Рішення адміністративного суду від 2022-03-31 00:00:00+03

в липні 2021 року позивач Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до ТОВ "ІЗУМРУД СП" про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи БП АЗС товариства з обмеженою відповідальністю ІЗУМРУД СП, розташованої за адресою: Донецька область, Волноваський район, с. Іскра, вул. Центральна, 32б до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки. Також, позивач просив встановити у судовому рішенні спосіб і порядок його виконання шляхом зобов`язання директора товариства з обмеженою відповідальністю ІЗУМРУД СП зупинити експлуатацію БП АЗС товариства з обмеженою відповідальністю ІЗУМРУД СП, розташованої за адресою: Донецька область, Волноваський район, с. Іскра, вул. Центральна, 32б до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 24.11.2021 адміністративний позов задоволено. Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини справи та надав неповну оцінку доказам наявним в матеріалах справи. Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження. Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного. Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності підприємства ТОВ "ІЗУМРУД СП" є КВЕД 46.71 оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (основний). У період з 10.06.2021 по 11.06.2021 відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", окремого доручення Першого заступника Голови ДСНС України Мельчуцького О.Г. від 12.03.2021 № 02-3693/262-1, доручення Прем`єр-міністра України від 11.03.2021 № 10033/1/1-21, наказу ГУ ДСНС України у Донецькій області від 09.06.2021 № 219 Про здійснення позапланових перевірок проведено позапланову перевірку приміщень та території БП АЗС товариства з обмеженою відповідальністю ІЗУМРУД СП, розташованої за адресою: Донецька область, Волноваський район, с. Іскра, вул. Центральна, 32б. За результатами проведеної позапланової перевірки складено акт перевірки суб`єкту господарювання - товариства з обмеженою відповідальністю ІЗУМРУД СП , щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту від 11.06.2021 № 350 (далі - Акт) встановлені численні порушення вимог Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697 (далі - ППБУ), та інших нормативно-правових актів, а саме: - не обладнано системами протипожежного захисту приміщення операторської, що призведе до пізнього виявлення пожежі та оповіщення людей, які перебувають у будівлі, в зв`язку з чим первинні засоби пожежогасіння будуть не ефективними, продукти горіння та чадний газ унеможливлять своєчасну та безпечну евакуацію людей з будівлі та призведуть до отруєння людей що перебуватимуть у ній, гасіння пожежі здійсниться лише після прибуття пожежних підрозділів з необхідними засобами гасіння; - не створено наказ про призначення відповідальних за пожежну безпеку окремих будівель, споруд, приміщень, дільниць, технологічного та інженерного устаткування, а також за утримання й експлуатацію засобів протипожежного захисту, що призводить до зниження рівня пожежної безпеки на об`єкті; - наказом керівника не затверджено інструкцію, якою встановлено протипожежний режим який включає: порядок відключення від мережі електрообладнання у разі пожежі; порядок огляду й зачинення приміщень після закінчення роботи; порядок проходження посадовими особами навчання й перевірки знань з питань пожежної безпеки, а також проведення з працівниками протипожежних інструктажів та занять з пожежно-технічного мінімуму з призначенням відповідальних за їх проведення; порядок організації експлуатації та обслуговування наявних інженерно-технічних засобів протипожежного захисту (автоматичних систем пожежної сигналізації, вогнегасників тощо); порядок проведення планово - попереджувальних ремонтів та оглядів електроустановок, опалювального, вентиляційного, технологічного та іншого інженерного обладнання; порядок збирання членів добровільної пожежної дружини та відповідальних посадових осіб у разі виникнення пожежі, виклику вночі, у вихідні й святкові дні; - до роботи на автозаправній станції допускаються особи, які не пройшли навчання за програмою пожежно-технічного мінімуму, що призведе до паніки та невірним діям персоналу при виникненні пожежі, що в свою чергу сприяє розвитку пожежі, перешкоджає евакуації людей в окремих випадках при незнанні небезпечних чинників у технологічному процесі та його порушення може призвести до виникнення пожежі або вибуху; - керівником підприємства не розроблені комплексні заходи щодо забезпечення пожежної безпеки, що призводить до зниження рівня пожежної безпеки на об`єкті; - БП АЗС не забезпечена знаками пожежної безпеки: відповідними знаками попередження водіїв мототранспорту про необхідність вимкнення двигуна на відстані 15 м від паливно-роздавальних колонок; знаками про обов`язкову висадку пасажирів; дорожніми знаками, що забороняють в`їзд транспортних засобів з небезпечними та вибуховими вантажами на територію АЗС, що може призвести до виникнення пожежі внаслідок необережних дій на АЗС; - БП АЗС не забезпечено переносним газоаналізатором у вибухозахищеному виконанні, внаслідок відсутності якого персонал та відвідувачі АЗС не будуть сповіщені про перевищення допустимих концентрацій горючих речовин в повітрі робочої зони, що може призвести до виникнення небезпечної газоповітряної суміші в просторі та створює небезпеку виникнення займання газоповітряної суміші з подальшим розвитком пожежі та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур) та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей; - на видимих місцях БП АЗС не вивішено плакати, які містять обов`язки водія під час заправляння автотранспорту, а також інструкції про заходи пожежної безпеки, що може призвести до неправильного порядку дій під час заправляння автотранспорту з подальшим розливом горючих рідин; - не проведений замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання які мають проводитись 1 раз на 2 роки, якщо інші терміни не обумовлені ПТЕ, внаслідок чого унеможливлюється визначення можливості застосування освітлювальної та силової електромережі для безаварійної роботи або роботи в режимі короткого замкнення, яке призводить до виникнення пожежі та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур), що створює загрозу життю та/або здоров`ю людей. Позивач зазначає, що виявлені порушення створюють безпосередню загрозу виникнення пожежі, несуть загрозу життю та здоров`ю людей, перешкоджають вільній евакуації людей у разі настання надзвичайної ситуації (пожежі, аварії та ін.), ускладнюють гасіння пожежі, подальша експлуатація БП АЗС товариства з обмеженою відповідальністю ІЗУМРУД СП із вищезазначеними порушеннями пожежної безпеки створює загрозу життю та/ або здоров`ю людей, а тому звернувся до суду з відповідним позовом. Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що описані в Акті перевірки виявлені порушення безумовно можуть становити загрозу життю та здоров`ю людей. На переконання суду першої інстанції, сукупність виявлених в ході позапланової перевірки порушень у БП АЗС ТОВ "ІЗУМРУД СП", створюють загрозу для життя і здоров`я осіб, які відвідують БП АЗС ТОВ "ІЗУМРУД СП" та інших осіб, які знаходяться на такому об`єкті та біля нього. При обранні виключного заходу реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі відповідача, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами. Надаючи оцінку виявленим під час контролюючого заходу та відображеним у акті перевірки порушенням, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у сукупності порушення відповідача у сфері пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту повинні кваліфікуватись як такі, що створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей, які відвідують та працюють на АЗС оскільки можуть призвести до займання та розповсюдження вогню, вибуху в приміщеннях вказаного закладу. Отже, порушення, на переконання суду першої інстанції є суттєвими та створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей, які працюють та відвідують АЗС, оскільки можуть призвести до займання та розповсюдження вогню, вибуху в приміщеннях вказаного закладу та дає підстави для застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) БП АЗС товариства з обмеженою відповідальністю ІЗУМРУД СП . З огляду на викладене, оцінивши матеріали справи, враховуючи, що відповідачем докази усунення порушень, вказаних в акті перевірки №350 від 11.06.2021 року до суду не подано, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню. Щодо встановлення у судовому рішенні способу і порядку його виконання, шляхом зобов`язання директора товариства з обмеженою відповідальністю ІЗУМРУД СП зупинити експлуатацію БП АЗС товариства з обмеженою відповідальністю ІЗУМРУД СП , розташованої за адресою: Донецька область, Волноваський район, с. Іскра, вул. Центральна, 32б до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, то суд першої інстанції зазначає, що позивачем не надано доказів неможливості виконання судового рішення обраним способом. З урахуванням встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні такого клопотання. Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи наступні обставини. Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В силу ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Статтею 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. Згідно з ч.7 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу. Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності (ст. 1 Кодекс цивільного захисту України). Відповідно до ч. 1, 2 ст.64 Кодексу цивільного захисту України, Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. Згідно з п.12 ч.1 ст.67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. Відповідно до ч.2 ст.68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом. Як зазначено в ч.1 ст.70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнані таблички із з Згідно з ч.2 ст.70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду. Відповідно до ст.12 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом. У разі застосування санкцій за порушення вимог чинного законодавства України, зокрема, якщо законом передбачаються мінімальні та максимальні розміри санкцій, враховується принцип пропорційності порушення і покарання. Колегією суддів встановлено, що на час звернення позивача до суду першої інстанції та прийняття оскарженого рішення відповідачем не були усунуті порушення, що були встановлені позивачем в акті перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки. Також, на час розгляду справи на стадії апеляційної інстанції, відсутній Акт повторної перевірки, згідно з якого було б встановлено усунення усіх недоліків. Разом з тим, абз.1 ст.27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини. Відповідно до ст.70 Кодексу цивільного захисту України зазначені в акті порушення є підставою для звернення позивача до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення об`єктів, а для суду - прийняття відповідного рішення. Оскільки, вчинені відповідачем порушення передбачені ст.70 Кодексу цивільного захисту України та створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, в тому числі осіб які відвідують даний заклад, працюючого персоналу, інших громадян, колегія суддів приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог. Враховуючи зазначене, колегія суддів наголошує, що у Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області були усі ґрунтовні підстави для звернення з позовом до суду про застосування заходів реагування у вигляді зупинення роботи відповідача. Також, колегія суддів звертає увагу, що забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення. Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 28.02.2019 по справі №810/2400/18. В частині доводів апелянта щодо підключення електроенергії лише в грудні 2021 року та відсутності господарської діяльності за вказаною адресою, колегія суддів зазначає, що договір на підключення електроенергії з даним постачальником укладений [PERSON] та ДТЕК та зазначав, що функціональне призначення об`єкта для ведення особистого селянського господарства. В свою чергу, [PERSON] на праві оренди надав ТОВ "Ізумруд СП" майно АЗС. З урахуванням вказаного у суду виникають сумніви, що ТОВ "Ізумруд СП" використовуватиме дану АЗС для особистого селянського господарства. Крім того, підключення електроенергії не свідчить про обставини не використання об`єкта у господарській діяльності до цього моменту. Щодо не повідомлення про розгляд справи в суді першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції направлялись документи щодо проходження справи (як на останню відому адресу, так і на електронну адресу). Також, як вбачається з матеріалів справи, від відповідача повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за №2100107419138 (а.с.98). З урахуванням вказаного, доводи апелянта не знаходять свого підтвердження в цій частині. Щодо інших посилань апелянта, колегія суддів зазначає, що вони не впливають на правильність вирішення спору по суті. Крім того, у рішення ЄСПЛ по справі Ґарсія Руіз проти Іспанії (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід. Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області є спеціальним органом, який здійснює контроль за додержанням суб`єктами господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, колегія суддів зазначає, що належним доказом усунення зафіксованих в акті перевірки порушень є результати повторної перевірки. Однак, матеріали справи не містять такої заяви та не містять висновку позивача про усунення відповідачем всіх зафіксованих в акті перевірки порушень, а тому колегія суддів вважає, що доводи відповідача про відсутність порушень не підтверджені належними доказами. Крім того, відповідач у разі усунення недоліків в повному обсязі, виявлених управлінням ДСНС, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не позбавлений можливостей звернутись до суду першої інстанції з заявою про скасування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), застосованих судом за результатом розгляду адміністративної справи. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 823/589/16 (№ К/9901/30861/18). Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні. За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Результат розгляду: denied