Рішення адміністративного суду від 2022-02-07 00:00:00+02

Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що 13.08.2021 о 21.29 год. під час керування транспортним засобом марки VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , на виїзді з села Братківці Стрийського району Львівської області, на автомобільній дорозі ділянка якої не освітлюється в темну пору доби його було зупинено працівниками Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, які їхали позаду його автомобіля, де під час спілкування з інспектором Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Ловасом Й.Й., його було повідомлено, про те, що підставою зупинки є керування транспортним засобом у якого не горів задній габаритний ліхтар, та не освітлений номерний знак в темну пору доби. З даним твердженням інспектора він не погодився, адже перед початком руху він завжди ретельно перевіряє належність роботи зовнішнього освітлення транспортного засобу, у тому числі задніх габаритних вогнів, про що було повідомлено поліцейського. Зазначив, що в цей день його автомобіль проходив діагностику на сертифікованому автомобільному сервісі, який розташований в с. Добряни Стрийського району Львівської області і будь-яких несправностей автомобіля виявлено не було. На підтвердження технічної справності автомобіля, в присутності працівників поліції, ним на місці зупинки автомобіля було наочно продемонстровано справність всіх освітлювальних елементів, крім того зроблено фотографії. Однак, не звертаючи уваги на пояснення, на вимогу поліцейського Ловаса Й.Й., ним було надано на перевірку документи на вищезгаданий автомобіль та посвідчення водія, після чого відносно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4631679. Зазначив, що якщо несправність габаритних вогнів виникла в дорозі та водію про це не було відомо, така подія не є адміністративним правопорушенням, а приводом для усунення цих недоліків на місці. [PERSON] просить визнати дії інспектора Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Ловас Й.Й. протиправними та винести рішення, яким скасувати постанову серії ЕАО № 4631679 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП. Представник відповідача не скористався правом на подання відзиву. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що працівники поліції зупинили його безпідставно, оскільки його автомобіль був справний і жодних правопорушень ним не було вчинено. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю, покликаючись на викладені у позові обставини, просить його задовільнити. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Заяви та клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача в судовому засіданні 28.10.2021 заявлено клопотання про заміну неналежного відповідача інспектора Стрийського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Ловас Й.Й. на Головне управління патрульної поліції у Львівській області . Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 13.09.2021 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.13). Ухвалою від 28.10.2022 замінено неналежного відповідача інспектора Стрийського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Ловас Й.Й. на Головне управління патрульної поліції у Львівській області. Судом оприлюднено на веб-порталі Судової влади України повідомлення про дату, час та місце судового розгляду адміністративної справи №456/4605/21 (а.с.16, 35, 39-40). З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4631679 від 13.08.2021, [PERSON] 13.08.2021 о 21:22 год. в с. Братківці Стрийського району Львівської області керував транспортним засобом марки VOLKSWAGEN PASSAT у якого не освітлений номерний знак, що унеможливлює його читання з відстані 20 м, у темну пору доби; перед зупинкою не увімкнуто покажчика повороту, чим порушив вимогу п. 2.9.в, 9.2а ПДР, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене частиною 6 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 грн (а.с.7). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини носять публічно-правовий характер та виникли між сторонами у зв`язку з незгодою позивача з рішенням суб`єкта владних повноважень про порушення позивачем Правил дорожнього руху та накладення, у зв`язку з цим, на нього адміністративного стягнення у виді штрафу. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства та Правил дорожнього руху. Так, частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини 6 ст. 121 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим. Згідно з вимогами пункту 2.9. «в» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом, з номерним знаком, що: не неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості). Відповідно до пункту 9.2. «а» Правил дорожнього руху, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед початком руху і зупинкою. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. Так, відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з частиною 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд враховує роз`яснення, викладені у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно з якими зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами позивача та його представника, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, з аналізу оскаржуваної постанови вбачається, що така не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній не зазначено докази, на яких ґрунтуються висновки про вчинення особою адміністративного правопорушення, передбачених частиною 6 ст. 121 КУпАП. Складена стосовно [PERSON] постанова про накладення адміністративного стягнення, сама по собі, не є достатнім доказом його вини у вчинені цього правопорушення. Інших належних та допустимих доказів, які б узгоджувалися з цією постановою, та підтверджували викладені у постанові обставини, суду не надано, хоча, відповідно до вимог частини 2 ст. 77 КАС України, тягар доказування правомірності вказаної постанови покладено саме на відповідача. Суд зауважує, що за відсутності належних, допустимих та, у своїй сукупності, достатніх доказів вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, обставини, викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення, набувають форми припущення, на яких не може ґрунтуватися процесуальне рішення (постанова). Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ними не наведені. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що [PERSON] неправомірно визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 ст. 121 КУпАП, тому позов слід задовольнити повністю. На підставі статті 19 Конституції України, статей 121, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення та

Результат розгляду: granted