Рішення адміністративного суду від 2022-08-31 00:00:00+03

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ: 27 вересня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Одеської обласної прокуратури, в якому просив стягнути з Одеської обласної прокуратури середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 78\~ 602,37 грн та середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в розмірі 78\~ 602,37 грн. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року позов був задоволений частково. Визнана протиправною бездіяльність Одеської обласної прокуратури щодо ненарахування та невиплати [PERSON] заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 04 червня 2021 року по 21 вересня 2021 року. Стягнутий з Одеської обласної прокуратури на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04.06.2021 року по 21.09.2021 року у розмірі 76560,75 (сімдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят гривень 75 копійок) з відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Допущене негайне виконання судового рішення в частині стягнення з Одеської обласної прокуратури на користь [PERSON] заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 04.06.2021 року по 21.09.2021 року у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 21 437,01 грн. (двадцять одна тисяча чотириста тридцять сім тисяч гривень 01 копійки) з відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів. II.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ , УЗАГАЛЬНЕНІ \~ДОВОДИ АПЕЛЯНТА ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ: Частково не погоджуючись з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що судом 1-ї інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права та просив його скасувати у частині відмови у задоволенні позову і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Вимоги апеляційної скарги апелянт, обґрунтовує тим, що середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі. Апелянт зазначив, що якщо роботодавець без поважних причин не видає наказ про поновлення працівника на роботі, це кваліфікується як затримка виконання рішення суду (постанови Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 426/5306/17, від 24 січня 2019 року у справі № 760/9521/15-ц; постанова Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-435цс15). Проте, незважаючи на обов`язок щодо негайного виконання, рішення суду було виконано Одеською обласною прокуратурою лише 22 вересня 2021 року. Тобто, якщо б Одеська обласна прокуратура виконала покладений не неї законом та судом обов`язок негайно виконати рішення суду про поновлення на посаді, то й негативних наслідків, передбачених ст.236 КЗпП України не зазнала б, а спірні правовідносини були б вичерпані. Апелянт вказує на те, що позивач має право на отримання середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення згідно ст. 236 КЗпП України, оскільки рішення суду про його поновлення на роботі відповідачем своєчасно не виконано. Натомість, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та безпідставно відмовив у задоволенні позову про стягнення з Відповідача середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі. Частково не погоджуючись з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року Одеська обласна прокуратура подала апеляційну скаргу, в якій вважає, що судом 1-ї інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права та просила його скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Вимоги апеляційної скарги апелянт, обґрунтовує тим, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 у справі № 420/1255/21 в частині поновлення [PERSON] виконано шляхом видання наказу керівника Одеської обласної прокуратури від 22.09.2021 № 2І23к після надходження 17.09.2021 первинного звернення [PERSON] за вхідним № 49656-21. До того часу позивачем не подано заяви про поновлення на посаді прокурора, що слугувало б підтвердженням його волевиявлення продовжувати фактичну службу на відповідній посаді прокурора. Апелянт зазначив, що право позивача претендувати на стягнення середнього заробітку за затримку виконання рішення суду про поновлення на роботі матеріальний закон пов`язує виключно із виданням роботодавцем відповідного наказу, фактичним допуском незаконно звільненого до роботи. При цьому, суд також має встановити вину роботодавця у невиданні наказу про поновлення працівника на роботі. Апелянт вказує на те, що позивачем не надано належних доказів відмови роботодавця виконувати рішення суду та не наведено фактів його умислу з метою затримки виконання відповідного судового рішення. Так, у урахуванням принципу диспозитивності адміністративного судочинства, який у даному випадку полягає в розпорядженні позивачем на власний розсуд своїми вимогами (у тому числі й у частині звернення рішення до виконання), вини обласної прокуратури в затримці виконання вищезазначеного судового рішення немає, оскільки жодних перешкод для поновлення [PERSON] . Одеською обласною прокуратурою не створювалося. Апелянт також зазначає, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 у справі № 420/1255/21 вже вирішено питання стягнення з Одеської обласної прокуратури на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а тому якщо виходити з вимог статті 236 КЗпП України позивач у випадку несвоєчасного виконання рішення суду має звертатись з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення, а не вимушеного прогулу. Отже суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення з Одеської обласної прокуратури середнього заробітку за час вимушеного прогулу. На думку апелянта, судом не взято до уваги доводи відповідача в частині розгляду позовних вимог як заяви в порядку ст. 383 КАС України в рамках тієї адміністративної справи, бездіяльність при виконанні рішення в якій оскаржується позивачем. 23.08.2022 року від [PERSON] надійшов відзив на апеляційну скаргу Одеської обласної прокуратури, в якому вказує на законність та обґрунтованість рішення суду в частині задоволення та просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення. III.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ПРОЦЕДУРА АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ: Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою [PERSON] .. Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2022 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2022 року апеляційну скаргу Одеської обласної прокуратури було залишено без руху. Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Одеської обласної прокуратури. Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.124 -127 КАС України. Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: IV.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ : Судом першої інстанції було встановлено, що [PERSON] , працює в органах прокуратури з 22.04.2003 року. Наказом виконувача обов`язків керівника Одеської обласної прокуратури від 23.12.2020р. №3050к звільнено [PERSON] з посади прокурора Одеської області та органів прокуратури на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України Про прокуратуру з 31 грудня 2020 року (а/с 12). Правомірність даного наказу була предметом розгляду у справі № 420/1255/21. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року у справі № 420/1255/21 позов був задоволений частково, визнаний протиправним та скасований наказ Одеської обласної прокуратури №3050к від 23.12.2020р. про звільнення [PERSON] з посади прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області та органів прокуратури України, [PERSON] був поновлений на посаді в Чорноморській окружній прокуратурі Одеської області, рівнозначній посаді прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, з 31.12.2020р., було стягнуто з Одеської обласної прокуратури (вул. Пушкінська, 3, м. Одеса, 65026, код ЄДРПОУ 03528552) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 січня 2021 року по 03 червня 2021 року у розмірі 106 164,24 грн. (сто шість тисяч сто шістдесят чотири гривні двадцять чотири копійки), допущене негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на посаді в Чорноморській окружній прокуратурі Одеської області, рівнозначній посаді прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, з 31.12.2020р., допущене негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Одеської обласної прокуратури на користь [PERSON] середнього заробітку за один місяць у розмірі 20 416,20 грн. (двадцять тисяч чотириста шістнадцять гривень двадцять копійок), у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а/с 14-19). Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 420/1255/21 залишено апеляційні скарги [PERSON] та Офісу Генерального прокурора залишені без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року без змін (а/с 20-30). Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду 13.10.2021 року у справі № 420/1255/21 апеляційну скаргу Одеської обласної прокуратури залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року без змін. На підставі заяви [PERSON] , рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 року, постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2021 року по справі №420/1255/21, 22 вересня 2021 року Одеською обласною прокуратурою прийнято наказ №2123к (а/с 31-32), яким

Результат розгляду: partial