Рішення адміністративного суду від 2022-03-29 00:00:00+03

11 червня 2019 р. [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора поліції роти № 2 батальйону № 2 Полку патрульної поліції у м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Котова Антона Сергійовича в якому просив cкасувати Постанову серії ЕАВ №1200302 від 03.06.2019, винесену інспектором лейтенантом поліції роти №2 батальйону №2 Полку патрульної поліції у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Котовим Антоном Сергійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності Лєвєнцова до штрафу у розмірі 51 грн.. Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 04 жовтня 2021 р. у справі № 215/3303/19(2-а/215/4/21) адміністративний позов [PERSON] до інспектора поліції роти № 2 батальйону № 2 Полку патрульної поліції у м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Котова Антона Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задоволено. Не погодившись з рішенням суду, Департаментом патрульної поліції подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 04 жовтня 2021 р. у справі № 215/3303/19(2-а/215/4/21), як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував докази, що мітяться в матеріалах справи, посилається на наявність порушення позивачем правил користування ременями безпеки, за що передбачена відповідальність відповідно до ч.5 ст.121 КУпАП. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 03.06.2019 інспектором - лейтенантом поліції батальйону №2 роти №2 Полку патрульної поліції у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Котовим Антоном Сергійовичем винесено постанову серії ЕАВ №1200302 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 51 грн. Відповідно до змісту постанови, позивач, 03.06.2019 о 23:11:30 в м. Кривий Ріг, по вул. Юрія Смирнова, 33А, керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3.в. ПДР - порушення правил користування ременями безпеки. Правопорушення кваліфіковано інспектором за ч.5 статті 121 КУпАП та накладено на позивача штраф у розмірі 51 грн. Суд першої інстанції виходив з того, що фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови, відповідачем не спростовані. Відповідач в судове засідання не з`явився, доказів на спростування доводів позивача суду не надав, а тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню. Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Пунктами 1.1, 1.9 ПДР визначено, що ці Правила відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватись на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. За приписами пп. в п.2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Санкція ч.5 ст.121 КУпАП передбачає адміністративне покарання за порушення правил користування ременями безпеки у вигляді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків. Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Доводи апеляційної скарги про те, що суд не з`ясував суть порушення, колегія суддів не приймає до уваги, адже суд у відповідності до вищенаведених норм процесуального закону встановлює обставини саме на підставі належних доказів, та не може переймати на себе обов`язки відповідача, якщо такі докази відсутні у матеріалах справи. Таким чином суд не може встановити фактичні обставини щодо вчинення правопорушення за відсутності відповідних повноважень, що належать відповідачу. За таких обставин колегія суддів не знаходить підстав для зміни або скасування законного і обґрунтованого рішення суду першої інстанції, адже доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Результат розгляду: denied