Рішення адміністративного суду від 2024-02-05 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №181940 від 07.07.2022 року, складену поліцейським СРПП ВП №2 Хмільницького ВП ГУНП у Вінницькій області сержантом поліції Хлобистіним Сергієм Олександровичем за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно нього, якою його оштрафовано на 340 гривень, а справу закрити на підставі ст. 247 ч. 1 п. 4 КУпАП, оскільки він діяв в стані крайньої необхідності. В обґрунтування позову зазначено, що 7 липня 2022 року, біля 9 год., він керував належним йому автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер [NUMBER] і рухався по вул. Січових Стрільців в м. Козятині, Вінницької області. В цей час його цивільній дружині - [PERSON] , стало погано дихати, у неї був закладений ніс та набрякле горло, крім того, з її слів, у неї відчувались різкі болі між ребрами з правої сторони. Проїхавши повз магазин з продажу вікон та дверей «Візаж», що знаходиться на [ADDRESS] , він діючи в стані крайньої необхідності, був змушений зупинитись біля магазину «Абсолют», який знаходиться на розі вулиць Січових Стрільців та Грушевського в м. Козятині. оскільки в даному магазині на першому поверсі знаходиться аптека «КОНЕКС (адреса: м. Козятин. вул. Грушевського. 23-А), щоб купити необхідні ліки для полегшення дихання та припинення болю, при цьому, при цьому включив сигнал аварійної зупинки. Зайшовши до аптеки, вони придбали ліки і вийшовши з аптеки мали намір їхати до лікарні (все це тривало біля 3-5 хвилин). Однак, працівники поліції, які їхали навпроти зупинились і почали складати відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення. При тому позивач зазначив, що його автомобіль, будь-якої аварійної обстановки не створював і він був зупинений на протязі 3-5 хвилин, тобто нетривалий час, в той час, як складення постанови зайняло біля 20 хвилин. Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №181940 від 07.07.2022 року, йому, як водієві автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер [NUMBER] ставилось в провину те, що він здійснив зупинку свого автомобіля ближче 3-х метрів до суцільної лінії розмітки, і менше, як 10 метрів до пішохідного переходу та менше, як 10 метрів від виїзду з прилеглої території, тобто, допустив порушення пункту 15.9 підпункти «г», «д», «и» ПДР. Він фактично не заперечував допущеного правопорушення, крім того, вибачився за такі свої дії, і пояснював працівникам поліції, що діяв в стані крайньої необхідності, оскільки у його цивільної дружини підчас руху на автомобілі погіршився стан її здоров`я, а саме, їй стало погано дихати і у неї були різкі болі між ребрами з правої сторони і після придбання ліків ми разом мали їхати до лікарні. Під час складення адміністративної постанови він просив працівників поліції, щоб вони викликали швидку, однак вони мої прохання цинічно проігнорували, а тому, він був змушений викликати швидку допомогу, яка в подальшому приїхала та надала його цивільній дружині невідкладну медичну допомогу, а саме, медичні працівники поставили їй попередній діагноз та зробили укол, який полегшив її стан здоров`я та порекомендували їй звернутись до лікаря - невропатолога. Однак, працівники поліції, не розібравшись в ситуації, в порушення вимог ст.ст. 2, 6. 7. 11 ЗУ «Про національну поліцію» не надали допомоги його цивільній дружині і безпідставно склали відносно нього постанову, якою оштрафували його. Вважає оскаржувану постанову працівника поліції незаконною і такою, що підлягає скасування, а справа закриттю, оскільки він діяв в стані крайньої необхідності. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22.07.2022 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Визначено відповідачу строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому\~ст. 162 КАС України, - 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивачу роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому\~ст. 163 КАС України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов. Відзиву на позов у встановлений строк подано не було. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Як вбачається із наявної в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа, він був належним чином повідомлений про судове засідання. Свідок [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи. Позивач та його представник просили розглядати справу у відсутність такого свідка, та не наполягали на його допиті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що станом на 07.07.2022 вона була цивільною дружиною позивача. Вони разом їхали в машині і їй стало погано, тому її чоловік зупинився і вони пішли в аптеку. В аптеці їм порадили звеонутись до лікаря, оскільки за повідомленими симптомами неможливо було визначитись із необхідними ліками. Коли вони повернулись до автомобіля, їх вже чекали поліцейські. У подальшому вона їй викликали швидку допомогу, де зробили кардіограму, укол та ще деякі обстеження, та вказали, що у разі відсутності полегшання після уколу варто звернутись до лікарні. Свідок [PERSON] повідомив, що він працює фельдшером на швидкій допомозі. 07.07.2022 він був у бригаді, яка надавала допомогу [PERSON] .. Ії було проведено певні маніпуляції, зокрема зробили укол та кардіограму, запропонували госпіталізацію, однак [PERSON] відмовилась. Швидка приїхала на виклик приблизно за 5-7 хв. Суд, заслухавши позивача та його представника, а також свідків, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють\~Правила дорожнього руху, затверджені\~постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Згідно з\~п. 1.9. Правил дорожнього рух,у\~особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до постанови, винесеної 07.07.2023 поліцейським СРПП ВП №2 Хмільницького ВП ГУНП у Вінницькій області сержантом поліції Хлобистіним Сергієм Олександровичем, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №181940, позивач [PERSON] , 07.07.2022 о 09:00 год. в м. Козятин по вул. Січових Стрільців, керуючи т.з. «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. [NUMBER] , здійснив зупинку свого автомобіля ближче 3-х метрів до суцільної лінії розмітки, і менше, як 10 метрів до пішохідного переходу та менше, як 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив пункт 15.9 підпункти «г», «д», «и» ПДР Відповідно до вказаної постанови [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1\~ст. 122 КпАП України\~та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Як вбачається із відповіді КНП «Териториторіальне медичне об`єднання «Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Вінницької обласної ради», наданої 12.07.2022 на запит [PERSON] , згідно з медичною документацією, 07.07.2022 о 09 год. 24 хв. в центральну оперативну диспечерську надійшов виклик [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , з приводу болю в грудях. Після приїзду бригади медичної допомоги на місце виклику пацієнтку було обстежено, встановлено попередній діагноз та надано медичну допомогу. До матеріалів справи також долучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] із якого вбачається, що т.з. «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON] . Із наявного в матеріалах справи адвокатського запиту, вбачається, що представником позивача адвокатом Процем В.А. направлявся на ім`я начальника ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області запит щодо надання копії з нагрудної камери відео реєстратора про фіксування порушення ПДР [PERSON] та складання оскаржуваної постанови. Згідно відповіді на такий запит від 18.07.2022 № 7057/219, надано диск з відеозаписом. Такий диск оглянуто в судовому засіданні. На ньому зафіксовано процедуру прийняття постанови поліцейським. Також зафіксовано, що [PERSON] неодноразово пояснював поліцейським, що його дружині стало погано, тому вони зупинились з порушеннями, але ближче до аптеки. Також до матеріалів справи долучено адвокатський запит на ім`я керівника Козятинського відділення Хмільницької станції КНП «ТМО «ВОЦЕМДМ ВОР» щодо надання інформації лікаря чи фельдшера, які 07.07.2022 надавали допомогу [PERSON] , а також запит на ім`я керівника аптеки «КОНЕКС» щодо надання інформації про провізора аптеки, що знаходиться в [ADDRESS] , яка 07.07.2022 близько 09 год. надавала консультацію чи продавала ліки [PERSON] та [PERSON] . Із відповіді КНП «ТМО «ВОЦЕМДМ ВОР» від 17.03.2023 №06/399 вбачається, що надання відповіді на запитувану адвокатом інформацію, не представляється за можливо через відсутність згоди [PERSON] на обробку та розголошення її персональних даних. Як вбачається із відповіді КНП «ТМО «ВОЦЕМДМ ВОР» від 11.04.2023 №01/534, наданої на виконання ухвали суду від 22.03.2023, медична допомога [PERSON] 07.07.2022 о 09 год. 24 хв. надавалась фельдшерською бригадою екстреної медичної допомоги Козятинського відділення екстреної медичної допомоги філії «Хмільницька СЕМД у складі фельдшера з медицини невідкладних станів [PERSON] . Відповідно до інформації наданої ТОВ «Конекс», наданої на виконання ухвали суду, для визначення працівника, що здійснював продаж саме [PERSON] та [PERSON] , і яких саме лікарських засобів, необхідно наявність чека. Оскільки ідентифікація покупців по прізвищам не відбувається, інформацію таку інформацію надати не представляється за можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з пункту 8 частини першоїстатті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначенихзаконом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. За пунктом 1.3.Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9). У силу положень статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, у тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення. Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП). Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Стаття 278 КУпАП визначає умови підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно даної норми, орган, (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер ( ч. 2 ст. 61 Конституції України). Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить проте, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. За нормою ч. 2 ст. 73 КАС України, яка визначає поняття належності доказів, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходудо судовогорозгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Згідно п. 15.9 и, г, д\~ПДР\~України, зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду; на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; \~у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м; Відповідно довимог ч. 1ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як надвадцять кілометрівна годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг,правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Норми ст.17 КУпАП визначають, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності, а ст.18 цього Кодексу передбачає, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства. Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує». Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто, засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам. Також стан крайньої необхідності повинен відповідати критеріям своєчасності. Своєчасність заподіяння шкоди полягає в тому, що вона може бути заподіяна лише протягом часу, поки існує стан крайньої необхідності. Якщо ж такий стан ще не виник або, навпаки, уже минув, то заподіяння шкоди в цьому випадку (так звана «передчасна» і «спізніла» крайня необхідність), може тягнути відповідальність на загальних засадах. Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій. Відповідно до ч. 1\~ст. 77 КАС України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених\~статтею 78 цього Кодексу. Статтями 245-246 КУпАП України\~встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом. Пунктом 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»\~встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.\~283,\~284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи. Позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст.122 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, що зафіксовано у постанові серії БАВ №181940 від 07.07.2022. При цьому, відповідно до статті 17 КУпАП обставинами, що виключають адміністративну відповідальність, є: крайня необхідність, необхідна оборона та стан неосудності. Даний перелік обставин є вичерпним. Відповідно до ст. 8 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач здійснив дійсно екстренну зупинку в стані крайньої необхідності, яка передбачена статтею 17 КУпАП, що підтверджено матеріалами справи, проте працівниками поліції не взяли до уваги даний факт. Стан крайньої необхідності був викликаний погіршенням стану його співмешканки, яка перебувала разом з ним в автомобілі, а тому його дії мають обгрунтоване виправдання, оскільки були направлені на невідкладну допомогу, що зумовило зупинку біля апетеки з порушенням ПДР. А тому позов підлягає задоволенню. Розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина п`ята\~статті 4 ЗУ «Про судовий збір»). З урахуванням задоволення позову та відповідно до\~ст. 139 КАС України, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 496,20 грн. Враховуючи викладене та

Результат розгляду: granted