Рішення адміністративного суду від 2024-07-02 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив: - \~скасувати постанову поліцейського 1 взводу 1 роти 1 батальйону Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Іванова Олександра Олександровича серії ЕНА №1205439 «Про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі» від 08.01.2024року, якою [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч.2 ст. 122 КУпАП. Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 квітня 2024 року позовну заяву залишено без задоволення. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати. Апеляційна скарга обґрунтована протиправністю винесеної патрульним поліцейським про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з огляду на недоведеність вини позивача. В письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що поліцейським 1 взводу 1 роти 1 батальйону полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області, старшим сержантом поліції Івановим О.О. 08.01.2024 винесено постанову серії ЕНА №1205439 у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої, 23.12.2023 о 14-12 год. у м. Кривому Розі по вул. С.Колачевського,24, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом HYUNDAI ACCENT, д.н.з. [NUMBER] , проїхав перехрестя вул. С.Колачевського та вул. Т.Буряченко на заборонений жовтий сигнал світлофора. Нагрудний відеореєстратор 475377, 475352, 475254, 475292. Своїми діями [PERSON] порушив п. 8.7.3 «ґ» ПДР України, а саме порушення проїзду на забороняючий жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. Вказаною постановою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладеного штраф у розмірі 510 грн. Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду. За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Згідно із ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Відповідно до пункту 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Пунктом 1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Пунктом 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху визначено, що жовтий сигнал забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди. Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.126 КУпАП. Згідно із КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини 1, 2 статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245). Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно матеріалів справи оскаржувану постанову прийнято у зв`язку з тим, що водій [PERSON] керуючи транспортним засобом HYUNDAI ACCENT, д.н.з. [NUMBER] , проїхав перехрестя вул. С.Колачевського та вул. Т.Буряченко на заборонений жовтий сигнал світлофора. При цьому відповідачем надано до суду першої інстанції відеозаписи, якими зафіксовано факт проїзду транспортного засобу, який після його зупинки патрульними поліцейськими ідентифікується як HYUNDAI ACCENT, д.н.з. [NUMBER] , на заборонений жовтий сигнал світлофора. Разом з тим, надані відповідачем відеозаписи не містять фіксації розгляду адміністративної справи відносно позивача, зокрема встановлення особи, яка керувала транспортним засобом, її пояснення відносно події адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Таким чином надані відповідачем до суду першої інстанції відеозаписи не підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП. Також, колегія суддів акцентує увагу на тому, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку. Таким чином, з огляду на те, що належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП матеріали справи не містять, оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та підлягає скасуванню. Враховуючи те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову. Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відповідно до ч.6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. З матеріалів справи вбачається, що документально підтвердженими судовими витратами позивача є сплачений судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі \~1332,32 грн., що підтверджується платіжними інструкціями №9330-8570-2315-4042 від 22.01.2024 року та №9341-3641-6848-2077 від 06.05.2024 року. Враховуючи те, що Полку патрульної поліції в місті Кривий ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області є підрозділом Полку патрульної поліції в місті Кривий ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, яке в свою чергу, є територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції, то зазначені судові витрати підлягають стягненню з Департаменту патрульної поліції за рахунок його бюджетних асигнувань.

Результат розгляду: granted