Рішення адміністративного суду від 2023-01-12 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.12.2022 йому стало відомо, що відповідачем поліцейським Тульчинського РВП було винесено відносно нього постанову серії БАБ №802288 від 13.06.2021 у справі про адміністративне правопорушення, та на нього накладено штраф у розмірі 425 грн. на підставі ст. 126 ч.1 КУпАП. Вважає, що вказана постанова винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм\~КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення. Таким чином, просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №802288 від 13.06.2021, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 ч.1 КУпАП\~та закрити провадження по справі. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задоволити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~\~Представник відповідача Тульчинського РВП\~ГУНП у\~Вінницькій області в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відзиву на позов та доказів у разі заперечення проти позовних вимог від нього не надійшло. Представник відповідача ГУНП у\~Вінницькій області в судове засідання не з`явився, проте на адресу суду надав відзив на позовну заяву\~(а.с.\~26-28),\~відповідно до\~якого,\~позов не\~визнає оскільки\~в оскаржуваній\~постанові чітко\~вказана суть\~порушення чинних\~ПДР України.\~Постанова складена\~ у\~відповідності до\~вимог Інструкції\~з оформлення\~поліцейськими матеріалів\~про адміністративні\~правопорушення,\~дії поліцейського\~є правомірними,\~останній діяв\~в межах\~повноважень та\~у спосіб,\~що передбачений\~Конституцією,\~КУпАП та\~іншими нормативно-правовими\~актами.\~Обгрунтування позивача\~викладені в\~позовній заяві щодо не вчинення ним протиправних дій, що призвели до складання постанови про адміністративне правопорушення є способом його захисту та розцінюється, як спосіб уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене. Позивач [PERSON] свідомо допустив дії, щодо вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.126 ч.1 КУпАП. У відповідності до вимог ст. 205 ч.1 КАС України, неявка в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 3\~ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 229 ч. 4 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~В судовому засіданні встановлено наступне: із копії постанови БАБ №802288 від 13.06.2021 вбачається, що 13.06.2021 о 00 год. 10 хв. в м. Тульчині, [PERSON] керуючи транспортним засобом «ToyotaCorolla», державний номер [NUMBER] , не мав при собі та не пред`явив на вимогу працівників поліції посвідчення водія. Даною постановою [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126\~ч.1\~КУпАП (а.с.17). Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносин. Згідно письмових пояснень наданих [PERSON] встановлено, що 13.06.2021, близько 00 год 00 хв, він перебуваючи біля свого транспортного засобу Toyota Corolla, з д.н.з. [NUMBER] , на АЗС «Ескон», що знаходиться за адресою: м.Тульчин, вул.Незалежності, 14, А, транспортним засобом не керував, та ПДР не порушував. В той же час приїхала патрульна поліція, яка припаркувалась позаду транспортного засобу [PERSON] і підійшовши до останнього представники патрульної поліції не пред`явивши посвідчення та не представившись почали вимагати у позивача посвідчення водія. Так, як він транспортним засобом не керував, запропонував показати інспектору патрульної поліції про наявність у нього цифрового посвідчення водія у застосунку «Дія» на своєму смартфоні. Але патрульні поліцейські вимагали саме пластикову або паперову форму посвідчення водія. Позивач вважає що вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.126 ч.1 КУпАП. Він не порушував ПДР України, на вимогу пред`явити посвідчення водія він показав електронну версію документа в мобільному телефоні в додатку «Дія». Також постанова складалася без його участі та не вручалась йому. 27.12.2022 позивач дізнався через особисте звернення до Тульчинської відділу ДВС у Тульчинському районі, що у відділі Тульчинського ДВС є відкрите виконавче провапдження за №АСВП:67022928 з примусового виконання постанови серії БАБ №802288 від 13.06.2021 видана Тульчинським ВП про стягнення з останнього штрафу в розмірі 850 грн. за адміністративне правопорушення за порушення ст. 126 ч.1 КУпАП. Окрім того, судом встановлено, що [PERSON] 13.06.2021 було також одночасно притягнуто до адміністративної відповідальності не тільки за порушення ст. 126 ч.1 КУпАП, а також за порушення ст. 130 ч.1 КУпАП, що в свою чергу підтверджується копією протоколу наданого останнім (а.с.45). Однак, згідно постанови Тульчинського районного суду від 15.11.2021 (а.с.41-43) провадження в справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 130 ч.1 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а саме встановлено, що [PERSON] о 00 год. 10 хв. 13.06.2021 автомобілем Toyota Corolla, з д.н.з. [NUMBER] не керував, що в свою чергу було підтверджено показами свідків, а також DVD-R диском, який не містив відомостей щодо зупинки [PERSON] працівниками поліції під час керування ним транспортним засобом. Таким чином, як вбачається з наведених обставин, поліцейський безпідставно прийшов до висновку про вчинення позивачем вказаного правопорушення. Диспозицією\~ст. 126 ч.1 КУпАП\~передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством. Постановою КМУ №956 від 23.10.2019 «\~Про реалізацію експериментального проекту щодо застосування електронного посвідчення водія та електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу» затверджено Порядок застосування електронного посвідчення водія та електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. У даному Порядку під термінами електронне посвідчення водія (далі - е-посвідчення) та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (далі - е-свідоцтво) слід розуміти цифрове відображення виданих особі національного посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу разом з унікальним електронним ідентифікатором (QR-кодом), який забезпечує перехід за посиланням на відповідний підтвердний запис в електронних ресурсах єдиної інформаційної системи МВС. Частиною 3 зазначеного Порядку визначено: особа, яка в установленому законодавством порядку отримала посвідчення водія та/або свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, має право замовити е-посвідчення та е-свідоцтво. Для замовлення е-посвідчення та/або е-свідоцтва така особа повинна завантажити на смартфон мобільний додаток Єдиного державного веб-порталу електронних послуг «Дія» та пройти електронну ідентифікацію. Згідно з ч. 4 Порядку: Е-посвідчення та е-свідоцтво формуються засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка «Дія», на підставі відомостей про видані особі посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що містяться в єдиній інформаційній системі МВС. Е-посвідчення та е-свідоцтво формуються автоматично за наявності в єдиній інформаційній системі МВС усіх відомостей, зазначених у посвідченні водія та свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, в тому числі відцифрованого образу обличчя особи для формування е-посвідчення. Частиною 6 та 7 Порядку визначено, що Е-посвідчення та е-свідоцтво пред`являються власником транспортного засобу на смартфоні без додаткового пред`явлення посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виготовлених на бланках, а також документа, що посвідчує особу. Поліцейський проводить перевірку достовірності пред`явлених особою е-посвідчення та е-свідоцтва за допомогою технічних засобів, зокрема з використанням унікального електронного ідентифікатора (QR-коду) та відомостей з єдиної інформаційної системи МВС. Зазначена вище постанова набрала чинності 29 листопада 2019 року та опублікована в газеті «Урядовому кур`єр» № 230 від 29 листопада 2019 року. Наведене дає підстави для висновку, що позивач дотримався п.2.4 ПДР України, а саме: на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки посвідчення водія, ним у відповідності до постанови КМУ №956 від 23.10.2019\~\~пред`явлено на смартфоні Е-посвідчення водія. Відповідачем не спростовано, що позивач пред`явив для ознайомлення інспектору поліції посвідчення водія відповідної категорії, скориставшись мобільним додатком Єдиного державного веб-порталу електронних послуг «Дія». Крім того, відповідачем не подано жодного доказу того, що на момент пред`явлення позивачем посвідчення водія в електронному вигляді він не був зареєстрованим у мобільному додатку «Дія». Згідно ст. 77 ч. 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Відповідно до ст. 78 ч.4 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною другою статті 19 Конституції України\~\~передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією\~та законами України. Відповідно до ст. 9 КАС України\~адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно зі\~ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Статтею 245 КУпАП\~встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених\~статтею 255 цього Кодексу. Статтею 280 КУпАП\~визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Відповідно до ст. 283 КУпАП\~розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою ст.. 283 КУпАП, повинна містити відомості, в тому числі, про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст.\~283\~і\~284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Однак, при\~накладенні на\~позивача [PERSON] адміністративного стягнення\~за порушень\~ст. 126 ч.1 КУпАП доказів про фіксацію такого порушення в режимі фотозйомки відповідачами суду не представлено, як не зазначено про їх фіксацію і в оскаржуваній постанові. А для підтвердження порушення позивачем ПДР України відповідач відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки.\~Саме по собі описання адміністративних правопорушень в постановах не може бути належним доказом вчинення особою таких правопорушень. Згідно ст. 286 ч.1 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до ст.. 286 ч. 3 КАС України\~суд за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. \~ \~ \~ \~ \~Стаття 252 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: granted