Рішення адміністративного суду від 2022-01-13 00:00:00+02

19 квітня 2021 р. \~\~ [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до \~\~Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, \~\~в якому просив \~скасувати постанову серії РАП № 270511626 від 12.08.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 122 КУпАП, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що оскаржувана постанова є неправомірною, автомобіль в зоні дії знаку зупиненим не був, дія знаку на тротуар не поширюється, його зупинка була вимушеною, оскільки в автомобілі спустило колесо, він пішов шукати допомоги, надані фотознімки не можуть бути доказом правопорушення, оскільки прилад, зокрема його серійний номер не відображений в оскаржуваній постанові, сертифікат на прилад, яким зроблено фотографії відсутній, тобто такий не є сертифікованим, що ставить під сумнів можливість його використання, інспектором не складався протокол про адміністративне правопорушення. Рішенням \~Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2021 р. у справі № 932/3150/21(2-а/932/152/21) в задоволенні адміністративного позову \~\~ [PERSON] до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовлено. Рішення суду мотивовано наявністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача та відповідно обґрунтованістю спірної постанови. Не погодившись з рішенням суду, [PERSON] \~подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2021 р. у справі № 932/3150/21(2-а/932/152/21), як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги повно повторюють обґрунтування заявлених позовних вимог. Суд першої інстанції, згідно до позиції позивача, не надав належної оцінки тому, що зупинка була вимушена, що прилад, якім зроблено фотознімки порушення, не має належної сертифікації. Позивачем та представником відповідача надано ґрунтовні пояснення щодо обставин по справі та підтримано позиції, викладені в апеляційні скарзі та заперечення до неї. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, згідно постанови серії РАП №270511626 від 12.08.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, на гр. [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 122 КУпАП, зокрема за те, що 27.07.2020 року о 11 год. 30 хв., транспортним засобом «Ніссан», реєстраційний номер [NUMBER] , здійснено зупинку за адресою: м. Дніпро, вул. Павла Нірінберга, 4, чим порушено вимоги п. 3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 «Зупинку заборонено». Не погодившись з якою позивач звернувся до суду. Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Згідно п.п. (в п.8.4 Правил дорожнього руху дорожні знаки поділяються на групи, зокрема на: заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі. Відповідно до вимог пункту 3.34 п.3 Розділу 33 Правил дорожнього руху до заборонних дорожніх знаків відноситься дорожній знак - «Зупинку заборонено», яким забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Відповідно до ч.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. За приписами ст.14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів. Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Із представлених фотографій чітко вбачається, що 27.07.2020 року о 11 год. 30 хв. по . вул. Павла Нірінберга, 4 у м. Дніпро, транспортний засіб марки «Ніссан», реєстраційний номер [NUMBER] , зупинений із порушенням Правил дорожнього руху, зокрема зупинений в зоні дії знаку 3.34., який розмішений одразу, позаду зупиненого транспортного засобу. Знак розташований у видимому місці та у полі зору водія. Автомобіль зупинений не на проїжджій частині дороги, а на частині тротуару та газону. Таким чином, особою, що зупинила транспортний засіб у вказаному місці, порушено вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено». Цей факт позивачем не оспорюється під час складання постанови. Будь-яких дорожніх знаків, які б звужували дію знаку 3.34 ПДР в даному випадку не встановлено. Враховуючи, що зона дії знаку розповсюджується з місця його установки, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо невизнання позивачем порушення вимог дорожнього знаку 3.34 ПДР України. Так само щодо посилань позивача на те, що зупинка була вимушеною, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно з розділом 33 ПДР України знак 3.34 «Зупинка заборонена» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу), інших виключено вимоги даного знаку не передбачає. Відповідно до п.1.10 ПДР вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху; небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку; перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу. Згідно з п.15.14. ПДР у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил. Відповідно до п.9.9 ПДР у разі вимушеної зупинки на дорозі повинна бути ввімкнена аварійна світлова сигналізація. В той же час під час складання оскаржуваної постанови, а також в доводах позовної заяви та апеляційної скарги позивач посилається на спущене колесо, яке обмовило вимушену зупинку на тротуарі в зоні дії забороняючого знаку. Колегія суддів зазначає, що на фотоматеріалах, що містяться в матеріалах справи відсутні докази наявності спущеного колеса, або іншої обставини, яка створила необхідність вимушеної зупинки. Щодо посилання скаржника на зупинку на тротуарі який не є елементом проїзної частини, а отже на нього не поширюються забороняюча дія знаку, колегія суддів зазначає наступе. Згідно з розділом 33 ПДР України, знак 3.34 «Зупинка заборонена» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Дія знаків 3.9, 3.10, 3.34-3.37 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені. Таким чином, зупинка/стоянка транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» створює об`єктивну сторону правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 122 КУпАП. З обставин справи вбачається, що позивач вільно трактує зону дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено». З цього приводу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Так, у пункті 1.10 ПДР України зазначено: - автомобільна дорога, вулиця (дорога) частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу; - край проїзної частини (для нерейкових транспортних засобів) видима умовна чи позначена дорожньою розміткою лінія на проїзній частині в місці її прилягання до узбіччя, тротуару, газону, розділювальної смуги, смуги для руху трамваїв, велосипедної або пішохідної доріжки; - проїзна частина елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги; - тротуар елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном. У статті 1 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що вулиця автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів; проїзна частина частина автомобільної дороги, безпосередньо призначена для руху транспортних засобів; смуга відведення земельні ділянки, що надаються в установленому порядку для розміщення автомобільної дороги. Аналіз змісту значення вказаних вище термінів дає підстави для висновку, що і тротуар, і проїзна частина є складовими елементами дороги загалом. Тому дорога це не лише проїзна частина, якою рухається автомобільний транспорт, але й пішохідна зона, в тому числі тротуар. Таким чином, позивач, помилково вважає, що дія знаку 3.34 «Зупинку заборонено» поширюється виключно на проїзну частину вулиці (дороги), оскільки дія заборонного знаку поширюється на всю дорогу (той бік дороги, де встановлено знак), елементом якої є тротуар, саме зовнішній край якого обмежує дорогу по ширині. Отже, дії позивача, які полягали у тому, що він залишив автомобіль на тротуарі в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП. Колегія суддів не приймає доводи скаржника щодо неналежної сертифікації приладу, яким зафіксовано порушення правил дорожнього руху, оскільки сам факт зупинки в зоні дії забороняючого знаку не заперечується позивачем. Не дивлячись на доводи позивача щодо неналежної доказової бази в частині долучених фото, якими зафіксовано виявлене порушення, колегія суддів зазначає, що в спірній постанові є пряме посилання на веб-сайт, де розміщено фото, що підтверджують факт зупинки позивача в зоні дії забороняючого знаку. Статтею ст.316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну \~скаргу \~без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив \~\~судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Результат розгляду: denied