Рішення адміністративного суду від 2022-05-11 00:00:00+03

у грудні 2021 року позивач, [PERSON] звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд \~із заявою в якій просив встановити судовий контроль за ст. 382 КАС України по справі №560/8322/20, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надати суду звіт про виконання судового рішення. Хмельницький окружний адміністративний суд ухвалою від 15.12.2021 в задоволенні заяви відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що відсутні підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №560/8322/20 в порядку ст. 382 КАС України (на час вирішення цієї заяви), так як рішення має бути виконане органом ДВС у виконавчому провадженні, який в тому числі повинен контролювати його виконання та виконати, що визначено Законом №1404-VIII. Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати. Заслухавши суддю - доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та відзивів на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.01.2021 по адміністративній справі №560/8322/20 адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яка полягає у не проведенні обчислення та виплати основної пенсії у відповідності до статей 56, 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.11.2020. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити обчислення та виплату пенсії за віком із визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії у відповідності до ст. 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, видану 05.11.2014 ПАТ "Термопластавтомат" та збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 процентів заробітку, згідно ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.11.2020 з врахуванням проведених виплат. Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Згідно з ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Таким чином, ст. 382 КАС України передбачено право суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Так, згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Частиною 1 ст. 74 Закону №1404-VIII визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Як встановлено судом першої інстанції, 20 серпня 2021 року [PERSON] отримав виконавчий лист по справі № 560/8322/20. Тобто, діють норми Закону №1404-VII, які в тому числі передбачають відповідальність за невиконання судового рішення, і право стягувача оскаржити рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення. Разом з тим колегія суддів наголошує, що в зазначеній справі Хмельницький окружний адміністративний суд 22.09.2021 дійшов висновку що заяву [PERSON] про визнання протиправними дій та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області по адміністративній справі №560/8322/20 необхідно задоволити. Визнав протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №968100129548 від 27.08.2021 "Про перерахунок пенсії". Також визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо невиконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року по адміністративній справі №560/8322/20 за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Встановив Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області місячний строк з дати отримання ухвали для надання відповіді про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року по адміністративній справі №560/8322/20 за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, а саме: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити обчислення та виплату пенсії за віком із визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії у відповідності до ст. 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, видану 05.11.2014 ПАТ "Термопластавтомат" та збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 процентів заробітку, згідно ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.11.2020 з врахуванням проведених виплат". На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин 1 та 2 статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання. Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України. З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так, згідно з положеннями частин 1, 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Разом з тим, доказів на вчинення боржником дій щодо виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.01.2021 по адміністративній справі №560/8322/20 в матеріалах справи не встановлено. Тобто, наявні підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №560/8322/20 в порядку ст. 382 КАС України. При цьому, зазначена процесуальна дія є диспозитивним правом суду, яка може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами. Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції, що рішення у цій справі має бути виконане органом ДВС у виконавчому провадженні в порядку визначеному Законом №1404-VIII, а примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом (ч. 1 ст. 372 КАС України), яким є лише Закон №1404-VIII. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Згідно з частинами другою - четвертою\~статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»\~судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Такі ж норми передбачені\~статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України. Враховуючи, що позовні вимоги в даній адміністративній справі були задоволенні відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду, тому заяву [PERSON] щодо здійснення судового контролю по справі №560/8322/20 необхідно задовольнити шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подати до Хмельницького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.01.2021 по адміністративній справі №560/8322/20. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суддею суду першої інстанції неправильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому наявні підстави для його скасування.

Результат розгляду: granted