Рішення адміністративного суду від 2022-09-27 00:00:00+03

Історія справи. 1. [PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач), в якому просив: 1) визнати протиправними дії Відповідача щодо відмови у перерахунку і виплаті пенсії, відповідно до довідок Фінансово-економічного управління СБУ від 27.01.2021 № 21/3/2-9/878-75, від 04.02.2021 № 21/3/2-9-878-119, від 07.10.2020 № 21/3/2-9/878-1381, у розмірі 86% грошового забезпечення, без обмеження пенсії максимальним розміром; 2) зобов`язати Відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії у розмірі 86% грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром (з урахуванням виплачених сум): - з 01.04.2018 по 01.02.2019 відповідно до довідки Фінансово-економічного управління СБУ від 27.01.2021 №21/3/2-9/878-75; - з 01.02.2019 по 01.01.2020 відповідно до довідки Фінансово-економічного управління СБУ від 04.02.2021 №21/3/2-9/878-119; - з 01.01.2020 відповідно до довідки Фінансово-економічного управління СБУ від 07.10.2020 № 21/3/2-9/878-1381. 2. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 липня 2022 року адміністративний позов задоволено частково: - визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у проведенні перерахунку пенсії Позивача з 01.10.2020 відповідно до довідки Фінансово-економічного управління СБУ від 07.10.2020 № 21/3/2-9/878-1381; - зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести Позивачу з 01.10.2020 перерахунок і виплату пенсії у розмірі 86% грошового забезпечення, указаного в довідці Фінансово-економічного управління СБУ від 07.10.2020 №21/3/2-9/878-1381 (з урахуванням виплачених сум). У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено. Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у Відповідача не було підстав для перерахунку і виплати Позивачу підвищеної пенсії за минулі періоди з 01.04.2018 по 01.02.2019 та з 01.01.2019 по 01.01.2020, відповідно до довідок від 27.01.2021 № 21/3/2-9/878-75 та від 04.02.2021 № 21/3/2-9/878-119, а тому підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні. Крім того, суд зазначив, що заявлені Позивачем вимоги щодо здійснення перерахунку і виплати його пенсії максимальним розміром є передчасними. Разом з тим, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог [PERSON] у частині визнання протиправними дій Відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії Позивача з 01.10.2020 і зобов`язання Відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 01.10.2020 на підставі довідки від 07.10.2020 №21/3/2-9/878-1381, виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії на рівні 86%. 3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивач та Відповідач подали апеляційні скарги. 4. Апеляційну скаргу Відповідача ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2022 було залишено без руху через несплату судового збору, а ухвалою від 26.09.2022 - повернуто Апелянту внаслідок не усунення ним недоліків такої скарги у строки, установлені судом. 5. За апеляційною скаргою Позивача Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2022 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження. 6. Позивач у своїй скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову про задоволення його позову повністю. В обґрунтування заявлених апеляційних вимог [PERSON] стверджує, що він своєчасно звернувся до суду з цим позовом і має право на перерахунок його пенсії за періоди з 01.04.2018 по 01.02.2019 відповідно до довідки Фінансово-економічного управління СБУ від 27.01.2021 № 21/3/2-9/878-75, з 01.02.2019 по 01.01.2020 відповідно до довідки Фінансово-економічного управління СБУ від 04.02.2021 № 21/3/2-9/878-119, з 01.01.2020, відповідно до довідки Фінансово-економічного управління СБУ від 07.10.2020 № 21/3/2-9/878-1381. При цьому, Апелянт зазначає, що він неодноразово звертався до Відповідача з приводу здійснення відповідного перерахунку його пенсії, але його право на пенсійне забезпечення було порушено з вини саме органу пенсійного забезпечення, а не з його вини. Також, Апелянт звертає увагу на те, що право на здійснення відповідного перерахунку його пенсії регламентовано відповідними законодавчими нормами, але безпідставно не визнається Відповідачем. Крім того, Апелянт наполягає на наявності в нього права на перерахунок та отримання пенсії без обмеження її максимальним розміром. З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому. 7. У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив. 8. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 9. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з наступних підстав. 10. Обставини справи, установлені судом першої інстанції. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у 2008 році Позивачу було призначено пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.02.2020 №640/21472/19, яке набрало законної сили: - визнано протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду Україна в м. Києві щодо зменшення Позивачу з 01.06.2016 відсотку грошового зобов`язання з 86% до 70% при перерахунку пенсії у відповідності до Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні»; - визнано протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду Україна в м. Києві щодо не включення до перерахунку пенсії Позивача окладу за військове звання «генерал-лейтенант», який складає 1620,00 грн, відповідно до Схеми тарифних коефіцієнтів за військовим званням Додатку № 14 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та обмеження пенсії максимальним розміром; - зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду Україна в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії Позивачу: з 01.06.2016 у розмірі 86% грошового забезпечення, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; з 01.01.2018 в розмірі 1620,00 грн окладу за військовим званням «Генерал-лейтенант», відповідно до Схеми тарифних коефіцієнтів за військовим званням Додатку № 14 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»; з 01.01.2018 без обмеження максимальним розміром, відповідно до статті 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи». Фінансово-економічним управлінням СБ України на підставі звернень Позивача про видачу довідок та постанов КМ України від 19.10.2016 № 718, від 18.01.2017 № 15 і від 30.08.2017 № 704 у відповідних редакціях оформлено і видано Позивачу довідки від 27.01.20221 № 21/3/2-9/878-75 про розмір грошового забезпечення станом на 01.04.2018, від 04.02.2021 № 21/3/2-9-878-119 про розмір грошового забезпечення станом на 01.02.2019, від 07.10.2020 № 21/3/2-9/878-1381 про розмір грошового забезпечення станом на 01.10.2020 за посадою заступника Голови СБ України. Позивач завернувся до Відповідача із заявою від 03.03.2021, в якій просив приєднати до його пенсійної справи вищевказані довідки та провести перерахунок і виплату його пенсії, з урахуванням визначеного у цих довідках грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром. Листом від 29.03.2021 № 2600-0310-8/52949 Відповідач у відповідь на вказане звернення Позивача зазначив, що повідомлень Мінсоцполітики про підстави для проведення перерахунку пенсій військовослужбовців, грошове забезпечення яких визначається постановою КМ України від 19.10.2016 № 718, не надходило і правові підстави для проведення перерахунку пенсії, згідно з наданими Позивачем довідками - відсутні. Оригінали вказаних довідок були повернуті Відповідачем без виконання. 11. Позивач, вважаючи протиправними такі дії Відповідача, а своє право на перерахунок пенсії та належне пенсійне забезпечення - порушеним, звернувся до суду з цим позовом. 12. Нормативно-правове обґрунтування. Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ), «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VІ (далі - Закон № 3668-VІ), Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою КМУ від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45), постановою КМУ від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Постанова № 103), Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 (далі - Положення № 280), Положенням про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 (далі - Положення № 28-2), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (зі змінами), затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі - Порядок № 3-1). Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Щодо перерахунку пенсії на підставі доводів СБ України. Статтею 9 Закону № 2011-XII визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. У статті 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Викладена норма статті 43 Закону № 2262-ХІІ міститься в розділі V «Обчислення пенсії», тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення. Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18 та Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 у зразковій справі № 160/8324/19. Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262-XII, згідно з якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом надасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку. Кабінет Міністрів України постановою від 13.02.2008 № 45 затвердив Порядок № 45. Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. 30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704, яка набрала чинності 01.03.2018 та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Зокрема, постановою Уряду № 704 установлено такі додаткові види грошового забезпечення: - надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років (абзац четвертий підпункту 1 пункту 5 постанови № 704); - надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (пункт 6 постанови № 704). Підпунктом 2 пункту 5 постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення. Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45 в редакції постанови КМУ № 103 передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням. Водночас Додаток 2 до Порядку № 45 передбачає форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою № 103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення). Постановою КМ України від 19.10.2016 № 718 встановлено розмір посадового окладу заступника Голови СБУ на рівні 10338,00 грн. Змінами, які внесені до цієї постанови постановою КМ України від 28.02.2018 №121, яка набрала чинність 07.03.2018, посаду заступника Голови СБУ віднесено до 3 групи оплати праці. На час внесення цих змін постановою КМ України від 18.01.2017 № 15 (в редакції постанови КМ України від 25.01.2018 №24) встановлено розмір посадового окладу заступника керівника державного органу, яка (посада) відноситься до 3 групи оплати праці, на рівні 14500,00 грн. Згідно з постановою КМ України від 18.01.2017 № 15 розмір посадового окладу заступ-ника керівника державного органу, яка (посада) відноситься до 3 групи оплати праці становив: - з 01.01.2019 - 20020 грн. (в редакції постанови КМ України від 06.02.2019 №102); - з 01.01.2020 - 26500 грн. (в редакції постанови КМ України від 15.01.2020 №16). Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Уряду №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45. До компетенції Уряду входить прийняття, зміна чи припинення дії Порядку № 45. Проте, зміни внесені постановою Уряду № 103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін. Водночас алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема ГУ ПФУ та відповідач у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 не змінився. Відповідно до пункту 23 Порядку № 3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії. Згідно з пунктом 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії. Щодо обмеження пенсії максимальним розміром. Згідно з частинами першою, третьою статті 43 Закону № 2262-XII у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 848-VIII від 24.12.2015 частину п`яту статті 43 доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень». Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VІІІ від 06.12.2016, який опублікований в газеті «Голос України» 27.12.2016 та відповідно до Прикінцевих положень набрав чинності з 01.01.2017, у частині сьомій статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року». Згідно зі ст. 2 Закону № 3668-VI (із змінами та доповненнями) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Податкового кодексу України, Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати 10740 гривень. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Висновки суду апеляційної інстанції. Щодо перерахунку пенсії Позивача на підставі довідок СБ України. 13. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної у списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. 14. Довідки видаються державним органом, з якого особу було звільнено зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком. 15. Таким чином, підставою для вчинення органами ПФУ дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути довідка від уповноваженого органу, в якому особа проходила службу, відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ. 16. Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 553/3619/16-а та від 15.07.2020 у справі № 320/3360/19. 17. Отже, починаючи з 05.03.2019 - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ. 18. Разом з тим, з моменту отримання належної довідки, зокрема як надісланої органом, в якому Позивач проходив службу, так і поданої безпосередньо самим Позивачем, в пенсійного органу виникає обов`язок щодо здійснення перерахунку його пенсії. 19. Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 у зразковій справі № 160/8324/19. 20. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що звертаючись до суду з позовом у цій справі, [PERSON] заявляє позовні вимоги щодо перерахунку та виплати його пенсії за три окремі періоди на підставі відповідних довідок СБ України. 21. Щодо перерахунку пенсії за період з 01.04.2018 по 01.02.2019 на підставі довідки Фінансово-економічного управління СБ України від 27.01.2021 № 21/3/2-9/878-75 та за період з 01.02.2019 по 04.03.2019 включно на підставі довідки Фінансово-економічного управління СБУ від 04.02.2021 №21/3/2-9/878-119, судова колегія зазначає, як убачається з вищевикладеного, у вказаний період та, зокрема до 05.03.2019, Постанова КМ України № 103 була чинною і розрахунок пенсій осіб, які належать до відповідних категорій пенсіонерів та на яких поширюється дія вказаного нормативно-правового акта, підлягав здійсненню саме згідно з діючими на той час нормами. Тож, підстав не застосовувати вказані норми у зазначений період часу органи ПФУ не мали. Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі 240/6263/18 та, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, є обов`язковими для врахування апеляційним судом при вирішенні цієї справи. Тож, вказані вище позовні вимоги [PERSON] щодо перерахунку та виплати його пенсії за періоди з 01.04.2018 по 01.02.2019 та з 01.02.2019 по 04.03.2019 включно на підставі наведених довідок задоволенню не підлягають саме з викладених правових підстав. 22. Разом з тим, як відзначалося вище, з 05.03.2019 Позивач набув право на перерахунок його пенсії на підставі відповідних оновлених довідок ФЕУ СБ України, а тому, дії Відповідача щодо відмови у здійсненні відповідного перерахунку та виплати пенсії Позивача за періоди з 03.05.2019 по 01.01.2020 на підставі довідки Фінансово-економічного управління СБУ від 04.02.2021 №21/3/2-9/878-119 та з 01.01.2020 на підставі довідки Фінансово-економічного управління СБУ від 07.10.2020 № 21/3/2-9/878-1381 є протиправними. Тож, відповідні позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а його порушене право на належне пенсійне забезпечення - відновленню шляхом зобов`язання Відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії Позивача за вказані періоди на підставі зазначених довідок ФЕУ СБ України. Приходячи до таких висновків, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо пасивної поведінки Позивача та відсутності у Відповідача обов`язку здійснити відповідний перерахунок його пенсії, зокрема за період з 03.05.2019 по 01.01.2020 (тобто, позовні вимоги, у задоволенні яких Позивачу відмовлено з наведених мотивів), оскільки, як вбачається з матеріалів справи, Позивач до звернення до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про перерахунок його пенсії та відповідними довідками СБ України, неодноразово, систематично вживав заходів для відновлення свого порушеного права на належне пенсійне забезпечення, зокрема звертався до уповноваженого органу з приводу отримання відповідних довідок. Водночас, ГУ ПФУ в м. Києві після набрання законної сили судовим рішення у справі № 826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Уряду № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, жодних дій для відновлення прав Позивача не вчинило. Тому, за вказаних обставин та враховуючи хронологію подій у цій справі, право Позивача на пенсійне забезпечення підлягає відновленню саме з 05.03.2019, що відповідає принципу верховенства права, оскільки в жодному випадку у правовій державі особа не може та не повинна нести відповідальність і зазнавати тягар негативних наслідків через невиконання органами влади принципу належного урядування. 23. Принцип «належного урядування» не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), пункт 74). 24. При цьому, судова колегія враховує правову позиція ЄСПЛ, викладену в рішенні по справі «Стреч проти Сполучного Королівства» («Stretch - United Kingdom» № 44277/98), в якому Суд, здійснюючи прецедентне тлумачення ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначив, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Крім того, у справі «Фон Мальтцан та інші проти Німеччини» («Von Maltzan and Others v. Germany» № 71916/01, № 71917/01 та № 10260/02) ЄСПЛ надав тлумачення поняттю «майно» саме в контексті ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, відповідно до якого таке поняття охоплює як «наявне майно», так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності». При цьому, Суд зробив висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися «активом»: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність. Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. 25. Щодо відсоткового коефіцієнту для перерахунку пенсії Позивача. Перевіряючи рішення суду першої інстанції у цій частині, колегія суддів звертає увагу на те, що судовим рішенням у справі № 640/21472/19, яке набрало законної сили, установлено право Позивача на перерахунок його пенсії, зокрема з 01.01.2018, у розмірі 86% від грошового забезпечення. У даній справі № 640/16034/21 таке питання не є предметом судового розгляду, оскільки вже вирішено судовим рішенням, яке відповідно до ст. 78 КАС України, має преюдиціальне значення для розгляду цього спору. 26. Щодо обмеження пенсії Позивача максимальним розміром Аналізуючи доводи апеляційної скарги в цій частині, колегія суддів зазначає, що аналогічно питанню щодо відсоткового коефіцієнта, рішенням у справі № 640/21472/19, яке набрало законної сили, установлено право Позивача на перерахунок його пенсії без обмеження максимальним розміром, зокрема з 01.01.2018. Тож, таке рішення в даному випадку має преюдиціальне значення для вирішення цього спору. Водночас, з правової позиції Відповідача, яка була викладена ним у відзиві на позов в суді першої інстанції, убачається, що ГУ ПФУ в м. Києві, незважаючи на вищевказане рішення суду, стверджує про необхідність обмеження пенсії Позивача максимальним розміром з 31.12.2017. Разом з тим, аналізуючи таке питання у контексті позовних вимог, заявлених [PERSON] у цій справі, апеляційний суд зазначає, що обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав чинності 01.10.2011. 27. Водночас, вказаним Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. 28. Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII. 29. Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення КС України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016. 30. КС України у вказаному рішенні виходив з того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей, є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України. 31. Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом. 32. При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців. 33. Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII, з урахуванням рішення КС України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців. 34. Аналогічні правові висновки викладено в постанові Верховного Суду від 08.09.2022 у справі № 380/6429/20 та, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, є обов`язковими для врахування апеляційним судом при вирішенні цієї справи. 35. Разом з тим, при розгляді цієї справи колегія суддів звертає увагу на те, що Відповідачем у спірних правовідносинах надається перевага найменш сприятливому для Позивача підходу, внаслідок чого обмежено розмір його пенсії 10-ма прожитковими мінімумами. 36. Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи. 37. У постанові від 13.02.2019 у зразковій справі № 822/524/18 Великою Палатою Верховного Суду з посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових прогалин щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи. 38. Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016. 39. Тому обмеження максимального розміру пенсії Позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-XII, є протиправним. 40. Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 26.01.2022 у справі № 569/2950/17, від 20.07.2022 у справі у справі № 340/2476/21, від 02.08.2022 у справі № 240/1369/21, від 08.09.2022 у справі № 380/6429/20. 41. З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у частині щодо нарахування та виплати його пенсії без обмеження максимальним розміром. 42. Разом з тим, колегія суддів враховує правових підхід, закладений Європейським судом з прав людини в рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії», відповідно до якого, поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. 43. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини цієї справи, неправильно визначено норми матеріального права, що підлягають застосуванню для вирішення цього спору та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору. 44. Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 45. Таким чином, апеляційна скарга [PERSON] підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції - скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню частково. 46. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1, 3, 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Таким чином, з огляду на обсяг позовних вимог, задоволених судом апеляційної інстанції, сплачений Позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача в розмірі 3356,57 грн.

Результат розгляду: partial