Рішення адміністративного суду від 2023-05-17 00:00:00+03

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся у суд з позовом до Національної поліції України (далі - відповідач-1, НПУ) та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач-2, ГУ ПФУ в м. Києві) про: - визнання протиправною бездіяльності НПУ, виражену в не підготовці та не поданні до ГУ ПФУ в м. Києві документів, що необхідні для призначення пенсії за вислугу років; - визнання протиправною відмови відповідача-1 у зарахуванні пільгової вислуги років у загальній кількості 06 років 10 місяців 06 днів, здобутої за періоди проходження служби у підрозділах по боротьбі з економічною злочинністю, в спеціальних підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю на пільгових умовах, до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції; - зобов`язання НПУ здійснити перерахунок та зарахувати відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди проходження служби в підрозділах по боротьбі з економічною злочинністю, в спеціальних підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю на пільгових умовах в загальній кількості 06 років 10 місяців 06 днів; - зобов`язання відповідача-1 здійснити перерахунок відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за періоди проходження служби у підрозділах по боротьбі з економічною злочинністю, в спеціальних підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю на пільгових умовах у загальній кількості 06 років 10 місяців 06 днів та встановити надбавку за вислугу років з урахуванням періоду пільгової вислуги років; - зобов`язання НПУ підготувати та подати до ГУ ПФУ в м. Києві всі документи, необхідні для призначення позивачу пенсії за вислугу років, зазначивши при цьому в поданні загальну вислугу в кількості 27 років 01 місяць 20 днів, з яких пільгова вислуга в кількості 06 років 11 місяців 03 дні; - зобов`язання відповідача-2 після отриманих документів від НПУ, необхідних для призначення пенсії за вислугу років, в тому числі із зарахованою позивачу пільговою вислугою років в загальній кількості 06 років 10 місяців 06 днів, здобутої під час проходження служби у підрозділах по боротьбі з економічною злочинністю, в спеціальних підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції, - призначити позивачу пенсію за вислугу років у зв`язку із наявністю необхідного розміру вислуги (27 років 01 місяць 20 днів). На обґрунтування позовних вимог зазначає, що НПУ безпідставно не враховано наявність у позивача права на зарахування пільгової вислуги років до календарної вислуги років, у зв`язку з чим відповідач-1 протиправно не підготував та не направив документи до ГУ ПФУ в м. Києві для призначення позивачу пенсії за вислугу років, а також порушено право останнього на встановлення йому із урахуванням періоду пільгової вислуги років надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії НПУ щодо відмови [PERSON] у зарахуванні пільгової вислуги років в загальній кількості 06 років 10 місяців 06 днів до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції, а також щодо відмови у підготовці та поданні до ГУ ПФУ в м. Києві документів, що необхідні для призначення позивачу пенсії за вислугу років. Зобов`язано відповідача-1: - провести [PERSON] розрахунок вислуги років, зарахувавши відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393, до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні в загальній кількості 06 років 10 місяців 06 днів; - здійснити позивачу перерахунок відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років у загальній кількості 06 років 10 місяців 06 днів та встановити надбавку за вислугу років з урахуванням періоду пільгової вислуги років; - підготувати та подати до ГУ ПФУ в м. Києві всі документи, необхідні для призначення [PERSON] пенсії за вислугу років, зазначивши при цьому в поданні загальну вислугу в кількості 27 років 01 місяць 20 днів, з яких пільгова вислуга в кількості 06 років 10 місяців 06 днів. У задоволенні решти позову відмовлено. Не погоджуючись із судовим рішенням у частині зобов`язання НПУ здійснити позивачу перерахунок відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років у загальній кількості 06 років 10 місяців 06 днів та встановити надбавку за вислугу років з урахуванням періоду пільгової вислуги років, відповідач-1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовити. Свою позицію обґрунтовує тим, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що законодавством не передбачено зарахування до календарної вислуги стажу роботи у пільговому обчисленні для розрахунку надбавки за вислугу років і надання додаткової оплачуваної відпустки. У відзиві на апеляційну скаргу позивач акцентує увагу, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі пункта 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу потрібно задовольнити, а рішення суду - частково скасувати, з таких підстав. Судом установлено, що наказом Департаменту захисту економіки НПУ від 10 листопада 2017 року №331 о/с по особовому складу відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 (через хворобу) частини першої статті 77 підполковника поліції [PERSON] , начальника відділу протидії організованим формам злочинності у сфері економіки управління захисту економіки у місті Києві, з 30 листопада 2017 року. Станом на день звільнення: стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції складає 20 років 03 місяці 14 днів; вислуга років на пільгових умовах - 06 років 11 місяців 03 дні. Водночас наказом від 21 жовтня 2021 року №24 о/с внесено зміни до вказаного вище наказу шляхом заміни слів «вислуга років на пільгових умовах - 06 років 11 місяців 03 дні» словами та цифрами «вислуга років на пільгових умовах - 06 років 10 місяців 06 днів». Заявою від 30 вересня 2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві через НПУ про зарахування пільгової вислуги років до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції; здійснити перерахунок та зарахувати до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні 06 років 11 місяців 03 дні; здійснити перерахунок стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років 06 років 11 місяців 03 дні та встановити надбавку за вислугу років з урахуванням періоду пільгової вислуги років; підготувати та надати до пенсійного органу документи, необхідні для призначення пенсії за вислугу років; відповідачем-2 після отримання документів призначити пенсію за вислугу років. Листом Сектору з питань пенсійного забезпечення НПУ від 21 жовтня 2021 року №Ф-906/48-2021 за наслідками розгляду вказаного вище звернення позивача інформовано, що відповідно до наказу від 10 листопада 2017 року №331 о/с вислуга років [PERSON] у календарному обчисленні на день звільнення становить 20 років 03 місяці 14 днів, у зв`язку з цим для оформлення та подачі документів до органів ПФУ для призначення пенсії за вислугу років немає законних підстав, оскільки відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» умовою призначення пенсії за вислугу років, зокрема і позивачу незалежно від віку, якщо він звільнений з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року є наявність вислуги 23 календарних роки та 06 місяців і більше. Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач-1 при розрахунку вислуги років позивачу протиправно не включив вислугу років, обчислену на пільгових умовах. Водночас, зважаючи на те, що пільговий стаж служби позивача у загальній кількості 06 років 10 місяці 03 дні підлягає зарахуванню до вислуги років відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393, то він відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» мав бути врахований до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За приписами ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Згідно з п. «а» ч. 1 ст. 12 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. На виконання вищезазначених вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року за №393 затверджено порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі - Постанова №393). Пунктом 3 Постанови №393 визначені випадки, коли до вислуги років для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, зараховується певний період на пільгових умовах. При цьому апеляційний суд звертає увагу, що Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 березня 2021 року в справі №805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 березня 2018 року в справі №295/6301/17, від 19 вересня 2018 року в справі №725/1959/17, і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у частині призначення пенсії за вислугу років, дійшов висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку. Ця позиція також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року в справі №480/4241/18. Окрім цього, у зазначеній постанові сформовано правові висновки, що в цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Постанови №393. З матеріалів справи вбачається, що НПУ визнає факт наявності у [PERSON] пільгової вислуги років 06 років 10 місяців 06 днів. Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно зі ст. 78 цього Закону стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки. До стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР. Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення. Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України. З аналізу наведених положень законодавства, що регулює спірні правовідносини, вбачається, що визначення надбавки за вислугу років та додаткової оплачуваної відпустки відбувається із розрахунку саме стажу служби в поліції, до якого враховуються виключно повні роки вислуги років. Як вже зазначалось вище, Постановою №393 визначено порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей. При цьому вказана постанова прийнята відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ». Водночас норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначають умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Статтею 17 вказаного Закону передбачено, що Порядок обчислення вислуги років для призначення пенсій відповідно до цього Закону особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ визначається Кабінетом Міністрів України. При цьому Постанова №393 встановлює порядок обчислення стажу (вислуги років) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, що проводиться з метою призначення пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та не визначає правила встановлення надбавки за вислугу років та тривалості додаткової оплачуваної відпустки під час проходження служби в поліції. Разом з тим ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає виключно умови призначення пенсій за вислугу років, та не підлягає застосуванню при розрахунку надбавки за вислугу років та додаткової оплачуваної відпустки. Крім того в даному випадку підлягають застосуванню висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 19 листопада 2019 року в справі №520/903/19 та від 31 березня 2020 року в справі №520/2067/19, за якими положення Постанови №393 не регулюють питання, передбачені ч. 2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію». З огляду на викладені обставини за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів приходить висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправними дій НПУ щодо відмови [PERSON] у зарахуванні пільгової вислуги років в загальній кількості 06 років 10 місяців 06 днів до стажу служби в поліції, зобов`язання відповідача-1 здійснити позивачу перерахунок відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням вказаного періоду пільгової вислуги років та встановити надбавку за вислугу років з урахуванням періоду пільгової вислуги років. Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, відповідно рішення суду першої інстанції у вказаній частині підлягає скасуванню. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення або змінити судове рішення. За змістом ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосовано норми матеріального права, що зумовило неправильне вирішення справи в частині. Частинами 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 цієї правової норми закріплено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Правові засади справляння судового збора, платники, об`єкти та розміри ставок судового збора, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збора визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI у відповідній редакції (далі - Закон). Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону у редакції, чинній на момент подання позову до суду першої інстанції, ставка судового збора за подання адміністративного позову немайнового характера, який подано фізичною особою, складала 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908,00 грн). Оскільки апеляційним судом частково скасовано судове рішення із відмовою частково у позові, відповідно розподіл судових витрат підлягає зміні, а саме, позивачу мають бути відшкодовані за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 понесені судові витрати у розмірі 1816,00 грн, замість 2905,60 грн.

Результат розгляду: granted