комісії посаду командира батальйону Черкаського НПЗ ПВУ прирівняно до посади заступника начальника відділення штабу ГЦПОС ДПСУ з посадовим окладом з 01.03.2018 у розмірі 5360 грн з розрахунку тарифного коефіцієнта 3,04 за 26 тарифним розрядом. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 01.03.2018 відповідно до Наказу №169 розмір посадового окладу за посадою начальника відділу штабу ГЦПОС ДПСУ визначено у розмірі 6480 грн з розрахунку тарифного коефіцієнта 3,68 за 34 тарифним розрядом, а посаду начальника відділу штабу прикордонного загону ДПСУ у розмірі 6200 грн з розрахунку тарифного коефіцієнта 3,52 за 32 тарифним розрядом. Таким чином судом встановлено, що з 2003 року розмір посадового окладу за посадою начальника відділу штабу Навчальної військової частини ([ADDRESS]) був більший ніж розмір посадового окладу командира начального батальйону Навчальної військової частини ([ADDRESS]), з якої звільнено позивача, а тому не відповідає встановленим пунктом 6 Порядку № 45 умовам прирівнення до посади начальника відділу штабу Навчальної військової частини ([ADDRESS]), якою на сьогодні є ГЦПОС ДПСУ, а тому підстави для задоволення позову відсутні. В той же час, в контексті вказаних вище висновків суду першої інстанції, колегія суддів наголошує, що в межах заявлених позовних вимог позивач не заявляв про прирівняння його посади (командира батальйону), до посад начальника відділу штабу Черкаського навчального прикордонного загону Державної прикордонної служби України, заявлені вимоги стосувались прирівння до посади начальника відділу Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота. Апеляційний суд звертає увагу, що згідно з наявними в матеріалах справи копіями архівних витягів з наказів про призначення, які були додані позивачем до позовної заяви, було призначено: 1) [PERSON] на посаду начальника відділу підготовки молодших інспекторів прикордонної служби, звільнивши з посади командира 1 навчального батальйону 1 навчального прикордонного загону (№ 235-ОС від 28.07.2016); 2) [PERSON] на посаду начальника відділу підготовки автотехнічних спеціалістів, звільнивши з посади командира 6 навчального батальйону 1 навчального прикордонного загону (№ 235-ОС від 28.07.2016). Таким чином, з вищевказаних наказів вбачається, що осіб, які працювали у відповідний період на посадах, повністю ідентичних посаді [PERSON] - командира батальйону та мали штатно-посадову категорію «підполковник», було призначено на нові посади - начальників відділів. В той же час, осіб, які працювали на посадах заступників командирів батальйону, було призначено на посади заступників начальників відділів. Таким чином, з аналізу вищезазначених наказів, очевидним є те, що самим відповідачем ще станом на 2006 рік посаду командира батальйону прирівняно саме до посади начальника відділу, оскільки осіб, які працювали на відповідних посадах, було переведено саме на посади начальників відділів, що жодним чином не було спростовано відповідачем. Так, дійшовши до висновку, що з 2003 року посадовий оклад за посадою начальника відділу штабу Навчальної військової частини ([ADDRESS]) був більше за розмір посадового окладу командира навчального батальйону даної військової частини, з якої звільнено позивачу, у зв`язку з чим посада начальника відділу штабу не відповідає умовам прирівнення посад, встановленим пунктом 6 Порядку 45, суд першої інстанції не врахував, що за пунктом 5 Порядку 45 перерахунок пенсій проводиться за відповідною або аналогічною посадою та військовим (цивільним) званням, однак, посади, на які послався суд першої інстанції, не є відповідними або аналогічними посаді з якої був звільнений позивач. При цьому, зі змісту листа Військової частини [NUMBER] № 14/3606 від 13.09.2021 року слідує, що в штаті військової частини [NUMBER] відсутня посада заступника начальника відділення. Таким чином, відповідачем жодним чином не обгрунтовано, на яких правових підставах відбулось прирівння посади командира батальйону до посади заступника начальника відділення, враховуючи те, що остання в штаті військової частини відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Так відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не виконано процесуального обов`язку щодо доведення правомірності оскаржуваних дій та відповідності їх критеріям визначеним ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідач жодним чином не обгрунтував прирівняння посади позивача до посади заступника начальника відділення, яка відсутня у військовій частині [NUMBER] , як і не передбачена в Схемою тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 02.03.18 № 169, з врахуванням того, що осіб, які працювали на аналогічних посадах, було переведено на посади начальників відділів. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, належним способом захисту в межах спірних правовідносин є визнання протиправними дії Адміністрації державної прикордонної служби України щодо прирівнювання посади, з якої був звільнений [PERSON] (командир навчального батальйону), до посади заступника начальника відділення та зобов`язання внести зміни до Переліку посад офіцерського складу Прикордонних військ та Державної прикордонної служби України, прирівняних до відповідних посад осіб офіцерського складу Державної прикордонної служби України за посадовими окладами, затвердженого 30.03.2018 Головою Державної прикордонної служби України, визначивши, що посада командира батальйону прирівнюється до посади начальника відділу Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (34 тарифний розряд, тарифний коефіцієнт - 3.68). Щодо позовних вимог про зобов`язання визначити [PERSON] розмір посадового окладу шляхом множення 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом станом на 01.01.2018 (1861,50 грн.), на тарифний коефіцієнт - 3,68, передбачений додатком 1 до Тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової служби), осіб рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМ України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», то останні не підлягають задоволенню, оскільки в межах правовідносин цієї спірним питанням було саме перевірка правильності визначення відповідачем посади, до якої прирівняно посаду позивача, при цьому, вимога про визначення розміру посадового окладу наразі є передчасною, а належним способом захисту, як вже було зазначено вище, є саме внесення змін до переліку посад. Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до Адміністрації державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Так, відповідно до частини шостої статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відповідно до частини першої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною третьою статті 132 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Частиною сьомою статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). В матеріалах справи наявна копія посвідчення Серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] є інвалідом 2-ї групи і має право на пільги, встановлені законодавством України. Оскільки відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю, позивач був звільнений від сплати судового збору в судах першої та апеляційної інстанцій, тому підстави для зміни розподілу судових витрат відсутні. Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права. Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї та відповіді на відзив, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: partial