Рішення адміністративного суду від 2022-06-22 00:00:00+03

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому позивачі, через свого представника, просили суд: - зобов`язати відповідача вчинити всі необхідні дії для включення позивачів до повного переліку вкладників публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у тому числі шляхом внесення змін до такого переліку. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2021 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду позивачами та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2021 роз`єднано в окремі провадження позовні вимоги у справі №640/13087/21, шляхом виділення в окремі провадження позовних вимог кожного з позивачів. Як наслідок, в межах справи №640/20052/21 розглядаються позовні вимоги [PERSON] до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.12.2021 адміністративний позов задоволено. Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, вказуючи на порушення норм процесуального та матеріального права, просить повністю скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.12.2021 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Серед іншого, відповідач вказує, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду. Відзив на апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» укладено договір банківського рахунку №18522/П-1, предметом якого є відкриття поточного рахунку № [NUMBER] у гривні. Згідно з випискою по особовим рахункам з 09.07.2015 по 15.02.2018, наданої відповідачем, грошові кошти у розмірі 200 000 грн. внесені на рахунок. Постановою Правління Національного банку України від 09.07.2015 №452/БТ ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.07.2015 №130 «Про запровадження тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» з 10.07.2015 розпочато процедуру виведення ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрацію. Постановою Правління Національного банку України від 09.07.2015 №769 відкликано банківську ліцензію та наказано ліквідувати ПАТ «РАДИКАЛ БАНК». Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.11.2015 №203 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» з відшкодуванням зі сторони Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 10.11.2015 та призначено Савельєву Анну Миколаївну уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» на два роки з 10.11.2015 по 09.11.2017 включно. За змістом оголошення, розміщеного на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 13.11.2015 Фонд розпочав виплати коштів вкладникам ПАТ «РАДИКАЛ БАНК». Для отримання коштів вкладники банку з 13.11.2015 по 24.12.2015 включно мали звернутись до установ банку-агента Фонду - ПАТ «Банк кредит Дніпро». Як не заперечується учасниками справи, позивача не включено до переліку вкладників ПАТ «РАДИКАЛ БАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2005 від 26.11.2020 визначено здійснювати повноваження під час ліквідації ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» безпосередньо Фондом. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулася з даним позовом до суду. Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновку, що достатньою правовою підставою для включення особи до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних, є наявність у неї права на відповідний вклад, що має підтверджуватись банківським документом, зокрема квитанцією про внесення коштів на її рахунок. А належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача, в даному випадку, є зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб внести доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, шляхом включення відомостей про позивача. Щодо дотримання строку звернення з даним позовом, суд першої інстанції зазначив, що зважаючи на зміну предметної підсудності, визнання грошових коштів доказами в межах кримінальних проваджень, а також звертаючи увагу на важливість забезпечення позивачу права на доступ до правосуддя, в ухвалі від 08.07.2021 у справі №640/13087/21 судом зроблено висновок про наявність підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного. На виконання ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Отже, на момент подання позову чинним законодавством право особи на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів обмежено конкретно визначеним строком. Зокрема, це зумовлено специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Вказані строки обмежують час, протягом якого конкретні правовідносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом встановленого законодавством строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознак стабільності. За приписами ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Враховуючи, що початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, то суд при визначенні початку такого строку повинен з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням. Крім того, поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для особи на вчинення певних дій. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] у своїй позовній заяві просить зобов`язати відповідача вчинити всі необхідні дії для включення його до повного переліку вкладників публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК», який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у тому числі шляхом внесення змін до такого переліку. Договір банківського рахунку №18522/П-1, предметом якого є відкриття поточного рахунку № [NUMBER] у гривні укладено між позивачем та ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» 09.07.2015. Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» сформував лист вих.№3762/15 від 19.11.2015, яким повідомив позивача про виявлені ознаки нікчемності правочину, а саме: трансакції ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» щодо перерахування на користь [PERSON] грошової суми з призначенням платежу «Внесення коштів на власний рахунок» на суму 200 000 грн. 09.07.2015. Вищевказане стало підставою для не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» Савельєвої Анни Миколаївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання незаконним та скасування наказу №204 від 09.11.2015 про визнання правочинів нікчемними в частині визнання нікчемними транзакцій ПАТ «Радикал Банк» щодо перерахування на користь позивачів грошових сум з призначенням платежу «Поповнення поточного рахунку клієнта власними коштами» 09.07.2015 на їх рахунок, зобов`язавши уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Р РАДИКАЛ БАНК» Савельєву А.М. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію про позивачів, кожного окремо, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Провадження №2/369/4470/16 за їх позовними вимогами було відкрито ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області 12.12.2016 (цивільна справа №369/10689/16-ц). Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.06.2017, з урахуванням ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.06.2017 про виправлення описки, позов задоволено. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10.10.2017 апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» Савельєвої Анни Миколаївни відхилено. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.06.2017 залишено без змін. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.06.2018 передати на розгляд до Великої Палати Верховного Суду справу №369/10689/16-ц. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» задоволено частково. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.06.2017 та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10.10.2017 скасовано в частині вимог позову про визнання незаконним наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» від 09.11.2015 №204, провадження у справі в цій частині закрито. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.06.2017 та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10.10.2017 в іншій частині позову скасовано, справу в цій частині передано на розгляд до суду першої інстанції. За наслідком нового розгляду частини позовних вимог та клопотаннями позивачів та відповідача, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.08.2019 провадження у справі №369/10689/16-ц закрито. Також зроблено висновок, що даний спір є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. З наявного в матеріалах справи Ордеру Серії АІ №1087747 від 11.02.2021 на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] уклав з адвокатом Капалкіною І.О. договір про надання правової допомоги №б/н від 15.02.2019 у Окружному адміністративному суді міста Києва. Адміністративний позов у справі №640/13087/21 підписаний від імені позивачів адвокатом Капалкіною І.О. 12.05.2021 та поданий до Окружного адміністративного суду міста Києва. На думку колегії суддів з дати закриття провадження у цивільній справі (07.08.2019) до моменту подання даної позовної заяви до суду адміністративної юрисдикції (12.05.2021) є безпідставним зволіканням позивача, крім того як вбачається з матеріалів справи договір про надання правової допомоги саме в Окружному адміністративному судів міста Києва укладений між позивачем та адвокатом 15.02.2019. Посилання суду першої інстанції на те, що ним в ухвалі від 08.07.2021 у справі №640/13087/21 було поновлено строк звернення з даним позовом, зважаючи на зміну предметної підсудності, визнання грошових коштів доказами в межах кримінальних проваджень, а також звертаючи увагу на важливість забезпечення позивачу права на доступ до правосуддя, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки як вбачається з ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.08.2019 позивачі через свого представника були ініціаторами закриття провадження у справі №369/10689/16-ц з підстав того, що позовна вимога про зобов`язання уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» Савельєву А.М. подати до ФГВФО інформацію про позивачів, кожного окремо, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» за рахунок ФГВФО відноситься до юрисдикції адміністративного суду. Відтак, звертаючись до суду з даним позовом в травні 2021, позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк на звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів. Зважаючи на встановлені обставини, колегія суддів звертає увагу, що Конституція України гарантує право кожного на судовий захист своїх прав та інтересів, що включає також право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. При цьому звернення до суду може здійснюватися у межах встановленого строку. Правова природа строку звернення до суду, дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права. Зміст принципу правової визначеності розкрито у ряді рішень Конституційного Суду України. Наприклад, у Рішенні від 29.06.2010 №17-рп/2010 Конституційний Суд України звернув увагу на правову визначеність як елемент верховенства права, зазначивши, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, в якому стверджується, що обмеження основних прав людини і громадянина та втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дозволять особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки. Отже, встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень. При цьому, у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності). Виходячи з встановлених обставин та наведених міркувань, апеляційний суд вважає, що позивач з серпня 2016 року обізнаний про дії, в тому числі бездіяльність та рішення, які вчиняв відповідач, однак, протягом тривалого часу не вчинив дій щодо їх оскарження, вважаючи їх протиправними. Колегія суддів вважає, що процесуальна бездіяльність позивача не може бути визнана поважною для поновлення строку звернення до суду з цим позовом, оскільки в такому разі буде порушено принцип правової визначеності. При цьому, як зазначив Верховний Суд у постанові від 07.02.2019 у справі №826/15056/16, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом. Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі №809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18. У рішенні від 21.02.1975 у справі «Голдер проти Великої Британії» Європейський суд з прав людини закріпив правило, що пункт 1 статті 6 Конвенції стосується невід`ємного права особи на доступ до суду. Прямим порушенням права на доступ до суду є необхідність отримання спеціальних дозволів на звернення до суду. Таким чином, як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2011 №17-рп/2011 у практиці Європейського суду з прав людини право на звернення до суду також пов`язується лише з волевиявленням особи. За змістом частини п`ятої статті 6 КАС України особа може відмовитися від реалізації права на звернення до суду, однак не від самого права як такого. Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998, заява № 28090/95, п. 45). Реалізуючи п. 1 стст.атті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000, п. 33). Оскільки протягом 21 місяців [PERSON] не ставилося в адміністративному суді питання щодо правомірності не включення його переліку вкладників ПАТ «РАДИКАЛ БАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО після закриття цивільного провадження у справі №369/10689/16-ц, то подання позовної заяви до суду адміністративної юрисдикції зі спливом такого тривалого часу призведе до порушення принципу правової визначеності, що є неприпустимим з огляду на принципову позицію Європейського Суду з прав людини у цьому питанні. Так, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Разом з тим, доказів, які б свідчили про існування об`єктивних та поважних причин, які зумовили несвоєчасне звернення до адміністративного суду у даній справі не наведено. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не повністю встановив фактичні обставини справи та при ухваленні рішення допустив порушення норм процесуального права, помилково вирішивши по суті спір за позовної заявою, яка підлягала залишенню без розгляду у зв`язку з пропуском строків звернення до суду.

Результат розгляду: partial