Рішення адміністративного суду від 2023-04-11 00:00:00+03

Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий Дім "Український Аграрний Ресурс" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просило: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 24.04.2019 №00005771402, №00005761402. Позов обґрунтовано тим, що фінансово-господарські взаємовідносини з його контрагентами мали реальний характер, товар та послуги отримані за правовідносинами з якими були використані ним у власній господарській діяльності. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить його скасувати та прийняте нове, яким позов задовольнити у повному обсязі, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2020 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім "Український Аграрний Ресурс" задоволено. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2020 року скасовано та прийнято нову, якою адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю торговий Дім "Український Аграрний Ресурс" до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 24 квітня 2019 роу №00005771402, №00005761402. Постановою Верховного Суду від 19 січня 2023 року частково задоволено касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві. Скасовано постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2020 року, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Направляючи справу на новий розгляд суд касаційної інстанції вказав на необхідність дослідження наданої первинної документації, а також використання товарів та послуг, отриманих від зазначених контрагентів, у власній господарській діяльності та з метою отримання прибутку позивачем. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2023 розгляд апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім «Український Аграрний Ресурс» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2020 року призначено до розгляду в судове засідання. До Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшли письмові пояснення та додаткові докази з урахуванням висновків Верховного суду викладених у постанові від 19 січня 2023 року. Відзиву на апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив. У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Заслухавши суддю - доповідача, осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке. Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві проведена планова виїзна документальна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім "Український Аграрний Ресурс" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2018, валютного законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 17.11.2014 по 30.09.2018. За результатами вказаної перевірки контролюючим органом складено акт від 28.03.2019 № 226/26-15-14-02-01-14/39494459 (надалі - акт перевірки). Проведеною перевіркою встановлено допущення позивачем порушень податкового законодавства, а саме: - пунктів 44.1, 44.2, 44.6 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, пункту 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 "Зобов`язання", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 №85/4306, пунктів 5, 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 №860/4153, пунктів 5, 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.12.1999 №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції країни 19.01.2000 №27/4248, статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" в результаті чого занижено податок на прибуток на 1 741 266,00 грн; - пунктів 44.1, 44.2 статті 44, пунктів 198.1, 198.3 статті 198, пункті 200.1 статті 200 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету на суму 993 883 грн. На підставі зазначеного акту 24 квітня 2019 року податковим органом прийнято податкові повідомлення - рішення: - № 00005761402 яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 1 112 574 грн, у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 222 515 грн; - № 00005771402 яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 2 176 583,00 грн у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 435317 грн. За результатами адміністративного оскарження рішенням Державної фіскальної служби України від 25.06.2019 № 28998/6/99-99-11-04-01-25 податкові повідомлення - рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення. Вважаючи оскаржувані рішення протиправними та незаконними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом. В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування та повернення в разі переплати, права та обов`язки платників податків, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України. За пп. 14.1.27 п. 14.1 статті 14 ПК України, витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником). Підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку. Згідно п. 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. У силу вимог пп.14.1.181 п. 14.1 статті 14 ПК України - податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду. Підпунктом "а" п. 198.1, п.198.2, п.198.3 статті 198 ПК України закріплено право на віднесення сум податку до податкового кредиту у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Згідно п. 198.6 статті 198 ПК України не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 Кодексу). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами. У силу вимог п. 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов`язковим. Відповідно до п. 201.10 статті 201 ПК України - податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Законом України "Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Відповідно до статті 1 вказаного Закону - первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Згідно зі статтею 9 вказаного Закону - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум сплаченого податку на додану вартість у складі ціни за придбаний товар (роботи, послуги), необхідні первинні документи (податкові накладні), оформлені відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні". При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством. Тобто, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу. Як вбачається з матеріалів справи, висновки податкового органу щодо заниження товариством зобов`язань з податку на прибуток та податку на додану вартість обґрунтовано безпідставністю формування валових витрат та подакового кредиту за рахунок взаємовідносин з ТОВ "Інтеймс Консалт", ТОВ "Ардеолла", ТОВ "Б`ютс Вікторі", ТОВ "Велизар Компані", ТОВ "Люкс Консоріс", ТОВ "Біг Пром Трейд", ТОВ "Грей-Лайн", ТОВ "Ларсон ЮА", ТОВ "Бліс Ліберті", ТОВ "Компанія "Резонанс". Відповідно до наданих доказів, між ТОВ "Інтеймс Консалт" (постачальник) та позивачем (покупець) укладено договір №04/25/149 від 25.04.2016, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти та сплатити цей товар. Кількість, номенклатура, ціна товару, терміни умови оплати та поставки кожної партії товару, що постачається визначається у специфікації до договору і становить його невід`ємну частину. Постачальник зобов`язаний передати покупцеві товар у тарі та/або упаковці у спосіб, який забезпечує схоронність товару за звичайних умов зберігання і транспортування. Продавець у момент передачі товару зобов`язаний надати відповідні документи, що стосуються товару, а саме: видаткову накладну та рахунок фактуру. В підтвердження настання реальних наслідків за вказаним правочином позивачем як до перевірки так і до суду надано копії видаткових накладних № 170 від 04.05.2016, № 173 від 05.05.2016, № 178 від 10.05.2016, № 184 від 13.05.2016, № 189 від 16.05.2016, на загальну суму 1 142 227,20 гривень, у тому числі ПДВ 190 371,20 грн., в яких зазначена наступна номенклатура товару: цинк хлорид, карбамід, кислота лимона, амоній молібденовокислий ЧДА, трилон Б, тетраборат натрію 10-водний (Бура), залізний купорос, купорос мідний, кислота янтарна, та податкові накладні № 12 від 04.05.2016, № 17 від 05.05.2016, № 33 від № 60 від 13.05.2016, № 68 від 16.05.2016. Також, між позивачем та ТОВ "Вінтер Пром" (попередня назва ТОВ "Біг Пром Трейд") укладено договір поставки № 1807-1 від 18.07.2016, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця Товар, а Покупець зобов`язується прийняти та сплатити цей товар. Найменування, конкретний асортимент, умови та строки поставки, умови оплати та одиниці виміру, кількість, ціна за одиницю товару та ціна на кожну окрему партію зазначаються у Специфікаціях та/або Додатках до даного договору і відображаються в видаткових накладних на передачу Товару, що є невід`ємною частиною цього Договору. Постачальник зобов`язаний передати Покупцеві товар у тарі та/або упаковці у спосіб, який забезпечує схоронність товару за звичайних умов зберігання і транспортування. На виконання вимог вказаних вимог договору сторонами складено видаткові накладні № РН-0000337 від 31.08.2016, № РН-0000325 від 29.07.2016, на загальну суму 517 084,8 гривень, у тому числі ПДВ 86 180,8 грн., в яких зазначена наступна номенклатура товару: карбамід, кислота лимона, амоній молібденовокислий ЧДА, трилон Б, тетраборат натрію 10-водний (Бура), кислота янтарна, оксид водню, кислота ОЄДФ тех, та податкові накладні за № 191 від 29.07.2016, № 270 від 31.08.2016. Крім того, між ТОВ "Торговий Дім "Український Аграрний Ресурс" та ТОВ "Б`ютс Вікторі" укладено договір № 220418 від 22.04.2016, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця Товар, а Покупець зобов`язується прийняти та сплатити цей товар. Кількість, номенклатура, ціна товару, терміни умови оплати та поставки кожної партії Товару, що постачається визначається у Специфікації до Договору і становить його невід`ємну частину. Продавець у момент передачі товару зобов`язаний надати відповідні документи, що стосуються товару, а саме: видаткову накладну та рахунок фактуру. Позивачем на підтвердження виконання умов вказаного договору надано видаткові накладні № 17 від 28.04.2016, № 21 від 29.04.2016, № 16 від 27.04.2016, № 23 від 30.04.2016 на загальну суму 998 089,4 гривень, у тому числі ПДВ 166 344,9 грн., в яких зазначена номенклатура товару: цинк хлорид, кислота лимона, трилон Б, залізний купорос, купорос мідний, окис водню, бурштинова кислота хч, моноетаноламін, тетраборат натрію 10-водний (Бура), цинк сульфат гептагідрат, та податкові накладні №133 від 27.04.2016, № 141 від 28.04.2016, № 173 від 29.04.2016, № 179 від 30.04.2016. Крім того, між позивачем та ТОВ "Велизар Компані" укладено договір № 1893 від 06.06.2016, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця Товар, а Покупець зобов`язується прийняти та сплатити цей товар. Кількість, асортимент, ціна товару, терміни умови оплати та поставки кожної партії Товару, що постачається визначається у Специфікації до Договору і становить його невід`ємну частину. Під час проведення перевірки позивачем надано видаткову накладну № 290 від 08.06.2016 на загальну суму 296250 гривень, у тому числі ПДВ 49375 грн., в яких зазначена номенклатура товару: окис водню, тетраборат натрію 10-водний (Бура), карбамід, мідь сірчанокисла, та податкову накладну №65 від 08.06.2016. 01 березня 2016 року між позивачем та ТОВ "КМ Мікс Про" (попередня назва ТОВ "Грей-Лайн") укладено договір № 01/03-16 відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця Товар, а покупець зобов`язується прийняти та сплатити цей товар. Кількість, асортимент та розфасування Товару, що підлягає поставці, вважається узгодженим Сторонами в момент затвердження (усно чи письмово) Покупцем отриманого рахунку-фактури. Продавець у момент передачі товару зобов`язаний надати відповідні документи, що стосуються товару, а саме: видаткову накладну та рахунок фактуру. На виконання умов вказаного договору, сторонами було підписано видаткові накладні № РН-0000030 від 09.03.2016, № РН- 0000031 від 10.03.2016, № РН-0000032 від 11.03.2016 на загальну суму 622 942,08 гривень, у тому числі ПДВ 103 823,68 грн., в яких була зазначена наступна номенклатура товару: цинк хлорид, кислота лимона, кислота янтарна, марганець сірчанокислий, трилон Б, окис водню, тетраборат натрію 10-водний (Бура), кислота ОЄДФ тех., ксантанова камідь. Також, між ТОВ "Ін-Сайт Плюс" (попередня назва - ТОВ "Ларсон ЮА") та позивачем укладено договір № 385 від 25.07.2016, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця Товар, а Покупець зобов`язується прийняти та сплатити цей товар. Кількість, конкретний асортимент, умови та строки поставки, умови оплати, одиниці виміру, ціна за одиницю товару та ціна на кожну окрему партію визначається у Специфікації до Договору і відображаються в видаткових накладних на передачу Товару, що становить невід`ємну частину Договору. На виконання умов вказаного договору між сторонами було підписано видаткові накладні № РН-0000329 від 28.07.2016 на загальну суму 161 319,60 гривень, у тому числі ПДВ 26 886,60 грн., в яких зазначена наступний товар, що постачався: амоній молібденовокислий ЧДА, карбамід, кислота ОЄДФ тех., гідроксид калію, залізний купорос, та податкову накладну №50 від 28.07.2016. Між ТОВ "Люкс Консоріс" та позивачем укладено договір в усній формі з приводу постачання смартфону SE 16Gb (Space Gray) та смартфону SE 16Gb (Rose Gold), на підтвердження вказаних операцій між сторонами було складено видаткові накладні № 79 від 13.04.2016, № 84 від 15.04.2016 на загальну суму 32 720 гривень, у тому числі ПДВ 5 453,34 грн, та податкові накладні № 41307 від 13.04.2016, № 41509 від 15.04.2016. Крім того, між позивачем та ТОВ "Хевін" (попередня назва ТОВ "Бліс Ліберті") укладено договір № 01/08/04-16 від 08.04.2016, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця Товар, а Покупець зобов`язується прийняти та сплатити цей товар. Кількість, номенклатура, ціна, терміни умови оплати та поставки кожної партії Товару, що постачається визначається у Специфікації до Договору і становить його невід`ємну частину. Продавець у момент передачі товару зобов`язаний надати відповідні документи, що стосуються товару, а саме: видаткову накладну та рахунок фактуру. За умовами вказаного договору між сторонами укладено видаткові накладні № РН-0000104 від 14.04.2016, № РН-0000103 від 13.04.2016, РН-0000092 від 11.04.2016, на загальну суму 781 520 гривень, у тому числі ПДВ 130 253,33 грн., в яких зазначена наступна номенклатура товару: маргнезія палена, оксид водню, кислота оцтова, марганець сірчанокислий, амоній молібденовокислий ЧДА, тетраборат натрію 10-водний (Бура), залізний купорос, та податкові накладні № 93 від 13.04.2016; № 103 від 14.04.2016; № 67 від 11.04.2016. Також, між позивачем та ТОВ "Ардеолла" укладено договір № 44/17 від 01.04.2016, за умовами якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця Товар, а Покупець зобов`язується прийняти та сплатити цей товар. Кількість, номенклатура, ціна товару, терміни умови оплати та поставки кожної партії Товару, що постачається визначається у Специфікації до Договору і становить його невід`ємну частину. Продавець у момент передачі товару зобов`язаний надати відповідні документи, що стосуються товару, а саме: видаткову накладну та рахунок фактуру. На виконання умов вказаного договору між сторонами було укладено видаткові накладні № РН-0000085 від 06.04.2016, № РН-0000091 від 08.04.2016, № РН-0000099 від 18.04.2016, № РН-0000106 від 21.04.2016, № РН-0000107 від 22.04.2016, № РН-0000112 від 25.04.2016, № РН-0000113 від 26.04.2016 на загальну суму 1 411 162,9 гривень, у тому числі ПДВ 470 387,84 грн., в яких зазначена номенклатура товару: цинк хлорид, кислота лимона, трилон Б, залізний купорос, купорос мідний, окис водню, бурштинова кислота хч, моноетаноламін, тетраборат натрію 10-водний (Бура), цинк сульфат гептагідрат, та податкові накладні № 12 від 06.04.2016; № 30 від 08.04.2016; № 98 від 18.04.2016; № 129 від 21.04.2016; № 139 від 22.04.2016; № 155 від 25.04.2016; № 163 від 26.04.2016. На підтвердження оплати поставлених товарів ТОВ "Інтеймс Консалт", ТОВ "Ардеолла", ТОВ "Б`ютс Вікторі", ТОВ "Велизар Компані", ТОВ "Люкс Консоріс", ТОВ "Біг Пром Трейд", ТОВ "Грей-Лайн", ТОВ "Ларсон ЮА", ТОВ "Бліс Ліберті" позивачем надано копії платіжних доручень, оборотно сальдових-відомостей, картки по рахунку 631. Співставлення змісту первинних документів та доказів підтвердження фактичного здійснення господарських операцій вказує на те, що позивач здійснював витрати на придбання товару з вказаними контрагентами для провадження своєї господарської діяльності; спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій. Як вбачається з матеріалів справи, придбані товари (сировина) у вказаних контрагентів перероблені та використані у виготовлені мікродобрив торгівельної марки "Уаросток" для подальшої реалізації товару кінцевим споживачам. З метою виконання вимог Верховного Суду, в частині підтвердження подальшої реалізації товарів, позивачем до матеріалів справи додано копії договорів укладених з ПСП «СЛОБОЖАНЩИНА АГРО», ПП «АГРОПРОГРЕС», ТОВ «ПЛИСКИ-АГРО», ТОВ «АГРОКІМ», ТОВ «ТБ САД», ТОВ «ЧЕРНІГІВСЬКА ІНДУСТРІАЛЬНА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ», ТОВ «БУРАТ-АГРО», ФГ «АГРОСЕРВІС-МСЛ», ФГ «ПРЕДАКОМ-АГРО», ТОВ «ОХТИРКА АГРОПРОДУКТ», ТОВ «АГРОФІРМА РІЖКИ», ФГ «ВЕРОНІКА-2006», ФГ «АГРОСИСТЕМА», ФГ «УКРАЇНА», ТОВ «СИЛІКАТ-1», ТОВ «ТАК-АГРО». В підтвердження настання реальних насідків за вказаними правочинами позивачем додано до матерів справи: копію рахунку-фактури № СФ-0000136 від 28.04.2016; копіяюрахунку-фактури № СФ-0000125 від 04.05.2016; копію рахунку-фактури № СФ-0000134 від 28.04.2016; копію товарно-транспортної накладної №РН-0000125 від 04.05.2016; копію видаткової накладної № РН-000144 від 11.05.2016; копію товарно-транспортної накладної № РН-000144 від 11.05.2016; копію довіреності № 191 від 28.04.2016; копію рахунку-фактури № СФ-0000061 від 04.04.2016; копію видаткової накладної № РН-0000093 від 19.04.2016; копію товарно-транспортної накладної № РН-0000093 від 19.04.2016; копію рахунку-фактури № СФ-0000133 від 28.04.2016; копію видаткової накладної № РН-0000129 від 06.05.2016; копію довіреності № 290 від 28.04.2016; копію товарно-транспортної накладної № РН-0000129 від 06.05.2016; копію рахунку-фактури № СФ-0000030 від 15.03.2017; копію видаткової накладної № РН-0000028 від 24.03.2017; копію довіреності № 21 від 27.03.2017; копію товарно-транспортної накладної № РН-0000382 від 24.03.2017; копію договору № 19/16/03-17 від 16.03.2017; копію специфікації № 2 до договору № 19/16/03-17 від 16.03.2017; копію видаткової накладної № РН-0000128 від 28.04.2017; копію товарно-транспортної накладної № РН-0000433 від 28.04.2017; копію рахунку-фактури № СФ-0000110 від 18.04.2017; ккопію договору №15/16/03-17 від 16.03.2017; копію специфікації № 2 до договору №15/16/03-17 від 16.03.2017; копію специфікації № 3 до договору №15/16/03-17 від 16.03.2017; копію видаткової накладної № РН-0000103 від 24.04.2017; копію товарно-транспортної накладної № РН-0000422 від 28.04.2017; копію видаткової накладної № РН-0000155 від 11.05.2017; копію товарно-транспортної накладної № РН-0000447 від 11.05.2017; копію рахунку-фактури № СФ-0000161 від 10.05.2017; копію договору № 112/31/05-18 від 31.05.2018; копію специфікації № 1 до договору № 112/31/05-18 від 31.05.2018; копію специфікації № 2 до договору № 112/31/05-18 від 31.05.2018; копію специфікації № 3 до договору № 112/31/05-18 від 31.05.2018; копію видаткової накладної № РН-0000456 від 25.09.2018; копію довіреності № 26 від 27.09.2018; копію товарно-транспортної накладної № 000000180 від 25.09.2018; копію видаткової накладної №РН-0000274 від 01.06.2018; копію товарно-транспортної накладної № 000000129 від 01.06.2018; копію видаткової накладної №РН-0000457 від 25.09.2018; копію товарно-транспортної накладної № 000000181 від 25.09.2018; копію рахунку-фактури № СФ-0000455 від 25.09.2018; копію рахунку-фактури № СФ-0000106 від 18.04.2017; копію рахунку-фактури № СФ-0000454 від 25.09.2018; копію рахунку-фактури № СФ-0000271 від 31.05.2018; копію договору №97/18/05-18 від 18.05.2018; копія специфікації № 1 до договору №97/18/05-18 від 18.05.2018; копію видаткової накладної №РН-0000227 від 18.05.2018; копію рахунку-фактури № СФ-0000246 від 23.05.2018; копію рахунку-фактури № СФ-0000228 від 18.05.2018; копію договору № 100/22/05-18 від 22.05.2018; копію специфікації № 1 до договору № 100/22/05-18 від 22.05.2018; копію видаткової накладної №РН-0000243 від 23.05.2018; копію товарно-транспортної накладної №00000000116 від 23.05.2018; копію рахунку-фактури № СФ-0000239 від 22.05.2018; копія договору № 71/25/04-18 від 25.04.2018; копію специфікації до договору № 1 № 71/25/04-18 від 25.04.2018; копію видаткової накладної №РН-0000128 від 27.04.2018; копію товарно-транспортної накладної №0000000070 від 27.04.2018; копію договору № 140/21/12-18 від 21.12.2018;копію специфікації № 1 до договору №140/21/12-18 від 21.12.2018; копію видаткової накладної №РН-0000489 від 21.12.2018; копію довіреності № 18 від 21.12.2018; копію товарно-транспортної накладної №000000192 від 21.12.2018; копію рахунку-фактури № СФ-0000509 від 21.12.2018; копію договору № 122/21/06-18 від 21.06.2018; копію специфікації № 1 до договору № 122/21/06-18 від 21.06.2018; копію видаткової накладної №РН-0000359 від 22.06.2018; копію товарно-транспортної накладної №000000151 від 22.06.2018; копію рахунку-фактури № СФ-0000365 від 21.06.2018; копію договору № 123/25/06-18 від 25.06.2018; копію специфікації № 1 до договору № 123/25/06-18 від 25.06.2018; копію видаткової накладної №РН-0000365 від 25.06.2018; копію довіреності № 338 від 25.06.2018; копію рахунку-фактури № СФ-0000372 від 25.06.2018; копію договору № 119/13/06-18 від 13.06.2018; копію специфікації № 1 до договору № 119/13/06-18 від 13.06.2018; копію видаткової накладної №РН-0000338 від 14.06.2018;копію довіреності № 0614 від 18.06.2018; копію товарно-транспортної накладної №0000000145 від 14.06.2018; копію рахунку-фактури № СФ-0000339 від 13.06.2018; копію договору № 92/15/05-18 від 15.05.2018; копію специфікації № 1 до договору № 92/15/05-18 від 15.05.2018; копію видаткової накладної №РН-0000206 від 16.05.2018; копію довіреності № 359 від 16.05.2018; копію товарно-транспортної накладної №0000000101 від 16.05.2018; копію рахунку-фактури № СФ-0000211 від 15.05.2018; копію договору № 50978/Л від про надання комплексу послуг по зберіганню документів від 15.06.2020; Відтак, позивачем у повній мірі доведено факт подальшої реальзації товару в рамках своєї господарської діяльності. Крім того, 06 червня 2017 року між позивачем та ТОВ "Компанія "Резонанс" укладено договір №06/06/2017, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надавати Замовнику юридичні послуги. Згідно з пунктом 1.1 вказаного Договору Виконавець зобов`язується надати Замовнику юридичні послуги (послуги досудового стягнення заборгованості), опис та обсяги яких визначається в цьому Договорі та/або в Замовленні (Додатку №1), що надалі іменуються як "Послуги", а замовник погоджується прийняти та оплатити такі послуги в порядку, строки та на умовах, визначених цим Договором. Також, ТОВ "Компанія "Резонанс" з позивачем укладено договір №12/03/2018 від 12.03.2018, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надавати Замовнику комплекс юридичних послуг. Відповідно до пункту 1.1. умов договору виконавець зобов`язаний надати Замовникові комплекс юридичних послуг з питань надання юридичних консультацій в галузі податкового та господарського права, що застосовується в господарських відносинах Замовника з групою компаній ІМК Агро, а Замовник зобов`язується прийняти ці послуги та оплатили їх у відповідності до цього Договору. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першо інстанції виходив з того, що позивачем на виконання умов вказаних договорів не надано до суду повідомлень про отримання коштів від боржника, звітів про проведену роботу, рахунків- фактур, укладених договорів купівлі-продажу товарів, юридичних експертиз та інших документів, які складені за результатами фактичного надання ТОВ "Компані "Резонанс" послуг. Так, позивачем до суду першої інстанції по договору № 06/06/2017 від 06.06.2017 надані: додаток № 1, що є замовленням про надання юридичних послуг (послуг досудового стягнення заборгованості) в розумінні розділу 3 цього Договору, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30 червня 2017 року, що підтверджує проведення робіт (надання послуг): юридичних послуг по досудовому стягненню заборгованості з боржників згідно Додатку № 1 до Договору №06/06/2017 від 06.06.2017 на суму 1 989 209,54 гривні, платіжні доручення № 1817 від 01.09.2017, № 1767 від 09.08.2017, № 1776 від № 1759 від 07.08.2017, №1765 від 08.08.2017, № 1781 від 14.08.2017, №1793 від 16.08.2017, № 1806 від 29.08.2017, №1799 від 22.08.2017 та картку по рахунку 631. Крім того, позивач, в підтвердження фінансово-господарських правовідносин за договором № 12/03/2018 від 12.03.2018, подав до суду першої інстанції: копію додатку № 1 до Договору № 12/03/2018 від 12.03.2018, яким встановили винагороду від суми, отриманої замовником при реалізації продукції групи компаній ІМК Агро, що повністю узгоджується із предметом цього договору; копію Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.06.2018 на загальну суму 1 721 187,61 грн, копії платіжних доручень № 2657 від 02.10.2018, № 2665 від 03.10.2018, № 2667 від 05.10.2018, № 2581 від 08.08.2018, №6 від 06.09.2017, №2722 від 06.11.2018, №2677 від 10.10.2018, № 2698 від 23.10.2018, №2758 від 22.11.2018, № 2525 від 12.07.2018, № 2743 від 15.11.2018, № 2531 від 17.07.2018, №2685 від 18.10.2018, 2713 від 31.10.2018, № 2521 від 11.07.2018, № 2749 від 20.11.2018, № 2679 від 11.10.2018 № 1776 від 10.08.2017, № 1759 від 07.08.2017, №1765 від 08.08.2017, № 1781 від 14.08.2017, №1793 від 16.08.2017, № 1806 від 29.08.2017, №1799 від 22.08.2017, що підтверджуються сплату, узгодженої між позивачем та ТОВ "Компанія "Резонанс", винагороди та реальність фінансово-господарських правовідносин, картку по рахунку № 631. Вказані документи у повній мірі відображають взаємовідносини між позивачем та ТОВ "Компанія "Резонанс". Суд першої інстанції наділений правом витребування доказів з власної ініціативи у відповідності до частини четвертої статті 9 КАС України, втім вказаних дій вчинено не було, відтак позивач був позбавлений можливості надати будь-які пояснення щодо причин неможливості надання інших документів, які на думку суду попередньої інстанції, мали б бути складені. На необхідність дослідження вказаних обставин, для повноти встановлення фактичних обставин справи, також вказано у постанові Верховного Суду, поряд із цим, на виконання вимог суду апеляційної інстанції позивачем зауважено, що позивач в української архівної компанії замовляв послуги по зберіганню документації, у томі числі за 2016 рік, згідно договору № 50978/Л від про надання комплексу послуг по зберіганню документів від 15.06.2020 із ТОВ «Документальний Сервіс». В період військової окупації російськими військами у невизначений період часу наприкінці березня 2022 року архівосховище в селі Блиставиця внаслідок вибуху та пожежі повністю знищено, про що відкрито кримінальне впровадження від 20 квітня 2022 року N 42022112320001292. На теперішній час проводяться оперативно- слідчі дії Бучанським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, Бучанською окружною прокуратурою та ДСНС у Київський області. Таким чином документи, які були на зберіганні, згідно опису до Договору від 15.06.2020 року № 50978/Л були знищені разом з архівосховищем (докази додаються). Крім того, з метою підтвердження настання реальних наслідків за правочинами укладеними позивачем з ТОВ "Компанія "Резонанс" позивачем до матеріалів справи додано судові рішення у господарських справах про стягнення заборгованості, що також свідчать про виконанн ТОВ "Компанія "Резонанс" своїх зобов`язань перед позивачем. Крім того, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог зазначив, що у наданих позивачем рахунках - фактурах в графі "Виписав(ла)", видаткових накладених в графі "Отримав(ла)", товарно - транспортних накладених в графі "Прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача)" по вказаним контрагентам, та в наданих на підтвердження існування фінансово - господарських правовідносин з ТОВ "Люкс Консоріс" видаткових накладних в графі "Отримав(ла)" міститься підпис, водночас не зазначено прізвища, ім`я, по-батькові та посади особи, яка відповідний підпис вчинила. У силу вимог частин першої-шостої статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, а саме: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Поряд із цим, неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця. З огляду на викладене, документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції умов перевезення, зберігання товарів, зміст послуг, що надають тощо. При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки в їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податку у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 15.04.2020 у справі №520/9519/18. Також колегія суддів не приймає до уваги доводи контролюючого органу про те, що у таких контрагентів позивача відсутні матеріальні та технічні ресурси, оскільки податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи. Жодних належних та допустимих доказів щодо відсутності у контрагентів позивача матеріальних ресурсів відповідачем суду не надано, а відсутність основних фондів не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладених ним договорах. На момент укладення договорів між позивачем та його контрагентами - ТОВ "Інтеймс Консалт", ТОВ "Ардеолла", ТОВ "Б`ютс Вікторі", ТОВ "Велизар Компані", ТОВ "Люкс Консоріс", ТОВ "Біг Пром Трейд", ТОВ "Грей-Лайн", ТОВ "Ларсон ЮА", ТОВ "Бліс Ліберті", останні були зареєстровані як платники податку на додану вартість у встановленому законом порядку. Колегія суддів вважає за необхідне відзначити, що платник податку несе самостійну відповідальність за порушення ним правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, в тому числі і на його контрагентів. Таким чином, формування суб`єктом господарювання податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, а пов`язане з призначенням придбаних товарів (послуг) для використання у господарській діяльності та наявності податкової накладної (накладних). Відтак, обставини щодо фактичності здійснення господарських операцій з придбання у контрагентів товарів, та наданих послуг, на які платник податку посилається як на підставу виникнення у нього права на включення нарахованого (сплаченого) податку на додану вартість до податкового кредиту, відповідачем не спростовано. Таким чином, за змістом норм Податкового кодексу України право покупця на податковий кредит з податку на додану вартість не ставиться в залежність від дотримання контрагентами вимог законодавства та вчинення ймовірних зловживань за ланцюгом постачання товару. Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 10.03.2020 у справі №822/1284/15 та від 30.10.2018 по справі №826/16134/14. Посилання контролюючого органу в акті перевірки на інформацію про наявні ухвали слідчих суддів в Єдиному державному реєстрі судових рішень колегія суддів відхиляє з огляду на відсутність вироків суду щодо посадових осіб контрагентів позивача, ухвал про закриття кримінального провадження і звільнення таких осіб від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, та які відповідно приписів до частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України були б обов`язковими для адміністративного суду. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 04.12.2019 у справі №440/3732/18. Слід також зазначити, що будь які матеріали кримінального провадження, не є належним доказом вчинення будь-якою особою кримінально-караного діяння, а відтак, відсутність належних доказів, як то вирок, вказує на необґрунтованість тверджень відповідача про фіктивність проведених позивачем господарських операцій. Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що податкові накладні по спірним операціям з вище зазначеними контрагентами належним чином зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, зауважень до таких накладних під час реєстрації у контролюючого органу не було. Відсутні у контролюючого органу зауваження і відносно декларування контрагентом позивача податкових зобов`язань з ПДВ та щодо сплати таких. З огляду на викладені обставини колегія суддів приходить до переконання, що податкові повідомлення-рішення від 24.04.2019 №00005771402, №00005761402 є протиправними та підлягають скасуванню. Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. За змістом частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Розглянувши доводи позивача викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи, з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Результат розгляду: granted