Рішення адміністративного суду від 2022-08-10 00:00:00+03

22.11.2021р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції) позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив поновити пропущений строк звернення до суду; визнати протиправною бездіяльність відповідача Управління соціального захисту населення /УСЗН/ Надвірнянської районної державної адміністрації /РДА/ щодо невиплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня в розмірі 7 (сім) мінімальних пенсій за віком; зобов`язати відповідача УСЗН Надвірнянської РДА нарахувати та виплатити йому щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 та 2021 роки в розмірі 7 (сім) мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням раніше виплачених сум(а.с.1-4; 27-36). Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.12.2021р. позовну заяву [PERSON] повернуто позивачу (а.с.18-19). Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2022р. апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково; ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.12.2021р. в частині позовних вимог щодо виплати допомоги до 5 травня за 2021 рік скасовано і направлено справу для продовження розгляду в частині цих позовних вимог до суду першої інстанції; в решті ухвалу залишено без змін (а.с.52-56). Розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, проведено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) (а.с.74-75). Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.05.2022р. у задоволенні позову відмовлено (а.с.95-101). Не погодившись з винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач [PERSON] , який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позовні вимоги щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік задовольнити (а.с.104 і на звороті). В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що висновки суду першої інстанції щодо непродовження інвалідності з 01.03.2021р. та втрати статусу ветерана війни не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи наявна довідка МСЕК від 04.11.2021р. із зазначенням про продовження йому з 01.03.2021р. ІІІ групи інвалідності із відміткою причин інвалідності травма, пов`язана з виконанням обов`язків. Зазначає, що судом не враховано, що під час дії загальнонаціонального карантину позивач не мав можливості виїхати з м.Донецька, оскільки перебував на лікуванні. Також залишено поза увагою відсутність доказів відповідача щодо невключення позивача у списки для отримання зазначеної допомоги. Відповідач УСЗН Надвірнянської РДА скерував до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає апеляційну скаргу необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми діючого законодавства та ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.114-115). Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав. Як слідує з матеріалів справи, позивач [PERSON] є інвалідом війни III групи, що підтверджується копією посвідченням ветерана війни серії [NUMBER] , видане 15.11.2021р. та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни (а.с.90). З урахуванням ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» [PERSON] звернувся із заявою до відповідача про здійснення перерахунку державної допомоги до 5 травня 2021 року як інваліду війни III групи. Листом № 2974/5 від 29.11.2021р. відповідач УСЗН Надвірнянської РДА повідомив позивача про те, що в травні 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській обл. подано список пенсіонерів-ветеранів війни для проведення виплати разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році. Виплата разової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році позивачу не виплачувалась, так як він з 01.03.2021р. втратив статус особи з інвалідністю внаслідок війни, по 01.03.2021р. він перебував на обліку в Єдиному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги як особа з інвалідністю внаслідок війни III групи та користувався пільгами на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.14). Приймаючи рішення по справі та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на момент нарахування і виплати у 2021 році позивачу одноразової грошової допомоги до 5 травня позивач втратив статус особи з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи, тому є відсутніми підстави для зобов`язання УСЗН Надвірнянської РДА нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік, як інваліду війни ІІІ групи в розмірі 7 (сім) мінімальних пенсій за віком. Наведені висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає такими, що у повній мірі відповідають нормам чинного законодавства, з наступних причин. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч.2 ст.95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Пунктом 3 ст.116 Конституції України визначено, що до повноважень КМ України належить забезпечення проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування. Правовий статус ветеранів війни, визначено Законом України № 3551-ХІІ від 22.10.1993р. «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них. Відповідно до ч.5 ст.13 зазначеного Закону щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам І групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком. Статтею 17-1 вказаного Закону передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. 01.01.1999р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яким норму ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» доповнено частиною в такій редакції: «Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі сім мінімальних пенсій за віком». Пунктом 20 розділу ІІ Закону України № 107-VI від 28.12.2007р. «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються КМ України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008р. зміни, внесені підпунктом п.20 розділу ІІ Закону «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнані неконституційними. Протягом 2012-2014 років на підставі законів України про Державний бюджет України на відповідні роки норми і положення ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених КМ України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду /ПФ/ України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів. Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначаються БК України. Згідно із пп.5 п.63 розділу І Закону України № 79-VIII від 28.12.2014р. «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» БК України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, установлених КМ України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. На виконання приписів БК України КМ України прийнято постанову КМ України № 325 від 08.04.2021р. «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», згідно якої бюджетні кошти розподіляються Мінсоцполітики в межах бюджетних призначень і спрямовуються регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між місцевими органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що перераховують кошти за місцем отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання через відділення організації, що здійснює виплату і доставку пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання, або на поточні рахунки уповноваженого банку (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у розмірі, зокрема, учасникам бойових дій 1491 грн. Конституційний Суд України Рішенням № 3-р/2020 від 27.02.2020р. визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМ України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. При цьому, Конституційний Суд України у пункті 2.2 мотивувальної частини вказаного Рішення, посилаючись на положення свого Рішення № 10-рп/2008 від 22.05.2008р., дійшов висновку про те, що БК України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України. З огляду на зазначене, на час виникнення спірних відносин Рішенням Конституційного Суду України № 3-р/2020 від 27.02.2020р. відновлено дію ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону України № 367-ХІV від 01.01.1999р. «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно з якою щорічно до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни виплачується разова грошова допомога інвалідам III групи у розмірі сім мінімальних пенсій за віком. Порядок виплати разової грошової допомоги визначений ст.17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідної до якої щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги (ч.4 ст.17-1 наведеного Закону). Таким чином, право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня мають ветерани війни до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги; саме до вказаної дати зацікавлена особа повинна звернутися до відповідного суб`єкта владних повноважень щодо виплати йому разової грошової допомоги. У разі невиплати спірної допомоги до вказаної дати, для такої особи розпочинається відлік шестимісячного строку звернення до суду із відповідним позовом. Абзацом 1 п.1 постанови КМ України № 325 від 08.04.2021р. «Деякі питання виплати у 2021 році разової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» встановлено, що у 2021 році виплату до 5 травня разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» проводить Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурними підрозділами з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м.Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що відповідають вимогам пункту 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України. Районні органи соціального захисту населення, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання). Пунктом 2 згаданої постанови встановлено забезпечити подання до 14 квітня 2021 року районним органам соціального захисту населення переліків осіб, які мають право на отримання грошової допомоги: Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Національною гвардією, Національною поліцією. Державною податковою службою, Державною митною службою, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Службою зовнішньої розвідки, Міністерством юстиції, Управлінням державної охорони, Адміністрацією Державної прикордонної служби. Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державною спеціальною службою транспорту, Офісом Генерального прокурора, іншими утвореннями відповідно до законів військовими формуваннями, підприємствами, установами, організаціями - щодо осіб, які не перебувають на обліку в органах Пенсійного фонду України; Пенсійним фондом - щодо осіб, які перебувають на обліку в його органах. Із матеріалів справи слідує, що позивач звернувся із заявою до УСЗН Надвірнянської РДА Івано-Франківської обл. щодо виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2020-2021 роки. Орган соціального захисту надав позивачу обґрунтовану відповідь про те, що в травні 2020 року ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. подано список пенсіонерів-ветеранів війни для проведення виплати разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році. Постановою КМ України № 112 від 19.02.2020р. «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» встановлено виплату разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни III групи в розмірі 3160 грн. Виплата допомоги проведена по відомостях за травень місяць 2020 року. Щодо виплати разової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році, така позивачу не виплачувалась, оскільки з 01.03.2021р. він втратив статус особи з інвалідністю внаслідок війни; по 01.03.2021р. він перебував на обліку в Єдиному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги як особа з інвалідністю внаслідок війни III групи та користувався пільгами на оплату житлово-комунальних послуг. Стаття 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає перелік осіб, які належать до осіб з інвалідністю внаслідок війни. Відповідно до абз.5 п.10 ч.2 ст.7 вказаного Закону порядок надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України. Також приписами ст.18 наведеного Закону визначено, що ветеранам війни вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Порядок виготовлення та видачі посвідчень і знаків встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна. На виконання вимог зазначених норм КМ України постановою № 685 від 08.09.2015р. затвердив Порядок надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни особам, які отримали інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх проведення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Згідно п.4 цього Порядку серед підстав для надання особам статусу особи з інвалідністю внаслідок війни зазначено довідку медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності. Постановою КМ України № 302 від 12.05.1994р. затверджено Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни. Відповідно до п.2 вказаного Положення (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації. Згідно з п.10 цього Положення «посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни» видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності. Особам з інвалідністю внаслідок війни, у яких групу інвалідності встановлено без терміну перегляду, видаються безтермінові посвідчення, іншим - на період встановлення групи інвалідності. У разі продовження медико-соціальною експертною комісією терміну чи зміни групи інвалідності в посвідчення (на правій внутрішній стороні) вклеюється новий бланк, до якого вносяться відповідні записи. Записи в бланку завіряються відповідно до пункту 8 цього Положення. Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що єдиним документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», є відповідне посвідчення. Довідки МСЕК про встановлення групи інвалідності є підставою для видачі такого посвідчення, тому доводи апелянта про те, що встановлення групи ІІІ інвалідності з 01.03.2021р. згідно представлених довідок МСЕК є підставою для нарахування та виплати допомоги до 5 травня, слід вважати помилковими. Згідно наявних у матеріалах справи довідок до акта огляду МСЕК № 155248 серія 12 ААБ та № 413187 серія 12ААВ [PERSON] на періоди з 01.02.2019р. по березень 2021 року та з 01.03.2021р. по грудень 2023 року встановлено ІІІ групу інвалідності (а.с.29, 30). [PERSON] є інвалідом війни III групи, що підтверджується копією посвідчення ветерана війни серії [NUMBER] , виданого 15.11.2021р. та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни (а.с.90). Звідси, статус інваліда війни III групи у 2021 році позивач втратив з 01.03.2021р. та в подальшому набув (поновив) його лише 15.11.2021р., а відтак відповідач з об`єктивних причин не мав правових підстав для виплати [PERSON] щорічної разової грошової допомоги до 05 травня 2021 року. З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для виплати позивачу в 2021 році разової грошової допомоги до 5 травня як інваліду війни ІІІ групи відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують. Оцінюючи в сукупності наведені обставини, колегія суддів приходить до переконливого висновку про необґрунтованість та безпідставність заявленого позову, через що останній не підлягає до задоволення. З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до ст.139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають. З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування останнього колегія суддів не вбачає.

Результат розгляду: denied