Рішення адміністративного суду від 2023-04-28 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 09.01.2023 року через систему «Електронний суд» з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, \~\~\~\~\~\~Інспектора СРПП ВП № 9 ДРУП ГУНП ГУНП в Дніпропетровській області Руденка Івана Валерійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2023 [PERSON] \~\~\~\~відмовлено в \~\~поновленні пропущеного строку на звернення до суду. Адміністративний позов [PERSON] до інспектора СРПП ВП № 9 ДРУП ГУНП ГУНП в Дніпропетровській області Руденка Івана Валерійовича, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення\~ \~повернуто позивачу. Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить суд оскаржувану ухвалу скасувати, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті. Вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з\~ \~Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області судові витрати. В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а також невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області подано відзив на апеляційну скаргу. Згідно якого просить апеляційну\~ \~\~скаргу [PERSON] на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2023 в адміністративній справі №205/267/23(2а/205/27/23) залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2023 без змін. Як вбачається із наданих до апеляційної скарги документів, позивачу стало відомо 28.12.2022 року про винесення відносно нього постанови БАВ №185416 від 03.10.2022 під час ознайомлення через свого захисника з матеріалами справи. В підтвердження позивачем надано фотокопії постанов з датою та часом фотографування, фотокопії правовстановлюючих документів позивача, фототаблиця з місця події, зазначаючи що позивача не було на місці події під час вчинення адміністративного правопорушення, а відповідно і постанову не отримував. Тобто перебіг 10 денного строку звернення до суду розпочався 28.12.2022 та сплинув 09.01.2023 року. Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного. Відповідно до п.4\~ \~ст.320 КАС України\~ \~підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до\~ \~неправильного вирішення питання. За правилами\~ \~ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Приймаючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження будь-яких поважних причин, які б заслуговували на увагу, щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду. Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі, перевірки доказів, у зв`язку чим допустив невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Судова колегія вважає такі висновки передчасними, оскільки без повного дослідження матеріалів справи не можливо встановити, чи був позивач присутній на місці вчинення адміністративного правопорушення. Приписами ч.1\~ \~ст.5 КАС України\~ \~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Згідно ч.1\~ \~ст.122 КАС України\~ \~позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Так, відповідно до ч.2\~ \~ст.286 КАС України\~ \~позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). Правилами п.5 ч.1\~ \~ст.171 КАС України\~ \~встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, крім іншого, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними). За правилами частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Зі змісту наведених норм процесуального права вбачається, що строк, визначений частиною четвертою статті 286 КАС України, є процесуальним строком встановленим законом, який суд може поновити якщо визнає причини його пропуску поважними, проте не може його встановлювати. Зокрема, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. При цьому поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом. Зокрема, у рішеннях по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13.01.2000 та по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1\~ \~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що вирішуючи питання про повернення позовної заяви судом першої інстанції не було враховано вищевикладене, у зв`язку з чим суд дійшов передчасного висновку про повернення адміністративного позову, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційні вимоги позивача про розподіл судових витрат та стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з\~ \~Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, необхідно залишити без задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Засади розподілу судових витрат визначені статтею 139 КАС України. \~Так, частиною першою статті 139 КАС України встановлено загальні правила, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Зміст наведених положень КАС України щодо розподілу судових витрат свідчить про те, що вони стосуються загального правила компенсації судових витрат стороні, на користь якої ухвалено рішення. Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що помилковість висновків суду першої інстанції та порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення питання, у зв`язку із чим судова колегія вважає, що ухвала Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2023року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду на етапі вирішення питання про відкриття провадження у справі. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial