Рішення адміністративного суду від 2022-08-04 00:00:00+03

в травні 2022 року [PERSON] звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови від 08.12.2021 серії ВМ №00002243 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.132-1 КУпАП. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08.12.2021 року старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки та транспорті Колєснік Н. Г. відносно позивач винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному серії ВМ №00002243. Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн. із зазначенням, що 04.12.2021 о 12 год. 19 хв. За адресою Н-03 км 210+500 Хмельницька обл., зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18/440 д.н.з. [NUMBER] відповідальна особа допустила рух транспортного засобу з перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 19,9% (13,33 тон), навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 11,6% (3,619 тон), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 22,6 (10,127 тон). Вказану постанову позивач вважає незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню зважаючи на відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт скоєння ним адміністративного правопорушення, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість прийняття оскаржуваної постанови, оскільки автомобіль MAN TGX 18/440 д.н.з. [NUMBER] є власністю ТОВ «Компанія-Будінвест», директором якої є позивач, а напівпричіп MEGA MNW Д.Н.З. AB1844XM, є власністю [PERSON] та перебуває у користуванні ТОВ «Іванівський Кар`єр». Зазначає, що відповідачем не встановлено тип транспортного засобу. Оскаржувана постанова складена з порушенням вимог, зокрема у ній відсутні передбачені чинним законодавством відомості. Крім того, наявність строєної осі мала б бути належним чином встановлена та задокументована, однак факт наявності у автомобілі строєних, здвоєних чи одиничних осей не перевірявся та не фіксувався, крім цього арифметичні обчислення відповідачем здійснено помилково, до того ж інспектор виносячи спірну постанову повинен був провести розгляд справи про адміністративне правопорушення за встановленою процедурою, в ході якого необхідно було з`ясувати зазначені обставини, зокрема щодо перебування причепа з вантажем у власності іншої особи, щодо наявності в автомобілі строєної осі з відстанню між даними осями менше як на 2,5 метри, щодо правильності арифметичних обчислень вагових параметрів. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07 липня 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В апеляційній скарзі зазначає щодо порушень вимог Інструкції №512 при винесені оскаржуваної постанови. Вказує на порушення Порядку №1174 затвердженого постановою КМУ від 27.12.2019 року. Посилається на відсутність в постанові даних визначених вищезазначеною Інструкцією та Порядком. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, апеляційну скаргу підтримав, просив вимоги її задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Клопотань, заяв - не надійшло. Суд вважає за можливе, відповідно до ст.311 КАС України справу розглянути в письмовому провадженні за наявними у ній матеріалами. Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість судового рішення, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції - скасувати, з огляду на таке. Як встановлено судом та підтверджено наявними в справі матеріалами, 08.12.2021 старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Колєснік Н. Г. відносно позивача винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному серії ВМ №00002243. Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн. із зазначенням, що 04.12.2021 о 12 год. 19 хв. За адресою Н-03 км 210+500 Хмельницька обл.., зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18/440 д.н.з. [NUMBER] відповідальна особі допустила рух транспортного засобу з перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 19,9% (13,33 тон), навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 11,6% (3,619 тон), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 22,6 (10,127 тон). Не погоджуючись із винесеною постановою, позивач оскаржив її до суду. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірна постанова є правомірною та не підлягає скасуванню, оскільки факт порушення п.22.5 Правил дорожнього руху підтверджено наданими відповідачем доказами, оскаржувана постанова складена у відповідності до вимог ст.283 КпАП України, а тому прийшов до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають. Перевіряючи правомірність та законність оскаржуваної постанови, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує її протиправність, колегія судів виходить з наступного. Так, положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до ч.5 ст.14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. За приписами п.1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Згідно п.22.5 ПДР України, рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Частиною 2 ст.132-1 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність у випадку перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Згідно ч.1 ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч.2 ст.122-2, ч.2 і 3 ст.132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб. Відповідно до ч.7 ст.258 КУпАП, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого ст.132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення такої постанови, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 279-1 цього Кодексу. Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019р. №1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021р. № 623). Згідно п. 2 Порядку №1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційної телекомунікаційної системи. Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п.7 Порядку №1174). Так, відповідно до п.п.1,2,5 Розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021р. №512, уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені ч.2 ст.122-2, ч.2 та 3 ст.132-1 КУпАП (далі - адміністративні правопорушення). Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті. Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - cистема), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова). На першому етапі (рівні) за результатами опрацювання матеріалів інформаційного файлу уповноважена посадова особа, за наявності відомостей у справі про адміністративне правопорушення стосовно осіб, зазначених у ч.ч.1 та 2 ст.14-3 КУпАП, щодо відповідності символів номерного знака зафіксованого транспортного засобу, наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб та відповідальну особу або особу, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України, відсутності інформації про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами та відсутності обставин, що виключають адміністративну відповідальність особи, виносить із використанням засобів системи постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки. Вимогами ст.283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: - найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; - дату розгляду справи; - відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; - опис обставин, установлених під час розгляду справи; - зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; - прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: - дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; - транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); - технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); - розмір штрафу та порядок його сплати; - правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; - відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності. Як встановлено судом першої інстанції та перевірено під час апеляційного розгляду справи, згідно оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, а саме, за перевищення нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України: загальної маси транспортного засобу на 19,9% (13,33 тон.) Відповідач зазначає, що вказане правопорушення зафіксовано за допомогою технічних засобів Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10035. Колегія суддів звертає увагу, що у спірній постанові відсутні відомості щодо максимального дозволеного навантаження на вісь, повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількість коліс) на вісі, виміряних з урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також щодо допустимих габаритно-вагових параметрів транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги. Враховуючи, що сформована системою в автоматичному режимі постанова виноситься без складання протоколу про адміністративне правопорушення, що передбачено пунктом 3 Розділу ІІ Інструкції №512, а також враховуючи, що ні Порядком №1174, а ні Інструкцією №512 не передбачено перед винесенням постанови складення будь-яких інших матеріалів (актів, довідок зважування тощо), зазначення відповідних відомостей в постанові є обов`язковим та надає можливість перевірити правомірність притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП. Колегія суддів зазначає, що відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції листом від 24.06.2022 року було запропоновано подати відзив з посиланням на докази якими він обґрунтовується (а.с.44). На виконання вимог ухвали, відповідачем надано додаткові пояснення відзив на позовну заяву. Дослідивши надані докази наявні в матеріалах справи, колегія суддів зазначає, що згідно сертифікатів перевірки типу, виданих 17.06.2021р. та чинних до 16.06.2031р., прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, відповідають вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ від 13.01.2016р. №94, тобто підтверджено відповідність законодавчим вимогам та вимогам ДСТУ. Натомість, колегія суддів звертає увагу, що відповідачем в якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення не надано фото та інформаційну картка ГВК, а лише зазначено, що згідно \~інформаційної картки ГВК маса транспортного засобу склала 53330 кг., що перевищує нормативний показник - 40 т, навантаження на строєні осі склало 32127 кг, що перевищує нормативний показник - 22 т., а навантаження на одиночну вісь склало 14619 кг., що перевищує нормативний показник - 11т. Колегія суддів звертає увагу, що позивач, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є власником автомобіля MAN TGX 18.440, державний номерний знак [NUMBER] , тип: вантажний - спеціалізований вантажний сідловий тягач. З відомостей товарно-транспортної накладної (а.с.17) фактична маса автомобіля складала 38 тон 661 кг. Судом встановлено, що оскаржувана постанова містять масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак відповідачем належним чином не обґрунтовано відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження, зазначеному розміру перевищення навантаження визначеному в тоннах. Отже, судом першої інстанції неповно досліджено докази, надані відповідачем на виконання вимог ухвали суду, та зроблено помилковий висновок, що факт порушення Правил дорожнього руху підтверджено наданими стороною відповідача доказами. Щодо посилання відповідача, що постанова, містить посилання на веб-сайт в мережі Інтернет та ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації, де особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, то з постанови яка міститься в матеріалах справи, суд не може встановити та перевірити вказані обставини через її якість, зокрема вказано неправильний ідентифікатор доступу. Зазначеної інформації відповідачем також не надано й до суду. Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладено на суб`єкта владних повноважень. Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання постанови про притягнення позивача до відповідальності, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем Правил дорожнього руху. Із наявних матеріалів справи не вбачається можливим з`ясувати на основі чого уповноважена особа прийшла до висновку про перевищення навантаження транспортного засобу. Отже, відповідач не надав ні суду першої, ні апеляційної інстанції належних доказів, які свідчили б про фактичне порушення позивачем положень пункту 22.5 ПДР України, оскільки не надано документів, які б містили інформацію про зважування транспортного засобу, відповідачем під час автоматичної фіксації адміністративного правопорушення не було визначено тип транспортних засобів та відповідно не було враховано цю інформацію під час розгляду справи, також відсутній відеозапис руху транспортного засобу, що не враховано судом першої інстанції. Подібного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду при винесенні постанови від 28.04.2022 року у справі № 540/383/21 (адміністративне провадження № К/9901/33394/21). Колегія суддів зазначає, що сама постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки містить лише опис обставин, які визнані відповідачем підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення певних доказів на їх підтвердження. За таких обставин, колегія суддів перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, приходить до висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача щодо протиправності оскаржуваної постанови. Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. За змістом частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Таким чином, враховуючи те, що у справі неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Частиною 6 статті 139 Кодексу передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. При зверненні з даним позовом до суду першої інстанції позивачем сплачено 496,20 грн. судового збору (квитанція від 23.05.2022), а при поданні апеляційної скарги 744,30 грн. (квитанція від 19.07.2022) Таким чином, на підставі ст.139 КАС України, з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 1240,50 грн.

Результат розгляду: granted