Рішення адміністративного суду від 2024-05-20 00:00:00+03

05.02.2024 року позивач звернулася до суду із позовом до до інспектора роти «ТОР» взвод №1 УПП в Чернівецькій області старшого лейтенанта Альбота Тетяни Миколаївни, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183\~КУпАП , в якому просить визнати незаконною та скасувати\~постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.1\~ст.183 КУпАП. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 04.01.2024 року на неї винесли постанову, відповідно до якої позивач 04.01.2024 року о 22 год. 00 хв. зателефонувала на спецлінію «102» та повідомила про вчинення домашнього насильства, хоча насправді факту домашнього насильства не було, завідомо неправдивий виклик було здійснено неодноразово, за що її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень, про що повідомлено позивача, шляхом надіслання їй постанови поштою. З даною постановою позивач не погодилась та оскаржила в УПП в Черннівецькій області, однак отримала відповідь, відповідно до якої постанову визнали законною та залишили заяву позивача без розгляду, а постанову без змін. З приводу фактичних обставин справи зазначила, що на підставі рішення суду є опікуном свого чоловіка [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом 2 групи та страждає на психічне захворювання. Внаслідок того, що періодично психічне захворювання чоловіка загострюється, він починає вести себе агресивно, обзиває її нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою, вбивством, пошкоджує речі, б`є посуд, наносить тілесні ушкодження, що завдають їй фізичного болю, а тому змушена звертатись за допомогою на спецлінію «102». 04.01.2024 року біля 22 год. [PERSON] почав висловлюватись нецензурною лайкою в її сторону, погрожував фізичною розправою, шарпав її за одяг, побив посуд, тому зателефонувала спочатку на «103», де їй повідомили про необхідність звернення до поліції, а ті вже викличуть швидку медичну допомогу, що вона і зробила. Відповідно до довідки ОКНП «Чернівецький обласний центр ЕМД та МК» від 05.02.2024 року був виклик о 21 год. 02 хв. на [ADDRESS] до [PERSON] , його було оглянуто лікарем, проведено вимірювання артеріального тиску, встановлено діагноз «шизофренія параноїдальна» та залишено на місці. Просила визнати протиправною постанову та скасувати її. У поданому відзиві представник відповідача зазначив, що підчас несення служби 04.01.2024 року екіпажем патрульної поліції було отримано виклик на службовий планшет «Домашнє насильство» за адресою [ADDRESS] , в якому заявниця [PERSON] повідомила про те, що біля 22 год. її чоловік висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, шарпав останню за одяг та побив посуд. Після того як екіпаж патрульної поліції ТОР прибув на місце, було розпочато встановлення обставин події, яка мала місце того вечора. Після розмови із заявницею, остання повідомила, що її чоловік потребує примусового лікування в ЧОПЛ, так як поводиться неадекватно. Поспілкувавшись із чоловіком заявниці, останній поводив себе спокійно, перебував у здоровому глузді та повідомив, що його дружина вже третій раз викликає різні спецслужби, а саме «102» і «103». Також було встановлено, що до екіпажу поліції була 17 бригада ШМД, які повідомили, що у [PERSON] немає психічних розладів та госпіталізації останній не потребує, а тому інформація вказана у виклику не знайшла свого підтвердження. Після з`ясування всіх обставин інспектором [PERSON] було прийнято рішення про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ст. 183 КУпАП. Окрім того, згідно витягу із бази ІПНП позивача було попереджено про відповідальність за завідомо неправдивий виклик, а також не надано жодних доказів, які б підтверджували вчинення домашнього насильства її чоловіком, а також під час опрацювання виклику не було знайдено підстав для примусової госпіталізації її чоловіка та домашнього насильства виявлено не було. Враховуючи вищевикладене, просили відмовити у задоволенні позову. 07.02.2024 року дану позовну заяву ухвалою суду залишено без руху. 11.03.2024 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі. Представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, однак про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Відповідно до\~ст. 5 КАС України\~кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом. Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено\~ст. 245 КУпАП. За вимогами\~ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Отже, діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури. Відповідно до ч. 2\~ст.19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Згідно з\~статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Згідно зі\~ст.9 КУпАП\~адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Із вказаної постанови вбачається, що 04.01.2024 року о 22 год. 00 хв. по [ADDRESS] , гр. [PERSON] повідомила на лінію «102» про вчинення «Домашнього насильства», хоча насправді даного факту не було, завідомо неправдивий виклик було здійснено неодноразово, тим самим [PERSON] вчинила адміністративне правопорушення, передбачене\~ст. 183 КУпАП. Згідно\~ст. 183 КУпАП\~завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Диспозиція\~ст. 183 КУпАП\~передбачає об`єктивну сторону правопорушення виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби. За правилами\~ст. 9 КАС України\~розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1\~ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. В силу ч. 1\~ст. 77 КАС України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених\~статтею 78 цього Кодексу. Поряд із цим, згідно із ч. 2\~ст. 77 КАС України\~в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною. Як вбачається з поданого відзиву, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказує про те, що працівниками поліції вже було попереджено позивача про завідомо неправдивий виклик, посилаючись на витяг з бази ІПНП, однак із доданого витягу вбачається запис тільки про подію, яка мала місце 04.01.2024 року (а.с.47), окрім того, у оскаржуваній постанові вказано про здійснення неправдивого виклику неодноразово, однак відповідачем на підтвердження цього не надано жодних доказів (а.с.36). Окрім того, на виконання ухвали суду про витребування відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, отримано відповідь від представника відповідача, з якої вбачається, що витребувані відеозаписи відсутні у зв`язку із закінченням строку зберігання (а.с.57). Натомість твердження представника відповідачів з приводу того, що до екіпажу поліції була 17 бригада ШМД, які повідомили, що у [PERSON] немає психічних розладів та госпіталізації останній не потребує, не знайшло свого підтвердження, оскільки позивачем надано Довідку від 05.02.2024 року №05/189, виданої ОКНП «Чернівецький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», відповідно до якої лікарем Е (Ш) МД оглянуто [PERSON] , проведено вимірювання артеріального тиску, пульсоксиметрію, виставлено попередній діагноз: «Шизофренія параноїдна» та залишено на місці (а.с.34). Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем не долучено до свого відзвиву будь-яких доказів на підтвердження факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 183 КУпАП\~та спростування доводів позивача, суд вважає, що інспектором поліції без врахування встановлених і наведених судом обставин, було незаконно ухвалено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки склад та подія адміністративного правопорушення поставленого позивачу у вину - відсутні, що є підставою для скасування постанови. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. В зв`язку із задоволенням позову на підставі ч. 1\~ст. 139 КАС України\~підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, судовий збір у розмірі 605,60 грн., сплачений позивачем.

Результат розгляду: granted