Рішення адміністративного суду від 2022-05-17 00:00:00+03

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: - визнати протиправним та скасувати наказ відповідача № 473 від 16.08.2021 в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції; - визнати протиправним та скасувати наказ відповідача № 157 о/с від 18.08.2021 в частині звільнення його зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію"; - поновити його з 19.08.2021 на посаді поліцейського-водія Вижницького районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області; - стягнути на його користь із відповідача середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 16.08.2021 до прийняття судом рішення по справі. Відповідно до рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2022 року в задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов. На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції стали висновки службового розслідування від 16.08.2021. Позивач зазначає, що службове розслідування проведено формально, поверхнево та результати його не відповідають дійсності. Під час службової перевірки відповідачем помилково установлено, що позивач був учасником дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 22.07.2021 у с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області. Позивач зазначив, що відповідно до матеріалів службового розслідування встановлено, що позивач перебував за кермом автомобіля «ВАЗ-2108» д.н.з. [NUMBER] , з ознаками алкогольного сп`яніння, виїхавши на смугу зустрічного рух, допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-2106» д.н.з. [NUMBER] під керуванням громадянина [PERSON] , внаслідок чого, пасажирка автомобіля «ВАЗ-2106» отримала тілесні ушкодження та була доставлена до лікувального закладу. Однак, позивач стверджує, що під час вказаної дорожньо-транспортної пригоди, не перебував за кермом автомобіля «ВАЗ-2108» д.н.з. [NUMBER] , а знаходився у вказаному автомобілі на пасажирському сидінні. При цьому, позивач вказав, що за кермом автомобіля «ВАЗ-2108» д.н.з. [NUMBER] в той момент був громадянин [PERSON] , який також являється працівником поліції. Також позивач вказав, що процес отримання та відбирання письмових пояснень під час дорожньо-транспортної пригоди у нього відбулось з порушеннями Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Крім того, позивач зазначає, що у висновку службового розслідування хибно вказано, що відомості відносно поліцейського [PERSON] внесені до ЄРДР за ч.1 ст. 286 КК України, що не відповідає дійсності, так як відомості внесено по факту ДТП, а не у відношенні конкретної особи та наразі триває досудове розслідування в рамках вказаного кримінального провадження. Позивач зазначає, що 22.07.2021 перебував у відпустці та вжив незначну кількість алкоголю, однак за кермом транспортного засобу не перебував, від медичного огляду відмовився, так як на той час свідомо не розумів підстав та необхідності проходження. Факт керування позивачем транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння ніяким чином не підтверджений, у жодному поясненні отриманих на той момент членами дисциплінарної комісії не вказувалось про наявність у позивача \~ознак стану алкогольного сп`яніння. Крім того, позивач зазначає, що був на місці дорожньо-транспортної пригоди до та під час прибуття працівників поліції, однак жодних вказівок необхідності залишатись біля транспортних засобів на місці події від працівників поліції не отримував. За наказом керівника змушений був їхати до Вижницького РВП для медичного огляду на стан сп`яніння. Також позивач стверджує, що повідомити уповноважений орган поліції про дорожньо-транспортну пригоду одразу не мав змоги, оскільки вживав заходів щодо допомоги водієві та пасажирам автомобіля «ВАЗ-2106», а також через технічну несправність його мобільного телефону. Позивач вважає його звільнення неправомірним, оскільки висновок службового розслідування не відповідає фактичним обставинам та на час винесення спірних наказів вина його у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 286 КК України доведена не була у встановленому законом порядку. Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного. Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що відповідно до матеріалів службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни, допущеного окремими поліцейськими Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області та з приводу внесення відомостей до ЄРДР за №62021240050000103 за ч. 1 ст. 286 КК України встановлено, що позивач працював в органах міліції з червня 2013 р. та в поліції з листопада 2015 року на посаді поліцейського-водія Вижницького районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області. На підставі наказу ГУНП в Чернівецькій області від 23.07.2021 р. №775 призначено службове розслідування відносно поліцейського-водія Вижницького районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області сержанта поліції [PERSON] . Матеріали службового розслідування містять інформаційну довідку від 23.07.2021 №3123/123/12/03-2021 УКЗ ГУНП в Чернівецькій області та доповнення до вказаної довідки від 23.07.2021, доповідну записку на ім`я т.в.о. начальника ГУНП в Чернівецькій області від 23.07.2021 р. по факту ДТП з потерпілим за участю поліцейського-водія Вижницького районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області сержанта поліції [PERSON] . Також матеріали службового розслідування містять рапорт інспектора Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області Корпана І.В. від 23.07.2021 на ім`я т.в.о. начальника Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області про те, що 22.07.2021 о 22:21 отримано повідомлення про те, що 22.07.2021 о 22:20 за адресою Вижницький район, с. Чорногузи, траса, відбулося зіткнення автомобілів марки «ВАЗ-2106» н.з. [NUMBER] та «ВАЗ-2108» н.з. [NUMBER] внаслідок чого травмувалась жінка, заявник [PERSON] . Під час службового розслідування відібрано письмові пояснення у [PERSON] чергового Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області, [PERSON] інспектора Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області, [PERSON] старшого дізнавача Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області, Кузика Олексія Дмитровича старший оперуповноважений Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області, Гнатюка Миколи Танасійовича начальника слідчого відділення Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області, Гавриляка Олексія Васильовича поліцейського Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області, Марущинської Лілії Степанівни старшого інспектора СКЗ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області, Коубіш Михайла Пилиповича учасника ДТП, [PERSON] поліцейського Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області. Також 23.07.2021 відповідачем складено письмові пояснення [PERSON] - поліцейського-водія Вижницького районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області, в яких вказано про відмову надати пояснень згідно з ст. 63 Конституції України. 23.07.2021 працівниками поліції [PERSON] , Опаєць М.М., Гуцуляком А.А. складено акт про виявлення [PERSON] - поліцейського-водія Вижницького районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області з ознаками алкогольного сп`яніння. Відповідно до висновку КУ «Вижницької ЦРЛ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.07.2021, зафіксовано, що позивач відмовився від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також працівниками поліції [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 23.07.2021 було складено акт про відмову від добровільного проходження позивачем медичного освідування (огляду) у зв`язку із підозрою в перебуванні у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Крім того, відповідно до висновку КУ «Вижницької ЦРЛ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.07.2021, не виявлено ознак сп`яніння [PERSON] . Матеріали службового розслідування містять інформацію Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Чернівецькій області від 29.07.2021, в якій повідомляється, що відповідно до даних Інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» 22 та 23 липня 2021 р. особа, яка б представлялася [PERSON] , на спецлінію « 102» ГУНП в Чернівецькій області, не зверталася. Також матеріали справи містять функціональні обов`язки поліцейського-водія Вижницького районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області сержанта поліції - [PERSON] . Крім того, в матеріалах службового розслідування містяться службові характеристики на позивача. Відповідно до службової характеристики, складеної т.в.о. начальника Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області зазначено, що за період служби позивач зарекомендував себе з позитивної сторони, професійно підготовлений співробітник. Службові інтереси ставить завжди вище особистих, вимогливий та принциповий, орієнтується в нормативних актах, на середньому рівні знає специфіку служб і підрозділів Національної поліції України. Завжди правильно реагує на критику, самокритичний, користується авторитетом серед особового складу підрозділу та населення. У побуті веде себе посередньо, завжди стриманий у своїх висловлюваннях, фізично розвинутий добре, табельною зброєю та спеціальними засобами володіє добре, державну та службову таємницю зберігати вміє. Відповідно до службової характеристики складеної начальником Управління поліції охорони в Чернівецькій області зазначено, що позивач за час служби зарекомендував себе з негативної сторони, до виконання службових обов`язків ставився без почуття відповідальності, рівень теоретичних та практичних навиків недостатній, нормативні акти діяльності поліції вивчав поверхнево. З липня 2015 р. по квітень 2017 р. неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності, практичні показники роботи на низькому рівні. До матеріалів службового розслідування долучено графіки чергувань заступників відповідальних, СОГ та добових нарядів у Вижницькому РВП на липень 2021 р., книгу нарядів Вижницького РВП, розтановку нарядів. 16.08.2021 відповідачем складено висновок службового розслідування, проведеного за фактом порушення службової дисципліни, допущеного окремими поліцейськими Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області та з приводу внесення відомостей до ЄРДР за №62021240050000103 за ч. 1 ст. 286 КК України. У висновку встановлено, що [PERSON] перебуваючи у відпустці перебував за кермом автомобіля «ВАЗ-2108» д.н.з. [NUMBER] , з ознаками алкогольного сп`яніння, виїхавши на смугу зустрічного рух, допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-2106» д.н.з. [NUMBER] під керуванням громадянина [PERSON] , внаслідок чого, пасажирка автомобіля «ВАЗ-2106» отримала тілесні ушкодження та була доставлена до лікувального закладу. Під час роботи на місці події слідчо-оперативної групи Вижницького РВП ГУНП, позивач покинув місце події, відмовився від проходження медичного освідування та надати письмові пояснення по суті справи скориставшись правом, визначеним у ст. 63 Конституції України, а також категорично відмовився співпрацювати з дисциплінарною комісією та сприяти її діяльності. Вказано, що своїми діями (бездіяльністю) позивач допустив грубе порушення службової дисципліни, що виразилось у невиконанні вимог Присяги працівника поліції, ПДР, Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України «Про поліцію», Правил етичної поведінки поліцейських. Також відповідач вказав, що під час службового розслідування не виявлено обставин, що пом`якшують відповідальність позивача, однак наявні обставини, що обтяжують його відповідальність вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення. У висновку запропоновано до позивача застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Відповідачем 16.08.2021 прийнято наказ №473 про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського-водія Вижницького районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області сержанта поліції [PERSON] у вигляді звільнення зі служби в поліції. Наказом ГУНП в Чернівецькій області № 157 о/с від 18.08.2021 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію сержанта поліції [PERSON] , поліцейського-водія Вижницького районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області. До матеріалів справи додано письмові прояснення відібрані адвокатом позивача 19.08.2021 у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Матеріали справи містять довідку про доходи №203 від 29.09.2021 позивача, зокрема, за червень-липень 2021 р. на загальну суму 20818,03 грн (без урахування утриманих податків та зборів), кількість днів несення служби (робочих) за які нараховано грошове забезпечення всього склало 61 день. До матеріалів справи за клопотанням представника позивача додано копію аудіозапису зробленого на диктофон телефону [PERSON] ймовірних розмов за участі [PERSON] та [PERSON] щодо подій, які мали місце після ДТП. Зі змісту розмови слідує, що один із чоловіків ( [PERSON] імовірно) стверджує, що він сидів на пасажирському сидінні автомобіля та після ДТП підійшов до водія іншого автомобіля, щоб запропонувати йому за гроші залагодити зіткнення, а тому вказаний водій міг сприйняти [PERSON] не як пасажира автомобіля, а як водія. Також з розмови слідує, що інший чоловік ( [PERSON] імовірно) повідомив, що працівниками поліції, які прибули на місце ДТП не було зафіксовано його присутності на місці ДТП та не відібрано пояснень, хоча один із вказаних працівників все ж таки його бачив. Матеріали справи містять інформацію Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому від 25.01.2022, в якій повідомляється про здійснення досудового розслідування матеріалів кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №62021240050000103 від 23.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, процесуальний статус [PERSON] «свідок». На даний час нікому із учасників справи не вручалось письмове повідомлення про підозру. Під час судового засідання було заслухано пояснення свідків: [PERSON] - оперуповноважений сектору кримінальної поліції Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області; [PERSON] учасник ДТП 22.07.2021 водій автомобіля «ВАЗ -2106»; [PERSON] інспектор ВІОС УКЗ ГУНП в Чернівецькій області; [PERSON] працівник Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області; [PERSON] житель с. Іспас Вижницького району Чернівецької області; [PERSON] - житель с. Іспас Вижницького району Чернівецької області; [PERSON] житель с. Мілієво Вижницького району Чернівецької області який був на місці ДТП; [PERSON] старший дізнавач сектору дізнання Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області; Богдан Т.Ю. - поліцейський-водій Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області; [PERSON] - старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області; [PERSON] ; [PERSON] - заступник начальника Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області - начальник слідчого відділення. Свідок [PERSON] повідомив суду, що 22.07.2021 з [PERSON] та [PERSON] відпочивали разом у позивача вдома, алкоголь разом не вживали. Після чого [PERSON] мав їхати до дівчини десь о 22:00 год, а тому вони розійшлись з позивачем біля його будинку, куди підійшов інший їх товариш [PERSON] . Пізніше того дня про ДТП повідомив йому [PERSON] , у зв`язку із чим свідок прибув на місце ДТП на власній машині. Після ДТП наступного дня йому подзвонив [PERSON] та просив дати пояснення, що за кермом автомобіля був свідок та просив пройти медичне освідчення замість позивача. Спочатку свідок вказує, що погодився на пропозицію позивача, однак пізніше відмовився від вказаних дій. Також вказав, що з позивачем їздив до потерпілих у ДТП для врегулювання [PERSON] даного конфлікту. Зазначив, що перед ДТП ключі від автомобіля [PERSON] були у нього, оскільки позивач був в стані алкогольного сп`яніння, свідок не хотів йому дозволяти сідати за кермо, однак пізніше віддав йому ключі. Свідок [PERSON] зазначив, що 22.07.2021 рухався в автомобілі «ВАЗ-2106» з невісткою в бік м.Вижниця, а автомобіль «ВАЗ 2108» в бік м. Чернівці та останній допустив зіткнення з його автомобілем. Вказав, що бачив як біля автомобіля «ВАЗ 2108» стояв чоловік у білій футболці, при цьому двері автомобіля зі сторони водія були відчинені, хто саме вийшов з автомобіля із-за керма не бачив. Зазначив, що до нього підійшов хлопець [PERSON] , який запитав чи все добре і запропонував кошти для залагодження конфлікту без виклику поліції, однак свідок йому відмовив, ще однин чоловік був поряд. Поліцію на місце пригоди викликав водій транспортного засобу, який під`їхав на місце ДТП пізніше. Також зазначив, що на іншому автомобілі під`їхали ще двоє хлопців, які запропонували повезли його невістку до лікарні. Вже після ДТП до нього приїжджав позивач [PERSON] ще з двома чоловіками пропонували гроші. Свідок повідомив, що пізніше [PERSON] приїжджав до нього додому та пропонував гроші за надання свідчень про те, щоб свідок вказав, що його не бачив на місці ДТП, свідок у цьому йому відмовив. Свідок вказав, що не бачив скільки людей було в автомобілі «ВАЗ 2108» та не знає хто саме був водієм вказаного транспортного засобу. Свідок [PERSON] зазначив, що прибув на місце ДТП 22.07.2021 для збору інформації в рамках службового розслідування. В той час учасників на місці ДТП не було, були лише працівники СОГ РВП, які повідомили, що за кермом «ВАЗ 2108» був [PERSON] . Позивач відмовився від надання пояснень та від медичного освідування. Вказав, що позивач нічого не повідомив стосовно того хто був за кермом його автомобіля під час ДТП. Свідок [PERSON] зазначив, що 22.07.2021 відпочивав разом з позивачем та [PERSON] та розпивали алкогольні напої, після чого розійшлися біля квартири позивача. Хто сідав за кермо автомобіля «ВАЗ 2108» не знає, однак вказав, що між позивачем та [PERSON] виникла суперечка стосовно того, хто має їхати за кермом. Свідок вказав, що разом з іншим товаришем поїхав у сторону с. Чорногузи та почувши позаду автомобіля звук удару, помітили автомобіль який стояв на дорозі з увімкненим світлом фар, направлених в бік паркана. Під`їхавши до місця пригоди, свідок та його товариш побачили ДТП, а також жінку в одному із автомобілів, яка жалілась на біль в руці й плакала, у в`язку із чим вони її посадили у власний транспортний засіб та відвезли до лікарні. Свідок зазначає, що оскільки був в стані алкогольного сп`яніння не помітив, що іншим автомобілем ДТП був транспортний засіб позивача та не бачив хто був водієм вказаного автомобіля, однак вказав, що бачив [PERSON] та [PERSON] на місці пригоди. Свідок [PERSON] житель с. Іспас Вижницького району Чернівецької області зазначив, що йому після подій 22.07.2021 зателефонував його знайомий [PERSON] , який домовився з ним про зустріч, на якій [PERSON] запропонував свідку за грошову винагороду дати пояснення про те, що під час ДТП 22.07.2021 за кермом автомобіля «ВАЗ 2108» перебував свідок. В подальшому свідок погодився на пропозицію [PERSON] та поїхав до лікарні для медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння. Однак, біля лікарні свідок зустрів [PERSON] , який відмовив свідка давати неправдиві пояснення та попередив про негативні наслідки таких дій. Свідок [PERSON] житель с. Іспас Вижницького району Чернівецької області зазначив, що йому після подій 22.07.2021 зателефонував [PERSON] з проханням про допомогу дати пояснення, що за кермом автомобіля «ВАЗ 2108» перебував свідок. Однак, свідок вказує, що оскільки в нього не було водійського посвідчення вони знайшли іншу особу - [PERSON] , який погодився надати вказані пояснення. В подальшому свідок, [PERSON] та [PERSON] поїхали до лікарні для медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння. Після медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння, біля лікарні свідок зустрів [PERSON] , який відмовляв свідка давати неправдиві пояснення та попереджував про негативні наслідки. Свідок [PERSON] житель с. Мілієво Вижницького району Чернівецької області, повідомив, що був на місці ДТП та повідомив, що за декілька хвилин перед вказаною транспортною пригодою автомобіль, яким він керував обігнав автомобіль «ВАЗ 2108». На місці ДТП бачив вказаний автомобіль «ВАЗ 2108», який стояв на зустрічній стороні, а також інший автомобіль «ВАЗ 2106», в якому на пасажирському сидінні сиділа жінка і плакала. Біля автомобіля «ВАЗ 2108» було 2 чоловіки, серед яких був і [PERSON] . Свідок вказав, що викликав на місце транспортної пригоди поліцію. Також, свідок зазначив, що на місце транспортної пригоди під`їла інша машина, в яку забрали жінку, з автомобіля «ВАЗ 2106» та як повідомили повезли її до лікарні. Свідок вказує, що не бачив хто саме сидів за кермом автомобіля «ВАЗ 2108». Свідок [PERSON] зазначив, що 22.07.2021 перебував на чергуванні у Вижницькому РВП ГУНП в Чернівецькій області та отримав повідомлення про ДТП з травмованими особами. Після чого, свідок виїхав на місце транспортної пригоди, де були транспортні засоби «ВАЗ 2106» та «ВАЗ 2108», а також на узбіччі стояло багато людей. Свідок вказав, що упізнав «ВАЗ 2108», який перебував у користуванні працівника поліції [PERSON] , про що повідомив керівництво. Також, свідок зазначив, що відібрав пояснення у водія «ВАЗ 2106», який зазначив, що не бачив, хто перебував за кермом автомобіля «ВАЗ 2108». На місці ДТП свідок не спілкувався з позивачем та [PERSON] та не відбирав пояснення у водія «ВАЗ 2108», оскільки було неможливо встановити вказану особу. Свідок [PERSON] повідомив, що після ДТП відвозив на власному транспортному засобі [PERSON] та позивача до смт. Путила. Під час поїздки, із розмови [PERSON] та позивача, йому стало зрозуміло, що за кермом «ВАЗ 2108» під час ДТП був [PERSON] , оскільки позивач перебував в стані алкогольного сп`яніння та не міг самостійно керувати транспортним засобом. Також свідок вказав, що 22.07.2021 ще перед ДТП позивач та [PERSON] разом відпочивали із свідком у нього вдома. Свідок [PERSON] зазначив, що 22.07.2021 був у слідчій групі Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області та прибув на місце ДТП, де було багато людей, автомобіль [PERSON] та сам позивач. Свідок зазначив про відібрання пояснень у [PERSON] , який повідомив, що в автомобілі «ВАЗ 2108» було двоє чоловіків у білих футболках. Свідок зазначив, що не спілкувався на місці ДТП з позивачем та не пам`ятає скільки часу позивач там був. Свідок [PERSON] повідомив, що 22.07.2021 увечері на власному транспортному засобі забрав [PERSON] , на його прохання, з дому, де були також [PERSON] та [PERSON] . Вказав, що між [PERSON] та [PERSON] виник конфлікт з приводу того, хто з них сідатиме за кермо автомобіля «ВАЗ 2108» та відмітив, що обоє були з ознаками алкогольного сп`яніння. Свідок вказав, що разом з [PERSON] вони поїхали на перед, а тому не бачив хто саме сів за кермо автомобіля «ВАЗ 2108». Через деякий час по дорозі, свідок та [PERSON] в дзеркало заднього виду побачили транспортну пригоду, повернувшись побачили ДТП за участю автомобіля позивача та «ВАЗ 2106», в якому перебувала жінка з травмованою рукою. Свідок зазначив, що пересадив вказану жінку до свого автомобіля та відвіз її до лікарні для надання медичної допомоги. Свідок [PERSON] зазначив, що отримав повідомлення від СОГ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області про ДТП за участю транспортного засобу [PERSON] . На місці події перебував водій «ВАЗ 2106» та працівники слідчої оперативної групи, інших учасників вже не було. Після цього, свідок зателефонував [PERSON] , який перебував вдома у с. Іспас, забрав його з дому та доставив до районного відділення поліції. [PERSON] повідомив свідку, що не перебував за кермом транспортного засобу та зазначив, що його автомобілем кермувала інша особа, однак хто саме була ця особа не повідомив. Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. Так, згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 18 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII Про Національну поліцію (далі Закон №580-VII) поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді. Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції. В силу ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону №580-VII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом. У відповідності до ч. 1, ч. 3 та ч. 4 ст. 59 Закону №580-VII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України. Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України. Згідно з п.6 ч.1 ст. 77 Закону №580-VII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння. Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. З матеріалів справи встановлено, що за результатами проведеного службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни, допущеного окремими поліцейськими Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області та з приводу внесення відомостей до ЄРДР за №62021240050000103 за ч. 1 ст. 286 КК України, встановлено, що [PERSON] перебуваючи у відпустці перебував за кермом автомобіля «ВАЗ-2108» д.н.з. [NUMBER] , з ознаками алкогольного сп`яніння, виїхавши на смугу зустрічного руху, допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-2106» д.н.з. [NUMBER] під керуванням громадянина [PERSON] , внаслідок чого, пасажирка автомобіля «ВАЗ-2106» отримала тілесні ушкодження та була доставлена до лікувального закладу. Під час роботи на місці події слідчо-оперативної групи Вижницького РВП ГУНП, позивач покинув місце події, відмовився від проходження медичного освідування, надати письмові пояснення по суті справи відмовився скориставшись правом, визначеним у ст. 63 Конституції України, а також категорично відмовився співпрацювати з дисциплінарною комісією та сприяти її діяльності. Вказано, що своїми діями (бездіяльністю) позивач допустив грубе порушення службової дисципліни, що виразилось у невиконанні вимог Присяги працівника поліції, ПДР, Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України «Про поліцію», Правил етичної поведінки поліцейських. Також відповідач вказав, що під час службового розслідування не виявлено обставин, що пом`якшують відповідальність позивача, однак наявні обставини, що обтяжують його відповідальність вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення. У висновку запропоновано до позивача застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. При цьому, позивач не заперечував, що 22.07.2021 під час ДТП за участю власного автомобіля «ВАЗ-2108» перебував у вказаному автомобілі в стані алкогольного сп`яніння. За правилами ст. 72, 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування по цій справі є правомірність чи протиправність наказу ГУНП в Чернівецькій області № 473 від 16.08.2021 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського-водія Вижницького районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області сержанта поліції [PERSON] у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказ ГУНП в Чернівецькій області № 157 о/с від 18.08.2021 в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію сержанта поліції [PERSON] , поліцейського-водія Вижницького районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області. Згідно до вимог ст. ст. 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Разом з тим позивач зазначив, що 22.07.2021 під час ДТП за кермом автомобіля «ВАЗ-2108» перебував [PERSON] , з яким позивач напередодні вживав алкогольні напої. Крім того, позивач ініціював виклик свідків в судове засідання для підтвердження його доводів про те, що за кермом автомобіля «ВАЗ-2108» перебував саме [PERSON] , а не позивач. Позивач вважає, що ця обставина має значення для предмета доказування та впливає на прийняті оскаржувані накази відповідача. У відповідності до ст. 75,76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Водночас, заслухані пояснення свідків в судовому засіданні в суді першої інстанції в сукупності містять невідповідності та не надають чітких підтверджень того, хто саме перебував за кермом автомобіля «ВАЗ-2108», який належав позивачу. Свідок [PERSON] водій транспортного засобу «ВАЗ-2106», свідок [PERSON] , який повідомив про ДТП поліцію, не можуть вказати хто саме був за кермом автомобіля «ВАЗ-2108». Інші свідки вказували, що бачили на місці пригоди позивача та [PERSON] , проте хто перебував за кермом автомобіля не бачили. Крім того, свідок [PERSON] заперечував взагалі проти того, що вживав 22.07.2021 р. алкогольні напої та перебував з позивачем в автомобілі «ВАЗ-2108» під час ДТП. Слід звернути увагу, що під час службового розслідування позивач утримався від надання пояснень та не повідомив обставини про які зазначає у позові, а відтак позивач фактично не сприяв повному та об`єктивному проведенню перевірки. Крім того, дослідження додаткових доказів, які не були дослідженні під час службової перевірки буде необ`єктивним наразі. Позивач та його представники ініціювали виклик свідків, які допитувались в рамках службового розслідування, а також свідків, які не допитувались під час службового розслідування, що фактично підводить під переоцінку доказів та нового дослідження обставин вчинення ДТП 22.07.2021 за участю автомобіля «ВАЗ-2108», а саме лише на підставі показів свідків, а не фактичних обставин, які повинні були бути зафіксовані під час службового розслідування. Також слід звернути увагу, що у спірних правовідносинах предметом спору є перевірка правомірності оскаржуваних наказів та відповідно правомірності звільнення позивача. При цьому, у спірних правовідносинах визначальною обставиною є факт участі транспортного засобу позивача та безпосередньо позивача як поліцейського у ДТП, в якій постраждали здоров`я та майно інших осіб. Крім того, відпустка позивача на момент ДТП не може пом`якшити відповідальність позивача як працівника поліції, який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Позивач ніс безпосередню відповідальність за власний транспортний засіб, який є джерелом підвищеної небезпеки і передоручаючи його іншій особі в стані алкогольного сп`яніння мав розуміти негативні наслідки, які можуть настати. Позивач стверджував, що 22.07.2021 за кермом його автомобіля перебував [PERSON] , який також був у стані алкогольного сп`яніння, проте позивач помилково вважає, що у випадку якщо він не був за кермом автомобіля це знімає з нього відповідальність або применшує таку. Крім того, навіть якби було встановлено вказану обставину, відповідальність позивача за його участь та участь його автомобіля у ДТП, в якій постраждали здоров`я та майно інших осіб не можуть бути виключені. Слід наголосити, що позивач, прийнявши присягу поліцейського, як правоохоронець зобов`язаний, як у робочий так і позаробочий час, бути вірним присязі та дотримуватись правил поведінки і обов`язків поліцейського. Допущений позивачем проступок є грубим порушенням службової дисципліни та правил етичної поведінки поліцейських, оскільки загальновідомим є факт, що керування транспортним засобом у стані сп`яніння окрім того, що знижує увагу та швидкість реакції водія, часто є причиною дорожньо-транспортних подій, та загибелі і каліцтва людей, що для працівника поліції є особливо недопустимим. Такий проступок засуджується суспільством, є безвідповідальним та аморальним, тим більше засуджується вчинення такого проступку працівником поліції, який, як правоохоронець, повинен не тільки утримуватись від цього, але й запобігати їх вчиненню іншими людьми. Враховуючи обставини справи, а саме факт ДТП з травмованими особами, незалежно від того чи був позивач водієм транспортного засобу «ВАЗ-2108» чи його пасажиром, позивач, як поліцейський був зобов`язаний залишитися на місці події з метою надання допомоги особам, які їх потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції. Водночас, позивач вказує на те, що не зовсім чітко усвідомлював всієї ситуації, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння, а невдовзі взагалі покинув місце події та поїхав додому. Крім того, позивач як поліцейський зобов`язаний був сприяти виявленню та притягнення до відповідальності винної особи у ДТП за участю його автомобіля, однак своєю бездіяльністю не сприяв службовому розслідуванню, не визнав своєї вини та не повідомив про наявність інших осіб, які мають відношення до ДТП. Отже, вказані обставини вказують на порушення позивачем вимог ст. 18 Закону №580-VII. В свою чергу, під час прийняття оскаржуваних рішень, відповідачем враховано сутність вчиненого порушення та його тяжкість. Також було враховано, що працівники поліції у порівнянні з пересічними громадянами несуть підвищену суспільну відповідальність, тому за порушення загальноприйнятих норм поведінки, у зв`язку з чим до них вживаються більш суворі заходи дисциплінарного впливу. Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни. Вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку у спірних правовідносинах проявляється в тому, що позивач повинен був усвідомлювати та свідомо допускати настання несприятливих наслідків керування власним автомобілем особисто, чи іншою особою, в стані алкогольного сп`яніння. Вказане порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування позивачем вимог чинного законодавства. Слід наголосити, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення присяги. Під порушенням присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Відтак, є правомірним та об`єктивним висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни, допущеного окремими поліцейськими Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області, а застосоване дисциплінарне стягнення до позивача у вигляді звільнення зі служби в поліції законним та таким, що відповідає вчиненому проступку та ступеню вини позивача. Слід звернути увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 24 Дисциплінарного статуту поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку. Водночас встановлено, що позивач не скористався у встановлений Дисциплінарним статутом строк правом щодо перегляду дисциплінарного стягнення. Крім того, слід звернути увагу, що впродовж усього часу проведення службового розслідування з 23.07.2021 по 16.08.2021 не повідомив відповідача з приводу обставин, викладених у позові, зокрема щодо осіб, яким можуть бути відомі додаткові обставини по справі. Позивач фактично самоусунувся від співпраці з комісією, яка проводила службове розслідування та відмовився надавати будь-яких пояснень, що підтверджено матеріалами справи. Таким чином, доводи позивача про необхідність призначення нового службового розслідування є безпідставними. При цьому, позивач вказує, що пояснення у позивача відбиралися не уповноваженою особою, яка не була членом дисциплінарної комісії. З цього приводу слід зазначити, що пояснення у позивача відбирав 23.07.2021 [PERSON] інспектор ВІОС УКЗ ГУНП в Чернівецькій області, який був член дисциплінарної комісії, яка проводила службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни, допущеного окремими поліцейськими Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області та з приводу внесення відомостей до ЄРДР за №62021240050000103 за ч. 1 ст. 286 КК України, що підтверджується матеріалами справи та показами [PERSON] , який також був викликаний у судове засідання як свідок. Крім того, суд першої інстанції вірно не взяв до уваги наданий позивачем суду аудіозапис розмов за участі [PERSON] (імовірно) та [PERSON] (імовірно) щодо подій, які стали підставою звільнення позивача з поліції, оскільки зі змісту аудіозапису неможливо ідентифікувати осіб, розмова яких записана. Також, протягом всього аудіозапису присутня нецензурна лайка чоловіків, розмова нечітка та наявні фонові шуми, що унеможливлює розібрати зміст вказаного запису. При цьому, вказаний аудіозапис є неналежним доказом, оскільки невідомо на який саме пристрій здійснювалась фіксація вказаного запису та неможливо встановити достовірність вказаного аудіозапису. Так само, даний аудіозапис унеможливлює ідентифікувати належність голосів, зафіксованих на пристрої запису, конкретній особі, яка може бути здійснена виключно шляхом проведення спеціальних експертних досліджень. Решта доводів позивача, є формальними, безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на правомірність рішень та дій відповідача у спірних правовідносинах. Також суд першої інстанції вірно не взяв до уваги обставини проведення у Територіальному управлінні ДБР, розташованого у м. Хмельницькому досудового розслідування матеріалів кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №62021240050000103 від 23.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, оскільки вказані обставини не впливають на правомірність проведеного службового розслідування та застосованого дисциплінарного стягнення відносно позивача. Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Результат розгляду: denied