Рішення адміністративного суду від 2022-11-22 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив: - визнати протиправними дії Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, сільського голови Миколаївської сільської ради щодо невизнання факту прийняття рішень по пункту 1 Порядку денного 14 сесії Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області VIII скликання від 29.10.2021 та пункту 2 Порядку денного 15 сесії Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області VIII скликання від 16.11.2021 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, яка перебуває у користуванні на умовах оренди з «для сінокосіння та випасання худоби» на «для ведення фермерського господарства» із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Миколаївської сільської ради гр. [PERSON] »; - визнати таким, що прийнято рішення по пункту 1 Порядку денного 14 сесії Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області VIII скликання від 29.10.2021 та рішення по пункту 2 Порядку денного 15 сесії Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області VIII скликання від 16.11.2021 щодо розгляду заяви гр. [PERSON] «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, яка перебуває у користуванні на умовах оренди з «для сінокосіння та випасання худоби» на «для ведення фермерського господарства» із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Миколаївської сільської ради гр. [PERSON] »; - зобов`язати Миколаївську сільську раду Синельниківського району Дніпропетровської області, сільського голову Миколаївської сільської ради видати [PERSON] рішення 14 сесії Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області VIII скликання від 29.10.2021 та рішення 15 сесії Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області VIII скликання від 16.11.2021 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, яка перебуває у користуванні на умовах оренди з «для сінокосіння та випасання худоби» на «для ведення фермерського господарства» із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Миколаївської сільської ради гр. [PERSON] ». В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що звернувся з письмовою заявою до сільського голови Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про надання дозволу на зміну цільового призначення та розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 98,6803 га, кадастровий номер 1223881500:01:001:2182, у якій просив змінити цільове призначення вищевказаної земельної ділянки із 01.08 «Для сінокосіння і випасання худоби» на 01.02 «Для ведення фермерського господарства». Розгляд заяви позивача було включено в порядок денний 14 сесії Миколаївської сільської ради Синельниківського району та потім - в порядок денний 15 сесії. Зазначав, що для прийняття рішення за заявою позивача необхідна кількість голосів «За» становить 12. Проте, незважаючи на те, що і 14 і 15 сесією Миколаївської сільської ради VIII скликання за надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки проголосували 13 депутатів, тобто більшістю депутатів від загального складу Миколаївської сільської ради, листами сільської ради від 02.11.2021 вих. № 3280 та від 19.11.2021 вих.№ 3446 позивачу було повідомлено про те, що рішення не прийнято. Також, листом від 08.12.2021 вих. №3646 відповідач-1 аргументував свою позицію, зокрема, тим, що прийняття рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки з «сінокосіння та випасання худоби» на «ведення фермерського господарства» тягне за собою можливість відчуження земельної ділянки шляхом викупу, тому для вирішення вказаного питання доцільно застосовувати норму стосовно прийняття рішення двома третинами від загального складу ради. Позивач вказував, що надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо зміни виду цільового призначення землі в межах однієї і тієї ж категорії, не відноситься до процедури приватизації чи іншим чином відчуження відповідної земельної ділянки, а тому твердження відповідача про необхідність прийняття рішення двома третинами від загального складу ради є безпідставним. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року позов задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області щодо публікації, підписання, належним чином оформлення та видачі [PERSON] рішень 14 сесії Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області VIII скликання від 29.10.2021 та 15 сесії Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області VIII скликання від 16.11.2021 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, яка перебуває у користуванні на умовах оренди з «для сінокосіння та випасання худоби» на «для ведення фермерського господарства» із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Миколаївської сільської ради гр. [PERSON] »; зобов`язано Миколаївську сільську раду Синельниківського району Дніпропетровської області здійснити заходи щодо публікації, оформлення та видачі [PERSON] рішення 14 сесії Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області VIII скликання від 29.10.2021 та рішення 15 сесії Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області VIII скликання від 16.11.2021 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, яка перебуває у користуванні на умовах оренди з «для сінокосіння та випасання худоби» на «для ведення фермерського господарства» із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Миколаївської сільської ради гр. [PERSON] ». Часткового задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що за результатами обговорення та голосування депутатами Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області було прийнято рішення Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, яка перебуває у користуванні на умовах оренди з «для сінокосіння та випасання худоби» на «для ведення фермерського господарства». Таке рішення прийнято більшістю голосів депутатів від загального складу Миколаївської сільської ради, що узгоджується з положеннями ч.1 ст.26, ч.1, 2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Тобто, суд вказав на те, що рішення відносно порушеного позивачем питання прийнято у спосіб, що передбачений Земельним кодексом України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», натомість відповідачами не було вжито заходів щодо його офіційної публікації, оформлення та видачі позивачу. Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач фактично висловлює свою незгоду з висновками суду першої інстанції про те, що депутатами Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області було прийнято рішення по суті порушеного позивачем питання. За позицією відповідача зміна цільового призначення земельної ділянки може призвести до її подальшого відчуження, у свою чергу законом визначено інший порядок прийняття рішень щодо відчуження земельних ділянок - двома третинами від загального складу ради. Оскільки рішення, відносно порушеного позивачем питання, не було прийнято двома третинами від загального складу ради, то, на думку відповідача, суд дійшов безпідставного висновку про прийняття рішення, яке й зобов`язав відповідача оформити, опублікувати та видати його позивачу. Також відповідач вважає, що рішення суду неможливо виконати з огляду на неможливість видати рішення ради «заднім числом». У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обгрунтованість. Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлені обставини справи свідчать про те, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 4-3658/15-21-СГ від 26 травня 2021 року позивачу передано в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності з кадастровим номером 1223881500:01:001:2182 для сінокосіння і випасання худоби. 26 травня 2021 року між позивачем та Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області укладено Договір оренди землі на зазначену земельну ділянку строком на 49 років, який 07 червня 2021 року був зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2380569812238). 31.08.2021 року позивач звернувся з письмовою заявою до сільського голови Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про надання дозволу на зміну цільового призначення та розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 98,6803 га, кадастровий номер 1223881500:01:001:2182 на території Миколаївської сільської об`єднаної територіальної громади Синельниківського району Дніпропетровської області. У заяві позивач просив змінити цільове призначення вищевказаної земельної ділянки із 01.08 «Для сінокосіння і випасання худоби» на 01.02 «Для ведення фермерського господарства». До заяви додано: копії ідентифікаційного коду, паспорту, державного акта на земельну ділянку, технічної документації на земельну ділянку. Розгляд заяви позивача було включено в порядок денний чотирнадцятої сесії Миколаївської сільської ради Синельниківського району. Відповідно до витягу з протоколу чотирнадцятої сесії Миколаївської сільської ради Синельниківського району від 29.10.2021року (питання 1 порядку денного сесії), заяву позивача «про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки із 01.08 «Для сінокосіння і випасання худоби» на 01.02 «Для ведення фермерського господарства»» сесією Ради було розглянуто, із 22 обраних депутатів, з них - 15 присутніх на сесії, проголосувало «За» - 13, 2 - «Утримались», що також підтверджується результатами поіменного голосування з цього питання відповідно до витягу із Системи поіменного голосування «Рада Голос», копія яких долучена до матеріалів справи. Листом від 02.11.2021 вих.№ 3280 відповідачем - 1 було овідомлено позивача про розгляд 14 сесією Миколаївської сільської ради VIII скликання заяви від 03.08.2021, за результатами якого депутатами рішення не прийнято. За усним зверненням позивача посадовими особами Ради було повідомлено, що розгляд вищезазначеної заяви позивача перенесено на наступну сесію Ради, яка відбудеться у листопаді 2021 року. Відповідно до витягу з протоколу п`ятнадцятої сесії Миколаївської сільської ради Синельниківського району від 16.11.2021 (питання 2 порядку денного сесії), який позивач отримав від відповідача - 1 на запит в порядку вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», заяву позивача «про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки із 01.08 «Для сінокосіння і випасання худоби» на 01.02 «Для ведення фермерського господарства» сесією Ради було включено до порядку денного та розглянуто, із 22 обраних депутатів, з них - 15 присутніх на сесії, проголосувало «За» - 13, в тому числі враховано голос сільського голови, 2 - «Утримались», 1 - «Проти», що також підтверджується долученими до матеріалів справи результатами поіменного голосування з цього питання, згідно з витягом із Системи поіменного голосування «Рада Голос». Листом від 19.11.2021вих.№ 3446 відповідачем-1 повідомлено позивача про розгляд 15 сесією Миколаївської сільської ради VIII скликання заяви від 03.08.2021, за результатами якого депутатами рішення не прийнято. Також, на запит позивача від 03.12.2021 вх.№25/04-18, відповідачем-1 листом від 08.12.2021 вих. №3646 позивачу було надіслано витяги з протоколів 14 та 15 сесій Миколаївської сільської ради та результати поіменного голосування по розгляду заяви позивача. У листі також повідомлено, що рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній житлового будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради. Прийняття рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки з «сінокосіння та випасання худоби» на «ведення фермерського господарства» тягне за собою, як наслідок, можливість відчуження земельної ділянки шляхом викупу, тому сільська рада вважає, що для вирішення вказаного питання доцільно застосовувати норму стосовно прийняття рішення двома третинами від загального складу ради. Вважаючи, що відповідачем за результатами поіменного голосування щодо розгляду заяви було допущено бездіяльність, яка полягає у не підготовці, не підписанні та не опублікуванні рішення про надання дозволу на зміну цільового призначення та розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 98,6803 га, кадастровий номер 1223881500:01:001:2182, позивач звернувся з позовом до суду. За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке. Так, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що зміна цільового призначення земельних ділянок у межах однієї категорії здійснюється за проектами землеустрою. Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам ст..20 Земельного кодексу України, пункту 23 Перехідних положень Земельного кодексу України та не заперечуються відповідачами. У свою чергу, рішення про надання дозволу на зміну цільового призначення та розробку проекту землеустрою надається, у тому числі, органами місцевого самоврядування. Порядок прийняття органом місцевого самоврядування відповідних рішень врегульований Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні". Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання регулювання земельних відносин. В свою чергу, стаття 123 ЗК України передбачає, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Частиною 1 статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесії ради проводяться гласно із забезпеченням права кожного бути присутнім на них, крім випадків, передбачених законодавством. Порядок доступу до засідань визначається радою відповідно до закону. Протоколи сесії ради є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" (ч. 17 ст. 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"). Відповідно до ч.1 ст. 26, ч.1,2 ст.59 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР), виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради. У свою чергу, результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради (ч. 3 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"). Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, приписами Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про доступ до публічної інформації» передбачено обов`язок розпорядників інформації, до яких належить і Миколаївська сільська рада, оприлюднювати інформацію про свою діяльність, а саме: результати поіменного голосування; висновки і рекомендації постійних комісій, протоколи засідань постійних комісій; акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, а також проекти актів органів місцевого самоврядування (крім деяких виключень). Заперечуючи факт прийняття рішення і, як наслідок, виникнення обов`язку щодо офіційного оприлюднення такого рішення, відповідач фактично виходить з того, що зміна цільового призначення земельної ділянки з «сінокосіння та випасання худоби» на «ведення фермерського господарства» тягне за собою можливість відчуження земельної ділянки шляхом викупу, тому для вирішення вказаного питання слід застосовувати норму стосовно прийняття рішення двома третинами від загального складу ради, а саме ч.2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Відповідно до абз.2 ч.2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради. З приводу такої позиції відповідача суд першої інстанції правильно зазначив те, що чинне законодавство не забороняє користувачам неприватних земель за необхідності та відповідного обґрунтування звертатись до органів розпорядження землею з ініціативою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки. При цьому така зміна не тягне за собою зміну власника чи користувача земельної ділянки, вона й надалі залишається у власності держави/територіальної громади та на відповідному речовому праві належить користувачеві. У спірному випадку 26 травня 2021 року між позивачем та Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області укладено Договір оренди землі на зазначену земельну ділянку строком на 49 років, який 07 червня 2021 року був зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2380569812238). Тобто, у разі прийняття рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки не відбудеться зміна речового права, яке належить користувачу земельної ділянки. Отже, вирішення питання зміни виду цільового призначення земельної ділянки із 01.08 «Для сінокосіння і випасання худоби» на 01.02 «Для ведення фермерського господарства» в межах однієї і тієї ж категорії, не відноситься до процедури приватизації чи іншої форми передачі у власність, відтак, надання сесією Ради дозволу на розробку відповідного проекту землеустрою не може вважатися рішенням органу місцевого самоврядування щодо безоплатної передачі земельної ділянки у власність і, відповідно, на порядок голосування щодо надання такого дозволу не розповсюджується норма п.2 ч.2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування». Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, оскільки предметом заяви позивача від 31.08.2021 року є лише надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, то жодного питання щодо відчуження земельної ділянки вказана заява не містить та наразі не потребує вирішення. Відтак, норма, яка передбачає прийняття рішення двома третинами голосів від загального складу ради, у даному випадку не може бути застосована. Ураховуючи суть порушеного позивачем питання, результати поіменного голосування, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що за результатами обговорення та голосування депутатами Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області було прийнято рішення «Про надання дозволу на зміну цільового призначення та розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 98,6803 га, кадастровий номер 1223881500:01:001:2182 на території Миколаївської сільської об`єднаної територіальної громади Синельниківського району Дніпропетровської області». Визначаючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд першої інстанції виходи з того, що позов має бути задоволений шляхом визнання протиправною бездіяльністю відповідача щодо публікації, підписання, належним чином оформлення та видачі позивачу такого рішення та зобов`язання відповідача вчинити дії щодо публікації, оформлення та видачі позивачу рішення. Суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновком суду першої інстанції про наявність підстав стверджувати про допущену відповідачем протиправну бездіяльність, оскільки, враховуючи суть спірних відносин, в яких відповідач взагалі заперечує факт прийняття рішення, не можливо стверджувати про те, що відповідач протиправно не виконав таких обов`язків як публікація, оформлення та видача рішення. Наявність таких обов`язків у відповідача виникне лише у разі визнання самого факту прийняття рішення по суті порушеного позивачем питання. Натомість, суд першої інстанції, який фактично і виходив з того, що встановлені обставини справи свідчать про прийняття відповідачем рішення по суті порушеного позивачем питання, такого факту в резолютивній частині рішення не констатував. Отже, на думку суду апеляційної інстанції, належним способом захисту права слід визнати не протиправну бездіяльність відповідача, а визнання самого факту прийняття відповідачем рішення з відповідним обов`язком відповідача вчинити дії щодо публікації, оформлення та видачі позивачу рішення. З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції, в частині визначеного способу захисту права. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial