Рішення адміністративного суду від 2023-02-14 00:00:00+02

[PERSON] , 08.12.2021 звернулася до суду з позовом, в якому, просила визнати протиправним та нечинним рішення Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області від 02 червня 2021 року № 165 «Про затвердження детального плану території в с. Сокільники, с. Басівка, с. Годовиця», а саме п. 8 вказаного рішення «Затверджено детальний план території в районі [ADDRESS] », розроблений «Інститутом містобудування та архітектури» - [PERSON] . Обґрунтовує позов тим, що оскаржуване рішення від 02.06.2021 № 165, яким затверджено детальний план території в районі вул. Садова-Наварійська в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, що позначений в Генеральному плані с. Сокільники - квартал К-9, фактично змінює функціональне призначення даних земельних ділянок з адміністративних і громадських установ та їх території на території об`єктів обслуговування, торгівлі та придорожнього сервісу, що свідчить про невідповідність Генеральному плану с. Сокільники на момент затвердження вищевказаного рішення. \~ Зазначає, що відповідачем не здійснено оприлюднення у двотижневий строк прийнятого рішення щодо розроблення проєкту містобудівної документації шляхом опублікування такого рішення у засобах масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також на офіційному веб-сайті Сокільницької сільської ради; відповідачем не здійснено оприлюднення розробленого проєкту містобудівної документації, а саме проєкту детального плану території в районі [ADDRESS] , розроблений «Інститут містобудування та архітектури» (текстові та графічні матеріали детального плану території) на офіційному веб-сайті Сокільницької сільської ради. Позивач стверджує, що матеріали детального плану території та повідомлення про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості у проєкті містобудівної документації не було розміщено відповідачем на офіційному веб-сайті Сокільницької сільської ради, а повідомлення яке розміщено відповідачем у газеті «Голос Народу» від 18.12.2020 № 50 містить лише коротку інформацію про проведення громадського обговорення щодо розроблення детального плану території в районі [ADDRESS] , однак не містить іншої необхідної та деталізованої інформації. Відповідачем не забезпечено дотримання визначеного законом механізму подання пропозицій громадськості та проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проєкту містобудівної документації. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року у задоволенні позову відмовлено. Із цим рішенням суду першої інстанції не погодилася позивачка та оскаржила в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві. Відповідач, 01.12.2022, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Позивачка, 16.01.2023, подала письмові пояснення по справі та відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в яких просила скасувати оскаржуване рішення. Представник відповідача Борщевський О.А. у судовому в судовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції без змін. Позивачка та інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, їх участь в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з дотримання в цілому Сокільницькою сільською радою Львівського району Львівської області, встановленого порядку оприлюднення детального плану території, а також виконання вимоги щодо проведення громадських слухань, дотримання відповідачем встановленого порядку розроблення ДПТ, його відповідність чинному Генплану та врахування перспективи розвитку території, визначеної у проєкті Генплану, що у сукупності дає підстави дійти до висновку про правомірність оскаржуваного рішення. Судом апеляційної інстанції встановлено, що розглянувши заяву [PERSON] , пунктом 1.21 рішення Сокільницької сільської ради від 13.07.2020 № 932 «Про надання дозволу на розробку детального плану території» надано дозвіл на розробку детального плану території для будівництва об`єктів громадської забудови в районі [ADDRESS] . Сокільницькою сільською радою 02 червня 2021 року прийнято рішення № 165 «Про затвердження детального плану території в с. Сокільники, с. Басівка, с. Годовиця». Не погодившись з п. 8 цього рішення, яким затверджено детальний план території в районі [ADDRESS] , розроблений «Інститут містобудування та архітектури» - Головко Володимир Михайлович, позивачка [PERSON] звернулася з позовом до суду. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне. Повноваження Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області та її виконавчого комітету у спірних правовідносинах регулюються,\~ законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» (тут і далі - у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до п. 42 ч. 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення питань затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації. Також, згідно статей 28, 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема: підготовка і подання на затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, іншої містобудівної документації; встановлення на відповідній території режиму використання та забудови земель, на яких передбачена перспективна містобудівна діяльність. Крім того, спірні правовідносини регулюються Законом України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку. Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації (стаття 8 Закону № 3038-VI). Згідно ч. 1 статті 16 вище зазначеного Закону, планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Відповідно до статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Згідно із положеннями частини 1 статті 19 Закону № 3038-VI детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці. Детальні плани територій одночасно з їх затвердженням стають невід`ємними складовими генерального плану населеного пункту та/або комплексного плану. Детальний план території складається із графічних і текстових матеріалів. Відповідно до частини восьмої статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що детальні плани територій є видом містобудівної документації, положення якого мають узгоджуватися з генеральним планом населеного пункту, деталізувати положення останнього та не суперечити йому. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.06.2018 у справі № 826/4504/17, від 14.08.2018 у справі № 815/3880/14, від\~ 05.03.2019 у справі № 360/2334/17, від 15.04.2020 у справі № 702/1384/16-а. Згідно з частиною 1\~ статті 21 Закону № 3038-VI\~ громадським слуханням підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій. Затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у частині 1 цієї статті, без проведення громадських слухань щодо проєктів такої документації забороняється (ч. 2\~ ст. 21 Закону № 3038-VI). Відповідно до частини третьої\~ статті 21 Закону № 3038-VI\~ замовники містобудівної документації зобов`язані\~ \~\~забезпечити: 1) оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними наслідками та наслідками для довкілля, у тому числі для здоров`я\~ \~\~населення; 2) оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, пояснювальної записки, розділу «Охорона навколишнього природного середовища» або звіту про стратегічну екологічну оцінку на своїх офіційних веб-сайтах, а також вільний доступ до такої інформації громадськості; 3) реєстрацію, розгляд та врахування пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні; 4) проведення громадських слухань щодо проектів містобудівної документації на місцевому рівні; 5) узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками містобудівної документації на місцевому рівні через погоджувальну комісію; 6) оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні. Оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні, проектів містобудівної документації на місцевому рівні є підставою для подання пропозицій громадськості замовнику містобудівної документації (частина 4 статті 21). Пропозиції громадськості подаються у строк, визначений для проведення процедури громадського обговорення, який не може становити менш як 30 днів з дня оприлюднення проекту містобудівної документації на місцевому рівні. Пропозиції, подані після встановленого строку, не розглядаються (частина 5 статі 21 Закону № 3038-VI). Згідно до частини шостої статті 21 Закону № 3038-VI громадські слухання щодо проєктів містобудівної документації на місцевому рівні проводяться у строк, визначений для проведення процедури громадського обговорення, але не раніше 10 днів з дня оприлюднення проекту містобудівної документації на місцевому рівні. Відповідно до частини 10 статті 21 Закону № 3038-VI порядок проведення громадських слухань проєктів містобудівної документації на місцевому рівні визначає Кабінет Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 555 від 25.05.2011 затверджено Порядок проведення громадських слухань щодо проектів містобудівної документації на місцевому рівні (далі - Порядок № 555 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який визначає механізм проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні: генеральних планів населених пунктів, планів зонування та детальних планів територій (далі - містобудівна документація). Пунктом 2 Порядку № 555 передбачено, що проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів у проєктах містобудівної документації здійснюється під час розроблення відповідних проєктів містобудівної документації із врахуванням вимог Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку». Відповідно до положень пункту 3 Порядку № 555 замовники містобудівної документації, якими у цій справі є Сокільницька сільська рада, та їх виконавчі органи відповідно до частини третьої статті 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забезпечують: оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення проектів містобудівної документації з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками; оприлюднення розроблених проектів містобудівної документації і доступ громадськості до зазначеної інформації; реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації; узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками проектів містобудівної документації через погоджувальну комісію (у разі її утворення); оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації. Відповідно до пункту 4 Порядку № 555 замовники містобудівної документації оприлюднюють у двотижневий строк прийняті органами місцевого самоврядування рішення щодо розроблення проектів містобудівної документації шляхом опублікування таких рішень у засобах масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення на офіційному веб-сайті відповідного органу місцевого самоврядування. Оприлюднення розроблених в установленому законодавством порядку проектів містобудівної документації здійснюється не пізніш як у місячний строк з дня їх подання розробником до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради шляхом розміщення матеріалів (планшетів, макетів) у визначеному органом місцевого самоврядування місці та інформування громадян через розповсюдження брошур і повідомлень, засоби масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення інформації на офіційному веб-сайті замовника містобудівної документації, тобто відповідного органу місцевого самоврядування. Пунктом 5 Порядку № 555 передбачено, що повідомлення про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості у проєкті містобудівної документації має містити: 1) інформацію про мету, склад та зміст містобудівної документації, викладену у скороченій та доступній для широкої громадськості формі; 2) основні техніко-економічні показники, зокрема графічні матеріали, що відображають зміст містобудівної документації; 3) відомості про замовника та розробника проектів містобудівної документації та підстави для їх розроблення; 4) інформацію про місце і строки ознайомлення з проектом містобудівної документації; 5) інформацію про посадову особу органу місцевого самоврядування, відповідальну за організацію розгляду пропозицій; 6) відомості про строк подання і строк завершення розгляду пропозицій; 7) інформацію стосовно запланованих інформаційних заходів (презентація, прилюдне експонування, телевізійні програми, публічні конференції тощо). Осіб, які забезпечують роботу з розгляду пропозицій громадськості, призначає орган місцевого самоврядування. Зазначені особи є відповідальними за автентичність проектів містобудівної документації. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що громадські слухання щодо проєктів містобудівної документації на місцевому рівні відбуваються шляхом оприлюднення таких проєктів, надання особам, які мають право на подання пропозицій до проєктів містобудівної документації на місцевому рівні, строку для подання таких пропозицій, а також шляхом безпосереднього подання пропозицій громадськістю до відповідного органу місцевого самоврядування; утворення погоджувальної комісії у разі необхідності та, відповідно, оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проєктів містобудівної документації. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 07.12.2021 у справі 380/142/20, від 21.06.2018 у справі № 826/4504/17, від 10.07.2018 у справі № 369/7675/14-а, від 14.08.2018 у справі № 695/725/15-а, від 19.09.2018 у справі № 463/1230/16-а, від 18.10.2018 у справі № 527/43/17, від 19.06.2019 у справі № 815/1884/18, від 13.03.2020 у справі № 320/6466/18, від 15.04.2020 у справі № 702/1384/16-а та від 30.11.2020 у справі № 826/11632/16. Судом апеляційної інстанції встановлено, що Сокільницькою сільською радою, всупереч вимогам\~ статті 21 Закону № 3038-VI\~ та наведених вище вимог Порядку № 555, не було забезпечено дотримання визначеного\~ законом\~ механізму проведення громадських слухань з метою врахування громадських інтересів під час розроблення проєкту містобудівної документації. Так, в матеріалах справи наявний витяг із офіційного веб-сайту Сокільницької сільської ради (htpps://sokilnyky-rada.gov.ua/news/1621255511/) від 17.05.2021 щодо інформування, зокрема мешканців Сокільницької ОТГ про проведення 26.05.2021 громадських слухань, щодо детальних планів територій: для влаштування та обслуговування дитячого майданчика в районі вулиць Івасюка та Проєктована, 50 в с. Годовиця Львіської області та в районі вул. Садова Наварійська в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області. Однак, всупереч вимогам ч. 6 ст. 21 Закону № 3038-VI, відповідачем не дотримано строк, визначений для проведення процедури громадського обговорення, тобто не раніше 10 днів з дня оприлюднення проєкту містобудівної документації на місцевому рівні. Так, інформування щодо громадських слухань опубліковано 17.05.2021, а громадські слухання проведено 26.05.2021. Крім того, в порушення вимог п. 5 Порядку № 555, в повідомленні про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості у проєкті містобудівної діяльності, не зазначено: строки ознайомлення з проєктом містобудівної документації; посадову особу органу місцевого самоврядування, відповідальну за організацію розгляду пропозицій; відомості про строк подання і строк завершення розгляду пропозицій.\~ Також, всупереч вимогам ч. 3 ст. 21 Закону № 3038-VI та п. 3 Порядку № 555, відповідачем не оприлюднено: прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними наслідками та наслідками для довкілля, у тому числі для здоров`я\~ \~\~населення; проектів містобудівної документації на місцевому рівні, пояснювальної записки, розділу «Охорона навколишнього природного середовища» або звіту про стратегічну екологічну оцінку. Суд апеляційної інстанції зауважує, що саме оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні, проєктів містобудівної документації на місцевому рівні (не тільки графічних матеріалів проєкту детального плану території, а й текстових), з зазначенням строків подання пропозицій, є підставою для подання таких громадськості замовнику містобудівної документації. Невиконання або часткове виконання \~відповідачем, як замовником містобудівної документації, зобов`язань, визначених частиною третьою\~ статті 21 Закону № 3038-VI, щодо оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними наслідками та наслідками для довкілля, у тому числі для здоров`я\~ \~\~населення, строків подання пропозицій громадськістю, є підставою для висновку суду про те, що громадськість була позбавлена можливості ознайомитися з такою документацією і висловити заздалегідь у письмовій формі свої зауваження/пропозиції. Цей висновок суду підтверджується також наявним в матеріалах справи протоколом громадських слухань від 26.05.2021 № 24, на якому були присутні, зокрема позивачка [PERSON] , мешканці та члени територіальної громади с. Сокільники, а всього 33 особи. Із змісту цього протоколу вбачається, що присутні на громадських слуханнях особи, зокрема позивачка та [PERSON] просили зняти ДПТ з розгляду, оскільки такий суперечить чинному генеральному плану с. Сокільники та ініціювати проведення земельного аудиту. \~Однак, ці зауваження та пропозиції не були враховані та розглянуті, а зроблено висновок про те, що детальний план території в районі [ADDRESS] , розроблений ПП «ІМТА» рекомендується на розгляд відповідних комісій сільської ради. У подальшому, на підтвердження зауважень мешканців, позивачкою подано висновок експерта по результатах проведення будівельно-технічної експертизи від 14.06.2022 № 33/22, який виданий Судовим експертно-розрахунковим бюро ТзОВ «Серб», судовий експерт [PERSON] , і згідно якого детальний план території в районі [ADDRESS] розроблений Інститутом містобудування та архітектури, затверджений рішенням Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області № 165 від 02.06.2022, на момент затвердження не відповідає \~Генеральному плану с. Сокільники, а саме: Детальний план розроблений в порушення Генерального плану та вихідних даних на розробку Детального плану, що є порушенням вимог ч. 4 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Цей висновок експерта, судом першої інстанції залишений поза увагою, як і вимоги Закону № 3038-VI та Порядку № 555, і як наслідок, суд дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову. З огляду на викладене, доводи відповідача про дотримання ним вимог чинного законодавства при затвердженні детального плану пунктом 8 спірного рішення від 02.06.2021 № 165 не заслуговують на увагу та спростовуються наявними у справі доказами. Щодо наявності права у позивачки на звернення до суду з цим позовом, яке заперечує відповідач, вказуючи, що спірним рішенням не порушуються її права і охоронювані законом інтереси, оскільки [PERSON] не є суб`єктом правовідносин, у яких цей акт застосовано, суд апеляційної інстанції зазначає таке. Земельна ділянка, відносно якої прийнято оскаржуване рішення, зокрема п. 8, \~\~розташована у селі Сокільники Львівського (Пустомитівського) району Львівської області. Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачка [PERSON] проживає та зареєстрована в селі Сокільники, а відтак є суб`єктом, яким, у розумінні наведених вище приписів законодавства, належить право подання пропозицій до проєктів містобудівної документації. Відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Цим положенням Основного Закону України кореспондує частина перша статті 5 КАС України, якою передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Завданням адміністративного судочинства, у розумінні частин 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Водночас, за змістом Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 за №18-рп/2004, поняття «порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». У цьому ж Рішенні зазначено, що «поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування в межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Територіальні громади мають власні типи соціальної поведінки, стосовно яких територія є умовою, що забезпечує стійку взаємодію соціальних суб`єктів, які формують територіальні соціальні мережі. При цьому, територія соціально-економічної активності одночасно є фактором зв`язку та умовою діяльності. Це стає можливим тоді, коли для господарюючого суб`єкта, яким є територіальна громада, мотивом економічної діяльності стає не лише максимальний прибуток, а й територіальний інтерес у будь-якій його формі. Територія з її природними особливостями та природними ресурсами, якими вона володіє, а також соціально-економічною інфраструктурою, що функціонує на ній, є матеріальною основою життя територіальної громади. Позивачка, як мешканка села Сокільники і користувачка відповідної земельної ділянки, зокрема водоймища (поблизу якого планується будівництво станції технічного обслуговування), що розташовані на території, стосовно якої прийняте оскаржуване рішення, звернулась за судовим захистом, аргументуючи це тим, що орган місцевого самоврядування допустив порушення при прийнятті рішення, що стосується питань, пов`язаних із плануванням забудови та розвитку території. Цей висновок узгоджується з правовою позицією, що викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі № 0740/885/18. За наведених обставин, у позивачки наявне право на звернення до суду з цим позовом, оскільки заявлені вимоги стосуються не тільки безпосередньо її прав, як мешканки територіальної громади, а і невизначеного кола осіб, що входять до громади. А розроблення, погодження чи затвердження детального плану території з порушенням вимог законодавства, будівельних норм та стандартів безпосередньо впливає на право, зокрема, позивачки, як мешканки села і користувачки земельних ділянок, щодо яких розробляється детальний план території, на безпечне для життя і здоров`я довкілля, гарантоване статтею 50 Конституції України та право на безпечне природне середовище, визначене статтею 9 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». Суд апеляційної інстанції зауважує, що рішення Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області від 02 червня 2021 року № 165 «Про затвердження детального плану території в с. Сокільники, с. Басівка, с. Годовиця», а саме п. 8 вказаного рішення «Затверджено детальний план території в районі [ADDRESS] » є нормативно-правовим актом. Оскільки, цим рішенням Сокільницька сільська рада погодила певний порядок планування та забудови території, запропонований в містобудівній документації, на основі якої таке рішення було прийнято, чим визначила та обмежила права невизначеного кола осіб, які проживають на території, щодо якої розроблено ДПТ. Планувальні рішення щодо певної території міста, селища, села тощо породжують в членів територіальної громади права, які мають бути враховані та не можуть бути порушені рішенням органу місцевого самоврядування. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, що викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 13.04.2020 у справі № 803/1254/17. Суд апеляційної інстанції зауважує, що оскільки детальний план території, затверджений пунктом 8 оскарженого рішення № 165 від 02.06.2021, є нормативно-правовим актом, а тому відповідно до пункту 1 частини першої\~ статті 5 КАС України\~ належним способом захисту порушеного права позивачки є визнання протиправним та нечинним рішення Сокільницької сільської ради № 165 від 02.06.2021 в частині пункту 8. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, що викладена у постанові Верховного Суду від 07.12.2021 у справі № 380/142/20, в аналогічних правовідносинах. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При поданні позовної заяви позивачка сплати судовий збір у розмірі 908 грн, а за подання апеляційної скарги 1362 грн. Оскільки, позовні вимоги задоволено повністю, то відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, судовий збір необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області, на користь [PERSON] в сумі 2270 грн.

Результат розгляду: granted