Рішення адміністративного суду від 2022-11-01 00:00:00+02

[PERSON] (далі за текстом також - позивач, [PERSON] ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі за текстом також відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), у якому просив: - визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в проведенні перерахунку пенсії [PERSON] з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та винагороди за участь в АТО у складі грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, оформлену листом від 18.12.2018 за № 2596/3-11; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок пенсії [PERSON] з 02.07.2017 з включенням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди та винагороди за участь в АТО згідно з довідкою Військової частини [NUMBER] за № 5016 від 23.11.2018. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року адміністративний позов залишено без задоволення. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права. В апеляційній скарзі позивач зазначає, що щомісячна додаткова грошова винагорода та винагорода за участь в АТО, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне (пенсійне) страхування, відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія та звертає увагу, що такий висновок узгоджується з постановами Верховного Суду від 02.06.2021 у справі № 240/11441/19, від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17. Просить урахувати, що винагорода за участь в АТО, яку отримував позивач, носила систематичний, щомісячний характер, а тому належить до додаткових видів грошового забезпечення та відповідно до ст. 43 Закону України № 2262-XII підлягає врахуванню під час обчислення пенсії позивачу. За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду, та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області. Згідно з повідомленням про призначення пенсії з 02 липня 2017 року позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (а. с. 12). Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою, в якій просив провести перерахунок та виплату йому пенсії з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за участь в АТО та допомоги на оздоровлення, з яких сплачено єдиний соціальний внесок, відповідно до довідки Військової частини [NUMBER] від 23.11.2018 за № 5016. Відповідач листом від 18.12.2018 за № 2596/3-11 повідомив позивача про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії. У відповіді відповідач зазначив, що згідно з п. 7 Порядку обчислення грошового забезпечення, визначеного Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 за № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей", пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справ на службі) та премії (а.с. 15-16). Не погодившись з відмовою пенсійного органу, позивач оскаржив її до суду. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач, відмовляючи позивачу у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням щомісячної додаткової грошової допомоги та винагороди за участь в антитерористичній операції, діяв правомірно, відповідно до вимог чинного законодавства України. Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, переглядаючи справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із положеннями статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року за № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Згідно з приписами частин другої та третьої статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Отже до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового з забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 2011-XII пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». За приписами частини 1 статті 43 Закону № 2262 пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. Водночас середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно з частиною 3 статті 43 Закону № 2262 пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 за № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Отже Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема, осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії. Водночас згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, при обчисленні пенсії особам звільненим з військової служби не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. У вказаній постанові Верховного Суду зазначено, що факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія. Зазначені суми грошового забезпечення не є щомісячними або такими, що виплачується раз на місяць, а є одноразовими виплатами, які не мають систематичного характеру. Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 року за № 18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських» в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Генеральної прокуратури України, особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони та поліцейським за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством соціальної політики, у межах бюджетних призначень. Розміри винагороди визначаються пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду. З аналізу наведених положень вбачається, що виплата вказаної винагороди залежить від участі у воєнних конфліктах, у заходах ЗНБО чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду та обраховується в залежності від часу такої участі, тобто не має щомісячного характеру і, відповідно, не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який повинен враховуватись при нарахуванні пенсії. Такий висновок викладений також в постановах Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 805/4523/16-а, від 23.09.20 у справі № 428/4357/17 (п.23), від 18.06.20 у справі № 522/8141/16-а (п. 35). Крім того винагорода за безпосередню участь в АТО/ООС не віднесена до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення додатком 15 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності з 01.03.2018; згідно з п. 2 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом МО України № 260 від 07.06.2018, який видано відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за № 704, винагороди належать до одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним. Вказаний висновок сформовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № \~522/2738/17. Разом з тим, враховуючи наведене, отримувана позивачем згідно з довідкою № 5016 від 23.11.2018 щомісячна додаткова грошова винагорода (в сумі 51\~150,14 грн.), з якої щомісяця її виплати утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії. Колегія суддів звертає увагу на щомісячний характер отримуваної додаткової грошової допомоги та про наявність підстав для включення її до перерахунку пенсії, що повністю узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, а також правовою позицією Верховного Суду, сформованою у справі № 686/23674/17 (постанова від 09.06.2022). Відтак колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для зобов`язання ГУПФУ перерахувати пенсію з урахуванням винагороди за безпосередню участь в АТО. Водночас щомісячна додаткова грошова винагорода підлягає такому врахуванню. Доводи апеляційної скарги щодо зазначених обставин приймаються колегією суддів у якості належних. Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. Згідно із приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. За статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо включення ГУ ПФУ в Сумській області до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія позивачу, щомісячної додаткової грошової винагороди. В іншій частині оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін. Відповідно до статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Результат розгляду: partial