Рішення адміністративного суду від 2023-04-10 00:00:00+03

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Київській області, інспектора СРПП відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції ГУНП у Київській області Юхнюк Іван Миколайович, про визнання постанови протиправною та її скасування, відповідно до вимог якого просить: - визнати протиправною та скасувати постанову серії БАБ № 783554 від 16.02.2023 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 1 190 грн; провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП закрити; - стягнути з відповідача на свою користь судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 16 лютого 2023 року відносно неї винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 гривень. Обставини правопорушення відповідно до постанови: 16 лютого 2023 року о 19 годині 00 хв. водій керував автомобілем марки "Renault Kango", д.н.з. [NUMBER] , по вулиці Шевченка в місті Яготині, у якого в темний час доби не підсвічувався державний номерний знак, чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Із зазначеною постановою позивач не погоджується та стверджує, що вона є незаконною та необгрунтованою з огляду на відсутність складу правопорушення, зокрема, наявність ознак умислу чи необережності. Так, перед початком руху позивач, як водій, перед початком руху ТЗ ретельно перевірила належність роботи освітлення транспортного засобу, в тому числі заднього номерного знаку; на момент зупинки не знала та не могла знати про несправність підсвітки номерного знака, а дізналася лише від інспектора поліції, жодних дій, спрямованих на умисне приховування номерного знаку я не вчиняла, можливо від час руху по дорозі із незадовільним покриттям і сталася тимчасова поломка підсвітки. Даний факт виключає провину в порушенні правил дорожнього руху, так як таке порушення не підтверджується жодним доказом, а саме: відсутні будь-які фактичні дані, на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення (покази свідків, відеозапис чи фотозйомка). З оскаржуваної постанови взагалі не вбачається, на підставі яких доказів інспектор поліції прийшов до переконання про порушення правил дорожнього руху. Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 121-3 КУпАП є керування водієм транспортним засобом із несправними зовнішніми світловими приладами (темної пори доби), а не умисне приховування номерного знака шляхом його не освітлення. Крім того, стаття 121-3 КУпАП є бланкетною та повинна мати посилання на норми закону, а тому в протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено відповідні норми, зокрема вимоги Правил дорожнього руху України. Будь-які акти про технічну несправність системи зовнішніх світлових приладів ТЗ або видимості визначення символів або буквено-числової комбінації номерного знака ТЗ працівниками поліції не складалися. Дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення не відповідають вимогам ст. ст. 245, 280 КУпАП, а відтак є незаконними. Позивач звернувся із заявою про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачі вимог ухвали суду не виконали; відзивів, заяв чи клопотань від них до суду не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 16.02.2023 року відносно позивача винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 190 гривень. Відповідно до постанови [PERSON] 16.02.2023 року о 19 год. керувала автомобілем марки "Renault Kango", д.н.з. [NUMBER] , по вулиці Шевченка в місті Яготині, у якого в темний час доби не підсвічувався задній номерний знак, що не дає можливості розгледіти його символи з відстані двадцяти метрів, чим вчинила порушення п. 2.9.(в) Правил дорожнього руху. Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію" поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Згідно п. 8 ч. 1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. У відповідності до п. 2.9. (в) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м. Згідно з ч. 1 ст. 121-3 КУпАП керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, частина друга статті 44-3, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Позивач у позовній заяві заперечує факт скоєння ним адміністративного правопорушення та зазначає, що під час розгляду справи відповідач допустив порушення, які мають наслідком скасування оскаржуваної постанови. Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580), поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону №580 поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. ст. 75,76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачі не надали суду жодних доказів, які б спростовували вищезазначені доводи позивача щодо порушення його прав під час розгляду справи та відсутність в його діях порушень Правил дорожнього руху, що свідчить про те, що відповідачі не виконали свого обов`язку та не довели правомірності прийнятого рішення відносно [PERSON] , що є підставою для визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також стягнення з державного бюджету на користь позивача сплаченого ним штрафу. Відповідно до частини першої ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, необхідно стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору.

Результат розгляду: granted