Рішення адміністративного суду від 2024-05-23 00:00:00+03

У жовтні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив: визнати протиправною бездіяльність Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області (далі Рада), що полягає у ненаданні відповіді на запит від 30 серпня 2023 року у порушення вимог статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі Закон №2939-VI); зобов`язати відповідача надати відповідь на запит позивача від 30 серпня.2023 року. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року у справі № 380/24475/23, ухваленим у порядку письмового провадження, такі позовні вимоги задоволено частково. Зобов`язано Раду повторно направити [PERSON] відповідь на його запит від 30 серпня 2023 року, зареєстрований у системі електронного документообігу відповідача 06 вересня 2023 року за вх.№3285/03.01-04. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що листом Ради від 12 вересня 2023 року №2432/03.01-05 було надано відповідь на запит [PERSON] від 30 серпня 2023 року, однак наданий відповідачем скрін із системи його електронного документообігу СЕД «МЕГАПОЛІС» не може слугувати належним доказом на підтвердження факту направлення відповіді від 12 вересня 2023 року №2432/03.01-05 на поштову адресу позивача, оскільки підтвердженням надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ, який у матеріалах справи відсутній. У апеляційній скарзі [PERSON] просив скасувати вказане рішення суду першої інстанції та задовольнити його позов у повному обсязі. Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки Рада не надала доказів про відправлення (або вручення) відповіді на запит позивача від 30 серпня 2023 року поштою АТ "Укрпошта". Обов`язок щодо надання відповіді на запит вважається виконаним у разі пересилання відповіді на запит поштою з моменту здачі документа на пошту. Натомість реєстрація відповіді на запит, як вихідного документа у системі діловодства розпорядника інформації, не є моментом завершення перебігу строку надання відповіді. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження. Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого. Як безспірно встановлено судом першої інстанції та слідує з матеріалів справи, 30 серпня 2023 року [PERSON] направив на адресу Ради запит на інформацію у відповідності до Закону №2939-VI такого змісту: «Доброго дня. ДЕІ у Львівській області листом №03-5627 від 04.10.2021 року (додаток №1), Вам було скеровано інформацію про виявлене мною незаконне сміттєзвалише (по вул. Вернадського на межі Львівської та Давидівської громад). Прошу надати інформацію: Питання №1. Повідомте чи затверджено схеми санітарного очищення Давидівської сільської ради, прошу зазначити дату, реєстраційний номер та ким саме затверджені такі схеми. Питання №2, Повідомте чи утворено Давидівською сільською радою комісію з питань поводження з безхазяйними відходами? Якщо утворено то прошу зазначити дату, реєстраційний номер та налайте копію (або витяг) рішення про утворення комісії з питань поводження з безхазяйними відходами. Питання №3. Чи надходив до Вашої адреси лист ДЕІ у Львівській області листом №03-5627 від 04.10.2021 року? Питання №4. Повідомте дату засідання Комісії з питань поводження з безхазяйними відходами Давидівської сільської ради (або іншої комісії яка має подібні повноваження) з приводу інформації, скерованої до Вашої адреси листом №03-5627 від 04.10.2021 року, стосовно виявленого мною несанкціонованого сміттєзвалища, прошу долучити копію акту, створеного комісією за результатами своєї діяльності. Зазначте також кількість, склад, властивості, вартість відходів зазначеного сміттєзвалища, ступінь небезпеки для навколишнього природного середовища і здоров`я людини. Питання №5. Чи забезпечено Вами ліквідацію зазначено сміттєзвалища? Зазначте дату ліквідації, ким проведено ліквідацію (прибирання) такого виявленого мною сміттєзвалища. Відповідь прошу надіслати до поштової адреси, зазначеної вище». Запит було скеровано засобами поштового зв`язку (рекомендоване повідомленням №5008602720097) та вручений відповідачу 05 вересня 2023 року. 06 вересня 2023 року звернення [PERSON] було зареєстроване у системі електронного документообігу Ради за вх.№3285/03.01-04. 12 вересня 2023 року відповідь на звернення позивача за вих.№2432/03.01-05 було підписано та зареєстровано у системі електронного документообігу Ради СЕД «МЕГАПОЛІС». Разом із тим, [PERSON] стверджує, що відповіді на своє звернення від 30 серпня 2023 року від Ради не отримав та за захистом порушеного права звернувся до адміністративного суду з позовом, що розглядається. При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого. Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, регламентовано приписами Закону №2939-VI. Відповідачем не заперечується те, що запит позивача на отримання інформації підлягав розгляду у порядку, визначеному вказаним Законом. За правилами частини 1 статті 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У відповідності до приписів статті 23 Закону №2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України. У відповідності до матеріалів справи позивачем запит ід 30 серпня 2023 року було скеровано засобами поштового зв`язку (рекомендоване повідомленням №5008602720097) та вручено відповідачу 05 вересня 2023 року. 06 вересня 2023 року звернення [PERSON] зареєстроване у системі електронного документообігу Ради за вх.№3285/03.01-04. 12 вересня 2023 року відповідь на звернення позивача за вих.№2432/03.01-05 було підписано у системі електронного документообігу Ради СЕД «МЕГАПОЛІС». Оцінюючи доводи сторін щодо наявності доказів про належне виконання Радою приписів частини 1 статті 20 Закону №2939-VI за наслідками розгляду запиту [PERSON] від 30 серпня 2023 року апеляційний суд виходить із такого. За правилами частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до приписів частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд першої інстанції доречно звернув увагу на те, що згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 26 лютого 2021 року у справі №460/1684/19, при вирішенні питання, в який момент часу обов`язок щодо надання відповіді на запит вважається виконаним у разі пересилання відповіді на запит поштою, то таким моментом є здача документа на пошту. Натомість реєстрація відповіді на запит як вихідного документа у журналі реєстрації вихідної документації розпорядника інформації і присвоєння за фактом реєстрації вихідного номера не є моментом завершення перебігу строку на надання відповіді, визначеного законом. Разом і тим, слід погодитися із доводами апелянта про те, що матеріали справи не містять доказів того, що Рада відправила відповідь на запит позивача від 30 серпня 2023 року поштою АТ "Укрпошта" або вручила таку йому особисто. Водночас апеляційний суд погоджується із апелянтом у тому, що факт реєстрації відповіді на запит, як вихідного документа у системі діловодства розпорядника інформації, не свідчить про виконання відповідачем приписів частини 1 статті 20 Закону №2939-VI. Вказані обставини не були належним чином враховані судом першої інстанції при вирішенні позовних вимог [PERSON] , що призвело до помилкового їх задоволення лише частково. Приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. На переконання апеляційного суду, при вирішенні публічно-правового спору, що розглядається, суд першої інстанції допустив невідповідність висновків, викладених у своєму рішенні, обставинам справи, що призвело до помилкового задоволення позову частково. Відтак, рішення суду першої інстанції слід скасувати та задовольнити позов [PERSON] повністю. Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Результат розгляду: granted