Рішення адміністративного суду від 2022-04-13 00:00:00+03

14 червня 2021 року ФОП [PERSON] звернулася до суду першої інстанції з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.05.2021 №00/6649/0904, яким до позивача застосовані фінансові санкції на суму 2380,00 грн. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року позов задоволено. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що судом першої інстанції не зазначено, з яких саме матеріалів справи вбачається своєчасне подання декларації акцизного податку. За результатами камеральної перевірки встановлено, що ФОП [PERSON] не подані декларації акцизного податку за квітень, травень, червень, серпень, жовтень 2020 року, березень 2021 року та несвоєчасно подана декларація акцизного податку за березень 2020 року та складено акт від 27.04.2021 №7354/04-32-09-04/ [NUMBER] . Враховуючи, що протягом року до ФОП [PERSON] штрафні санкції за неподання та/або несвоєчасне подання декларацій з акцизного податку не застосовувались, платнику направлено податкове повідомлення-рішення від 14.05.2021 №00/6649/0904. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову. Від позивача відзив на апеляційну скаргу відповідача до апеляційного суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ФОП [PERSON] знаходиться на обліку в Петриківській ДПІ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області. В Кам`янській ДПІ ГУ ДПС у Дніпропетровській області позивач перебуває на обліку як платник податків за неосновним місцем обліку. Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку ФОП [PERSON] , за результатами якої 27.04.2021 складено акт №7354/04-36-09-04/ [NUMBER] "Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у декларації акцизного податку щодо неподання (несвоєчасного подання) податкової звітності". Відповідно до висновку, наведеному в акті, встановлено: неподання позивачем декларацій акцизного податку за звітний період - квітень, травень, червень, серпень, жовтень 2020 року, березень 2021 року, чим порушено вимоги п. 49.2 та п.п. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 розділу ІІ, п. 223.2 ст. 223 розділу VI ПК України; несвоєчасне подання декларації акцизного податку за період березень 2020 року, чим порушено вимоги п. 49.18 ст. 49 розділу ІІ п. 223.2 ст. 223 розділу VI ПК України. Не погоджуючись з висновками, зазначеними в акті, ФОП [PERSON] подала заперечення на акт камеральної перевірки. За результатами розгляду заперечення Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області надано відповідь від 13.05.2021 року №23864/6/04-36-09-04-16, згідно якої порушення, викладені в акті камеральної перевірки від 27.04.2021 №7354/04-36-09-04/ [NUMBER] , є правомірними. На підставі акта перевірки від 27.04.2021 №7354/04-36-09-04/ [NUMBER] ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення №00/6649/0904 від 14.05.2021, відповідно до якого у зв`язку із порушенням п.п. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 розділу ІІ ПК України до ФОП [PERSON] застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 2380,00 грн.. Не погодившись із податковим повідомленням-рішенням відповідача №00/6649/0904 від 14.05.2021, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, оскільки: позивачем вчасно подано декларації з акцизного податку до Кам`янської ДПІ ГУ ДПС у Дніпропетровській області; податкове повідомлення-рішення № 00/6649/0904 від 14.05.2021 винесене контролюючим органом необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне. Органи державної податкової служби згідно п.75.1 ст.75 ПК України мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби. Відповідно до п.75.1.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Законом України № 1797-VIII від 21.12.2016 підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 доповнено абзацом другим, відповідно до якого предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах. Статтею 36 ПК України встановлено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом або законами з питань митної справи. Відповідно до пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Підпунктом 212.1.11 п. 212.1 ст. 212 ПК України передбачено, що платниками акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є особа - суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів. Суб`єкти господарювання роздрібної торгівлі, які здійснюють реалізацію підакцизних товарів, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням пункту продажу товарів не пізніше граничного терміну подання декларації акцизного податку за місяць, в якому здійснюється господарська діяльність (п.п. 212.3.1 прим. 1 п. 212.3 ст. 212 ПК України). Відповідно до п. 223.1 ст. 223 ПК України базовий податковий період для сплати акцизного податку відповідає календарному місяцю. Згідно з п.п. 212.3.11 п. 213.1 ст. 213 ПК України платниками податку є: особи - суб`єкти господарювання роздрібної торгівлі, які здійснюють реалізацію підакцизних товарів. Такі суб`єкти підлягають обов`язковій реєстрації, як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням пункту продажу зазначених вище підакцизних товарів. Реєстрація здійснюється не пізніше граничного терміну подання декларації з акцизного податку за місяць в якому здійснюється реалізація таких товарів. Відповідно до п. 120.1 ст. 120 ПК України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Відповідно до п. 223.2 ст. 223 ПК України платники податку, визначені пунктом 212.1 статті 212 ПК України (крім імпортерів підакцизних товарів, зазначених у підпунктах 215.3.4, 215.3.5, 215.3.5-1, 215.3.5-2, 215.3.6, 215.3.7, 215.3.8 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу), подають щомісяця не пізніше 20 числа наступного звітного (податкового) періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію з акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу. Для суб`єкта господарювання, що здійснює діяльність з виробництва підакцизних товарів (продукції) та/або імпорту алкогольних напоїв та тютюнових виробів, реєстрація як платника податку здійснюється на підставі відомостей щодо видачі такому суб`єкту відповідної ліцензії (п.212.3.1 ПК України). Особи, які здійснюватимуть реалізацію пального або спирту етилового, підлягають реєстрації як платники податку за місцезнаходженням до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового на підставі заяви, (п.212.3.4 ПК України). Особи - суб`єкти господарювання роздрібної торгівлі, які здійснюють реалізацію підакцизних товарів, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням пункту продажу товарів не пізніше граничного терміну подання декларації акцизного податку за місяць, в якому здійснюється господарська діяльність (п.212.3.1 ПК України). Інші платники підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців, не пізніше граничного терміну подання декларації акцизного податку за місяць, в якому розпочато господарську діяльність (п.212.3.2 ПК України). Відповідно до акта камеральної перевірки від 27.04.2021 №7354/04-36-09-04/2555413621 контролюючим органом встановлено, що позивачем не були подані декларації акцизного збору за квітень, травень, червень, серпень, жовтень 2020 року, березень 2021 року, а декларацію акцизного збору за березень 2020 року подано після спливу граничного строку її подання - 04.04.2021, що є підставою для притягнення позивача до відповідальності згідно абз. 2 п. 120.1 ст. 120 ПК України. Згідно доводів ФОП [PERSON] декларації акцизного податку були подані нею до податкового органу своєчасно, а саме: за березень 2020 року - 01.04.2020 №16511003, за квітень 2020 року - 03.05.2020 №20664753, за травень 2020 року - 04.06.2020 №24519151, за червень 2020 року - 01.07.2020 №26860682, за серпень 2020 року - 02.09.2020 №33450149, за жовтень 2020 року - 01.11.2020 №41673722, за березень 2021 року - 04.04.2021 №14917501. На підтвердження факту подання декларацій акцизного податку за березень, квітень, травень, червень, серпень, жовтень 2020 року позивач надала до суду фотокопії цих декларацій з електронного кабінету платника податків. У графі «назва контролюючого органу, до якого надсилається декларація акцизного податку» позивачем вказано «Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, Кам`янське управління ДПІ (м. Кам`янське)». Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. На думку колегії суддів, надані позивачем докази не відповідають вимогам щодо їх належності та допустимості, оскільки свідчать лише про створення в електронному кабінеті платника податків декларацій акцизного податку та не дозволяють встановити обставини щодо їх фактичного направлення, отримання та прийняття контролюючим органом. Разом з тим, відповідно до пунктів 8-11 Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 06 червня 2017 № 557, перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня. У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, зазначеної у пункті 7 цього розділу, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується. На першу квитанцію накладається печатка контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в контролюючому органі. Якщо автору протягом встановленого строку після відправки електронного документа не надійшла перша квитанція, електронний документ вважається не одержаним адресатом. Не пізніше наступного робочого дня з моменту формування першої квитанції, якщо інше не встановлено нормативно-правовими актами та цим Порядком, формується друга квитанція. Друга квитанція є підтвердженням про прийняття (реєстрацію) або повідомленням про неприйняття в контролюючому органі електронного документа. В другій квитанції зазначаються реквізити прийнятого (зареєстрованого) або неприйнятого (із зазначенням причини) електронного документа, результати обробки в контролюючому органі (дата та час прийняття (реєстрації) або неприйняття, реєстраційний номер, дані про автора та підписувача (підписувачів) електронного документа та автора квитанції). На другу квитанцію накладається печатка відповідного контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник другої квитанції зберігається в контролюючому органі. У разі наявності другої квитанції про прийняття електронного документа датою та часом прийняття (реєстрації) електронного документа контролюючим органом вважаються дата та час, зафіксовані у першій квитанції. Отже, відповідно до Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 06 червня 2017 № 557, факт отримання та прийняття контролюючим органом декларацій позивача підтверджується лише зазначеними вище квитанціями. На підтвердження своїх доводів щодо своєчасного направлення декларацій акцизного податку на адресу контролюючого органу відповідних копій першої або другої квитанції позивачем до суду не надано. Водночас відповідно до наданих відповідачем відомостей з ІТС «Податковий блок» записи щодо подання позивачем декларацій акцизного податку за квітень, травень, червень, серпень, жовтень 2020 року та березень 2021 року - відсутні. Декларацію акцизного податку за березень 2020 року подано позивачем після спливу граничного строку її подання (21.04.2021) - 04.04.2021. Квитанцію №2 за звітний період - березень 2021 року сформовано контролюючим органом 30.04.2021, тобто після камеральної перевірки позивача (а.с.53-54). З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач довів суду правомірність спірного податкового повідомлення-рішення від 14.05.2021 №00/6649/0904, а позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). Отже, інші доводи сторін не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення. З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Результат розгляду: denied