Рішення адміністративного суду від 2022-01-12 00:00:00+02

24 вересня 2021 року Управління Забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції звернулося до суду зі заявою про зміну способу і порядку виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок пенсії [PERSON] , починаючи з 13 грудня 2019 року, відповідно до довідки прокуратури Кіровоградської області від 14 березня 2020 року №18-121 (вих.-20) та виплатити додаткові кошти з урахуванням раніше отриманих. Заява обґрунтована тим, що боржник виконав рішення суду частково, нарахувавши пенсію. Однак, виплата всієї суми не здійснена. Водночас зазначає, що боржник відмовляється сплатити заборгованість, яка нарахована на виконання рішення суду, посилаючись на припис нормативно-правового акту Уряду України. Просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення суду з зобов`язання вчинити дії на стягнення коштів. Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року заяву задоволено. Замінено спосіб і порядок виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року у справі за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про зобов`язання перерахувати пенсію і доплатити кошти на стягнення коштів у сумі 38701,59 грн. за період з 01 січня по 30 вересня 2020 року. Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про зміну порядку та способу виконання рішення, вважаючи. що в даному випадку судом здійснено заміну способу виконання рішення суду в супереч обраному способу захисту та резолютивної частини рішення, що не узгоджується з вимогами ч.1, ч.3 ст. 378 КАС України. Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 15 березня 2021 року Кіровоградський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким зобов`язав УПФУ провести перерахунок пенсії [PERSON] , починаючи з 13 грудня 2019 року, відповідно до довідки прокуратури Кіровоградської області від 14 березня 2020 року №18-121 (вих.-20) та виплатити додаткові кошти з урахуванням раніше отриманих (а.с.58-61). Судове рішення набрало законної сили 15 квітня 2021 року (а.с.69). Боржник перерахував пенсію, обчисливши борг в сумі 41186 грн., починаючи з 13грудня 2019 року по 30 вересня 2020 року (а.с.71-72). Сплачено 2484,41 грн. за період з 13 по 31 грудня 2019 року (а.с.71-72). Управління повідомило, що нарахувало кошти відповідно до рішення суду, а питання виплати відноситься до компетенції Пенсійного фонду України (а.с.71-72). Виконавче провадження відкрито 19 липня 2021 року (а.с.70). Управління звернулося до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду 24 вересня 2021 року (а.с.66-68). Змінюючи спосіб і порядок виконання рішення, суд першої інстанції виходив із того, що зобов`язання виплатити кошти і стягнення коштів є способами захисту одного і того ж порушеного права особи на отримання коштів. Зміна способу захисту порушеного права на стадії виконання рішення суду не доводить вихід за межі позовних вимог у тому обсязі, котрий дозволено робити суду відповідно до приписів частини 2 статті 9 КАС України. До зміни способу порядку виконання рішення суду зобов`язують приписи статті 7 Закону. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. Згідно з ч.1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Відповідно до приписів ч.3 ст.378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під зміною способу і порядку виконання судового рішення розуміється застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю його виконання раніше визначеним способом і порядком. При цьому, зміна способу виконання не повинна змінювати (зачіпати) суть самого судового рішення. Вирішуючи питання про зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати, що під зміною способу і порядку розуміється дія або сукупність дій, якими певним чином досягається кінцевий результат, та що підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання рішення неможливим. Відтак, зміною способу та порядку виконання судового рішення є прийняття судом нових заходів з метою реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. При цьому, суд може змінити порядок і спосіб виконання судового рішення, не змінюючи його змісту. Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема шляхом: 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Згідно із частиною 2 статті 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову як про зобов`язання відповідача вчинити певні дії (п. 4), так і про стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю (п. 6). Отже, зобов`язання відповідача вчинити певні дії і стягнення з відповідача грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом при ухваленні рішення. В даному випадку вимога щодо стягнення коштів на відшкодування шкоди позивачем не заявлялась, отже у відповідності до приписів ст. 245 КАС України лише суд мав повноваження прийняти рішення про зобов`язання вчинити дії. Також колегія суддів зауважує, що при вирішенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення дослідженню та аналізу підлягає саме можливість виконання рішення раніше визначеним способом і порядком. У цій справі виконання рішення суду, на думку заявника, неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України. Отже, обставини, які стали підставою для зміни способу та порядку виконання судового рішення за своєю правовою природою є іншою позовною вимогою про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження Кіровоградським окружним адміністративним судом під час прийняття рішення. Аналізуючи норми статті 378 КАС України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, апеляційний суд наголошує, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовувалася необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті. Таким чином, зміна на підставі статті 378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 245 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Аналогічні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року (справа № 21-394а14) та Верховного Суду від 30 липня 2019 року (справа № 281/1618/14-а). Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановлені рішення допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи не відповідають, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Результат розгляду: denied