Рішення адміністративного суду від 2022-02-09 00:00:00+02

До Михайлівського районного суду Запорізької області звернувся [PERSON] із адміністративним позовом, в якому зазначив, що наприкінці 2021 року він дізнався, що у відношенні нього було відкрито виконавче провадження. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження 4 січня 2022 року, йому стало відомо, що 31 грудня 2020 року у відношенні нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. У вказаній постанові зазначено, що 31 грудня 2020 року о 16-15 год. на 341 км траси Харків - Сімферополь, [PERSON] керуючи транспортним засобом Фольцваген Пасат, номерний знак [NUMBER] , порушив правила обгону, здійснив обгін на перехресті, чим вчинив адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вказана постанова серії БАБ №415300 від 31 грудня 2020 року була винесена поліцейським СРПП Василівського ВП старшим сержантом поліції Гришиним Сергієм Андрійовичем. Позивач вказує, що порушень Правил дорожнього руху він не допускав. Оскаржувана постанова не містить жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення. Враховуючи викладене, просить суд скасувати постанову серії БАБ №415300 від 31 грудня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Ухвалою Михайлівського районного суду Запорізької області від 10 січня 2022 року вищевказаний адміністративний позов залишено без руху. Ухвалою Михайлівського районного суду Запорізької області від 11 січня 2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Михайлівського районного суду Запорізької області від 21 січня 2022 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Головне управління національної поліції в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29), а також в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - поліцейського СРПП Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта поліції Гришина Сергія Андрійовича (71601, м. Василівка, вул. Шевченко, 38). 4 лютого 2022 року від відповідача - Головного управління Національної поліції в Запорізькій області надійшов відзив на позовну заяву. Так відповідач зазначив, що дійсно 31 грудня 2020 року о 16-15 год. на 341 км траси Харків - Сімферополь, [PERSON] керував транспортним засобом Фольцваген Пасат, номерний знак [NUMBER] та порушив правила обгону, здійснив обгін на перехресті. Після чого, поліцейським СРПП Василівського ВП старшим сержантом поліції Гришиним Сергієм Андрійовичем була складена постанова серії БАБ №415300 від 31 грудня 2020 року і [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 грн. відповідач вважає необґрунтованими та безпідставними доводи позивача щодо невідповідності дій поліцейського, який склав вказану постанову, оскільки він діям в межах Закону. На думку відповідача, позивачем не доведено неправомірності оспорюваної постанови, тому в задоволенні позову слід відмовити. Позивач в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Наголошує, що правил дорожнього руху не порушував, а постанова взагалі не містить посилань на докази наявності в його діях складу адміністративного правопорушення. Відповідачі та третя особа в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого. Відповідно до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Згідно п.2 розділу ІІІ наказу №1395 від 07.11.2015 року затвердженого в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» - постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 КпАП України, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення. Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №415300 від 31 грудня 2020 року, що складена старшим сержантом поліції СРПП Василівського ВП Гришиним С.А., 31 грудня 2020 року о 16-15 год. на 341 км траси Харків - Сімферополь, [PERSON] керував транспортним засобом Фольцваген Пасат, номерний знак [NUMBER] та порушив правила обгону, здійснив обгін на перехресті, чим порушив вимоги пункту 14.6-а Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди. Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Згідно ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи. Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність. Статтею 10 КУпАП України передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки та бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Відповідно до частини 5 статті 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року у справі № 5-рп/2015, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Згідно статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Окрім наведеного, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Згідно принципу законності накладення адміністративного стягнення, підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності та застосування до неї заходів адміністративного стягнення є протиправність діяння (стягнення може бути накладено тільки тоді, коли в діянні особи встановлений склад правопорушення), а також протиправні діяння особи ознак правопорушення, передбачених конкретною правовою нормою, і кваліфікація цих діянь за відповідною статтею). Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). В пункті 14.6 Правил дорожнього руху зазначено, що обгін заборонено: а) на перехресті; б) на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м перед ними; в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом; г) у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості; ґ) транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд; д) у тунелях; е) на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку; є) колони транспортних засобів, позаду якої рухається транспортний засіб з увімкненим проблисковим маячком (крім оранжевого). Позивач категорично заперечує, що ним були порушені ПДР і вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Суду не було надано жодних доказів, визначених ч.1 ст.251 КУпАП, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Таким чином, старшим сержантом поліції СРПП Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області Гришиним С.А. під час прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому є передбаченні законом підстави для задоволення позовних вимог. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №415300 від 31 грудня 2020 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Відповідно до ст.139 КАС України, з відповідача Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 496,20 грн. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted