Рішення адміністративного суду від 2022-06-13 00:00:00+03

[PERSON] звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про стягнення заборгованості. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2021 року позовну заяву [PERSON] до Головного управління ДПС у м. Києві про стягнення заборгованості повернуто позивачу. Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, [PERSON] звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" 24 лютого 2022 року Указом Президента України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" 14 березня 2022 року Указом Президента України продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" 18 квітня 2022 року Указом Президента України ( Указ затверджено Законом № 2212-IX від 21.04.2022 року) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" 17 травня 2022 року Указом Президента України ( Указ затверджено Законом № 2263-IX від 22.05.2022 року) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Відповідно до ч. 2 ст. 309 КАС України у виняткових випадках та з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може продовжити строк розгляду справи, про що постановляє ухвалу. Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку. Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники. З огляду на особливості розгляду даної категорії справ та вищезазначені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що існує необхідність продовження строку розгляду даної справи на розумний строк. У відповідності до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Відповідно до ч.1 ст.312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Відповідно до ч.2 ст.312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження). Відповідно до п.3 ч.1 ст.294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові). З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) апеляційної скарги [PERSON] на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 вересня 2021 року про повернення позовної заяви. Згідно зі ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що хвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2021 року позовна заява [PERSON] залишена без руху та останній надано строк для усунення, виявлених судом, недоліків шляхом подання до суду документу про сплату судового збору. На виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 17 травня 2021 року, позивачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якого позивач зазначила, що з 04 січня 2021 року вона має статус безробітної особи, які виплачується допомоги по безробіттю, інших доходів вона не має. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року позивачу продовжено строк на виконання ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2021 року та зазначено, що остання має надати належні та допустимі докази відсутності можливості сплатити судовий збір у розмірі, встановленому діючим законодавством. Копія ухвали суду від 02 серпня 2021 року була направлена на адресу позивача, яка зазначена в позовній заяві, рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, який повернувся на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку: «за закінченням терміну зберігання». Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 вересня 2021 року адміністративний позов [PERSON] до Головного управління ДПС у м. Києві про стягнення заборгованості повернуто позивачу. Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу. Приписи п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України визначають, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Як вбачається з матеріалів справи, отримавши від позивача клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке вона подала на виконання вимог ухвали судді від 17 травня 2021 року про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції надав додатково можливість позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом продовження строку для виконання ухвали судді від 17 травня 2021 року про залишення позовної заяви без руху. Поштове відправлення з ухвалою Окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року про продовження процесуального строку для усунення недоліків було повернуто до суду першої інстанції з відміткою пошти про його невручення "за закінченням терміну зберігання". Станом на 27 вересня 2021 року (дата постановлення ухвали суду про повернення позовної заяви) позивачем не було виконано вимоги ухвали судді від 17 травня 2021 року про залишення позовної заяви без руху. Отже, єдиною підставою для повернення позовної заяви відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України є неусунення позивачем недоліків позовної заяви в установлений судом строк. Пунктом 4 частини 6 статті 251 КАС України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. З матеріалів справи вбачається, що апелянт не відмовлявся отримати судове рішення, проте і судом першої інстанції виконані усі передбачені чинним процесуальним законодавством заходи для повідомлення скаржника про прийняте рішення. В ухвалі Верховного Суду від 17 травня 2022 року у справі № 215/2384/21 колегія суддів касаційної інстанції зазначає: «Таким чином, виникла ситуація, яка не передбачена КАС України. Фактично законодавцем створено ситуацію, коли після повернення конверту із судовим рішенням з позначкою «за закінченням терміну зберігання» суди не можуть прийняти жодного рішення, оскільки таке судове рішення не вважається врученим і відлік будь-якого строку (оскарження, усунення недоліків тощо) не починає свій перебіг. Така ситуація також виникла у зв`язку з тим, що Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, містять лише приписи щодо вручення судових повісток і не визначають окремого порядку вручення судових рішень. Разом з тим, згідно з ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування. Отже, чинним КАСУ не заборонено застосовувати аналогію закону щодо прогалин у процесуальному законодавстві. Судом першої інстанції було додатково надано можливість усунути недоліків позовної заяви позивачу шляхом постановлення ухвали суду про продовження строку для усунення недоліків. Тобто, судом виконані усі залежні від нього дії для повідомлення апелянта про необхідність усунення виявлених недоліків апеляційної скарги, проте скаржником ухвала суду не отримана з невідомих причин. Приписами статті 126 КАС України регулюється порядок вручення повісток, а саме її частиною 11 визначено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. З наведеного вбачається, що вручення судових повісток і судових рішень визначені окремими статтями, які не є тотожними і по різному регулюють таке вручення. Так, стаття 251 КАС України, яка регулює порядок вручення судових рішень, на відміну від статті 126, що регулює порядок вручення судових повісток, не визначає днем вручення судового рішення «закінчення терміну зберігання» у поштовому відділенні. У зв`язку з цим, апеляційний суд вважав за можливе застосувати до ситуації, яка виникла, аналогію закону, а відповідно і правила, визначені ч. 11 ст. 126 КАС України. Інше застосування процесуальних норм взагалі не дозволить судам ніколи прийняти рішення в подібній ситуації. Крім того, колегія суддів зауважує, що відповідно до статті 44 КАС України учасники справи мають не тільки права, але і відповідні обов`язки, зокрема зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки». Крім того, відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень судом першої інстанції ухвалу Окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року про продовження процесуального строку для усунення недоліків надіслано судом: 03.08.2021 року, зареєстровано: 04.08.2021 року та оприлюднено: 05.08.2021 року. Тобто з 05 серпня 2021 року ухвала Окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року про продовження процесуального строку для усунення недоліків перебувала у вільному доступі для перегляду в Єдиному державному реєстрі судових рішень. В апеляційні скарзі скаржником жодним чином не обґрунтовано неможливість отримання нею конверту за адресою, яка зазначалась нею у позовній заяві. Також не зазначено інших об`єктивних підстав, які були б причиною неподання заяви про усунення недоліків. З огляду на викладене, колегія суддів констатує, що судом першої інстанції було вжито всі заходи, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, та надано додаткову можливість для усунення недоліків позовної заяви, а тому підстав для скасування ухвали про повернення позовної заяви колегія суддів не вбачає. Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied