Рішення адміністративного суду від 2022-11-15 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «УКРХІМ» (далі - ТОВ «Торговий дім «УКРХІМ») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом, в якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - ГУ ДФС у м. Києві) від 02.10.2017 № 0050401404 та № 0050391404. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.08.2018 в позові відмовлено. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким позов задоволено. Не погодившись з висновками суду апеляційної інстанції, ГУ ДФС у м. Києві оскаржило його у касаційному порядку. У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018 та залишити в силі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.08.2018. У доводах касаційної скарги відповідач зазначає, що виявлені порушення правильності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість ґрунтується не на обмеженні права позивача враховувати суми коригування уточнюючих розрахунків при формуванні показників податкової звітності наступних податкових періодів, а у зв`язку з тим, що ТОВ «ТД УКРХІМ» не вірно веде облік сум від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) в розрізі звітних (податкових) періодів, у якому виникло таке значення. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Торговий дім «УКРХІМ» зазначає, що рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, позивач просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову перевірку ТОВ «Торговий дім «Укрхім» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за червень 2017 року. За результатом перевірки складено акт від 16.09.2017 № 642/26-15-14-04-01/39716581, в якому зафіксовано порушення позивачем пункту 198.6 статті 198, пункту 200.4 статті 200, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України. За результатами перевірки ГУ ДФС у м. Києві 02.10.2017 прийнято податкові повідомлення-рішення, зокрема: № 0050401404 за формою «В3», яким встановлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період - червень 2017року, та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку в сумі 1 562 94,00грн.; № 0050391404 за формою «В1», яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку в розмірі 749 299,00грн. Підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень рішень стали доводи податкового органу про те, що ТОВ «ТД УКРХІМ» не вірно веде облік сум від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) в розрізі звітних (податкових) періодів, у якому виникло таке значення. При цьому, податковим органом не заперечувалось правильність формування та підтвердження відповідними первинними документами сум податкового кредиту за відповідні періоди (липень, серпень 2016, січень 2017). Приймаючи рішення про відмову в позові суд першої інстанції виходив з того, що позивачем зменшено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, тоді, як результатами попередніх перевірок встановлено обов`язок позивача здійснити корегування суми від`ємного значення що підлягає поверненню на рахунок платника у банку. Отже, необхідно було зменшити розмір рядка 20.2.1 «підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку» замість скорегованого рядка 20.3 «зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду». Товариством не здійснено коригування у додатку №3 до декларації з податку на додану вартість щодо зменшення бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку в сумі 749 299,00грн. Також суд дійшов висновку, що сума від`ємного значення з податку на додану вартість, що обліковувалась за червень-серпень 2016 року позивачем використано, як в рахунок відшкодування на поточний банківський рахунок так і в рахунок погашення поточних зобов`язань. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції цілком правильно та обґрунтовано виходив з наступного. Так, згідно з пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Згідно з пунктами 200.7, 200.8, 200.9 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. До декларації додається розрахунок суми бюджетного відшкодування, а також оригінали митних декларацій (примірників декларанта), що підтверджують вивезення товарів (супутніх послуг) за межі митної території України. Судом апеляційної інстанції з`ясовано, відповідно до розрахунку суми бюджетного відшкодування за червень 2017 року, Додаток 3 до декларації (Розрахунок суми бюджетного відшкодування) заявлена позивачем до відшкодування на рахунок у банку сума, що становить 2 311 993,00 грн. складається з: суми від`ємного значення за липень 2016 у розмірі 272 367, 30 грн.; суми від`ємного значення за серпень 2016 у розмірі 1 290 327,07 грн.; суми від`ємного значення за січень 2017 у розмірі 749 299,02 грн. Надаючи оцінку правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення № 0050391404 від 02.10.2017 судом апеляційної інстанції з`ясовано, що за результатами камеральної перевірки даних позивача, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за лютий 2017 року податковим органом складений акт № 133/26-53-12-18/39716581 від 19.04.2017, відповідно до висновків якого товариством неправомірно включено податок на додану вартість в сумі 749 299 грн. в рядок 16.2, в той час як право збільшити податковий кредит на суму 749 299 у підприємства виникне у березні. При формуванні податкової звітності за травень 2017 року товариством включено суму 749 299 в рядок 16.3 - збільшено/зменшено залишок від`ємного значення на підставі податкового повідомлення-рішення від 12.05.2017№ 22615121821. В подальшому, у зв`язку із самостійно виявленими помилками, позивач скористався правом передбаченим пункту 50.3 статті 50 Податкового кодексу України та 30.08.2017 подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань за травень 2017 № 91174818640, яким зменшено значення рядка 16.3 Декларації на суму 749 299 грн. Вказану суму від`ємного значення, позивачем раніше заявлено до відшкодування на рахунок у банку, та скореговану податковим повідомленням-рішенням від 12.05.2017 № 22615121821 за формою «В4». У зв`язку з виправленням помилок товариством подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за травень вх № 9174818640 від 30.08.2017, яким зменшено значення рядка 16.3 декларації «збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу на суму 749 299,00 грн. 30.08.2017 ТОВ «ТД «Уркхім» подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок за травень 2017 року (№9174818640 від 30.08.2017) яким зменшено значення рядка 16.3 декларації, а саме - зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу на 749 299,00 грн. Крім того, товариством подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за червень 2017 вх. 9175968093 від 31.08.2017, яким зменшено значення рядка 16.1 декларації значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду на суму 749 299 грн. Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції стверджував, що товариство при поданні уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань за червень 2017 року зменшило значення рядків 16.1, 19, 20.3 та 21 звітного періоду на 749 299 грн., але допустило помилку зменшивши значення рядка 21 (сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду). Разом з тим, на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, в розмірі 749 299,00 грн., товариством самостійно було скориговано зазначені показники податкової звітності. Відтак, зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларованої на рахунок платника у банку в розмірі 749 299,00 грн. податковим повідомленням-рішенням № 0050391404 є безпідставним. При цьому, відповідно до рядка 21 Податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2017 (з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість) товариством задекларовано суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, який переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду - 5 405 216. Разом з тим, акт перевірки не містить, а податковим органом не надано доказів, що в структурі зазначеної суми міститься лише спірна сума 749 299 ,00 грн. податкового кредиту за січень 2017 року. Розрахунків виявлених розбіжностей податковим органом в акті перевірки не наведено. Відповідно до Додатку 3 Розрахунок суми бюджетного відшкодування податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2017 року, спірна сума бюджетного відшкодування також сформована за рахунок податкового кредиту заявленого за такі періоди: - липень 2016 року у розмірі 272 367,30 грн.; - серпень 2016 року у розмірі 1290 327,07 грн. Представник відповідача в суді апеляційної інстанції пояснив, що від`ємне значення податкового зобов`язання за липень 2016 у розмірі 272 367, 00 та за серпень 2016 у розмірі 1 298 389,00 грн. зараховано в рахунок погашення податкових зобов`язань за травень 2017 року. Крім того, зазначив, що оскільки в рядку 9 Податкової декларації з податку на додану вартість задекларовано податкових зобов`язань 1 650 154,00 грн., а суму податкового кредиту (рядок 19 податкової декларації) задекларовано у розмірі 1 562 694,00 грн., а тому від`ємне значення відсутнє. Разом з тим, сума податкового кредиту у розмірі 1 562 694,00 грн. відображена позивачем в рядку 19 податкової декларації з податку на додану вартість за звітний період Зі змісту акту перевірки вбачається, що податковий орган вважав, що позивачем завищено заявлену суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за червень 2017 року на 1 562 694, оскільки відповідно до поданої товариством податкової декларації з податку на додану вартість за червень, з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань (рядок 9) становить 1 650 154 грн., а тому у ТОВ «ТД`УКРХІМ» в червні 2017 року відсутнє від`ємне значення за липень 2016 в розмірі 272 367,00 грн. та за серпень 2016 року у розмірі 1298389 грн. (тобто, в загальній сумі 1 570 756, 00 грн.) Разом з тим, як встановлено судом апеляційної інстанції, висновки податкового органу є суперечливими, оскільки містять розбіжності щодо розміру сум значень. Також, податковим органом не доведено факт використання товариством спірних сум шляхом зарахування їх у рахунок сплати грошових зобов`язань за відповідні, зокрема, поточний, податкові періоди. Акт перевірки не містить детальної інформації із чітким визначенням за якими податковими деклараціями у яких податкових періодах товариством використано суми податку, фактично сплаченої у попередніх податкових періодах за липень 2016 року у розмірі 272 367,30 грн. та за серпень 2016 року у розмірі 1290 327,07 грн. При цьому, самостійне визначення платником податків черговості врахування від`ємного значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 на погашення податкового зобов`язання наступного податкового періоду по відношенню до податкового кредиту цього періоду не порушує вимог пункту 200.4. статті 200 Податкового кодексу України. Тобто першочергове зарахування податкового кредиту з податку на додану вартість податкового періоду в рахунок погашення податкових зобов`язань того ж періоду по відношенню до від`ємного значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 не порушує вимоги пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України. Відтак, висновки суду першої інстанції, що сума від`ємного значення з податку на додану вартість, що обліковувалась за червень-серпень 2016 року позивачем використано, як в рахунок відшкодування на поточний банківський рахунок так і в рахунок погашення поточних зобов`язань є помилковими. Таким чином акт перевірки в описаній вище частині порушень не відповідає вимогам законодавства, оскільки викладені в ньому факти не ґрунтуються на документах податкового обліку, а висновки перевірки зроблено без належного дослідження документів платника податків. Відтак, податкове повідомлення-рішення 0050401404, яким встановлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період - червень 2017року, та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку в сумі 1 562 694,00 грн. є протиправним та підлягає скасуванню. Судом апеляційної інстанції встановлено та не заперечувалось відповідачем, 22.08.2017 на поточний рахунок ТОВ «Торговий дім «УКРХІМ» була зарахована сума 2 311 993 грн, яка заявлена до бюджетного відшкодування у податковій Декларації з податку на додану вартість в червні 2017. Враховуючи наведені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог та скасування спірних податкових повідомлень-рішень. За правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Результат розгляду: denied