Рішення адміністративного суду від 2022-10-10 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Хмельницького окружного адміністративного \~суду з позовом до Державної установи "Замкова виправна колонія (№ 58)" з наступними позовними вимогами: 1) визнати протиправними дії Державної установи "Замкова виправна колонія (№ 58)" щодо вилучення та знищення продуктів харчування: 4-х скляних банок, що мало місце 10.01.2022; 2) визнати незаконною та скасувати постанову начальника Державної установи "Замкова виправна колонія (№ 58)" від 13.01.2022, про оголошенння догани; 3) стягнути з Державної установи "Замкова виправна колонія (№ 58)" моральну шкоду у розмірі 10000 гривень моральної шкоди. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року адміністративний позов [PERSON] залишено без задоволення. Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення. В силу положень ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи, які також підтверджені під час апеляційного розгляду. Відповідно до Журналу №8788 обліку посилок, бандеролей, що надійшли на поштову адресу Державної установи "Замкова виправна колонія (№ 58)" на ім`я засуджених, та їх вмісту (далі - Журнал), який розпочато 01.02.2021, зроблено записи про розкриття посилки для [PERSON] - 10.01.2022 та вручення її адресату - 10.01.2022, і \~\~знищення варення (малинове) 0,5 л; варення (яблучне) 0,5 л; салат (кабачковий) 0,5 л; \~\~смалець (свиний) \~\~0,5 л (арк. спр. 27). Згідно з Актом про вилучення продуктів харчування, предметів, виробів і речей, що передбачені переліком продуктів харчування, виробів і речовин, які засуджені можуть отримувати в посилках (передачах), купувати в крамницях установ виконання покарань та зберігати при собі (понад встановлену переліком норму) від 10.01.2022 (далі - Акт про вилучення продуктів харчування), у засудженого [PERSON] вилучено та знищено: варення домашнього приготування (малинове) в скляній тарі 0,5 л; варення домашнього приготування (яблучне) \~\~в скляній тарі 0,5 л; салат консервований домашнього приготування (кабачковий) в скляній тарі 0,5 л; смалець (свиний) домашнього приготування з явними ознаками зіпсованого продукту у скляній тарі 0,5 л (арк. спр. 39). Позивач, не погоджуючись з діями адміністрації установи, зокрема вилучення частини продуктів, позбавлення можливості використати продукти чи відправити їх родичам, чим на його думку порушено його права, звернувся до суду з даним позовом. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що адміністративний позов позивача не підлягає задоволенню, оскільки відповідачем доведено належними та допустимими доказами правомірність своїх дій. У спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Також, суд не погодився з доводами позивача щодо протиправного притягнення його до дисциплінарної відповідальності, адже факт порушення, яке мало місце під час отримання посилки 10.01.2022, зокрема, протиправна поведінка позивача спричинена незгодою з діями щодо вилучення та знищення 4-х скляних банок з продуктами харчування, підтверджена рапортами працівників відповідача, поясненням засудженого, витягом з протоколу засідання дисциплінарної комісії державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" № 3 від 13.01.2022. Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд зазначив, що оскільки, відсутні протиправні дії відповідача немає підстав для задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди. Колегія суддів, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. Частиною 5 ст.112 Кримінально - виконавчого кодексу України (далі КВК України) визначено, що порядок приймання і вручення посилок (передач) або бандеролей, а також перелік предметів, заборонених до одержання засудженими, визначаються нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України. Відповідно до п.1 розділу XІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України 28 серпня 2018 року N 2823/5 (далі - Правила N2823/5) встановлено, зокрема, що облік посилок (передач) і бандеролей, що надходять на ім`я засуджених, ведеться молодшими інспекторами чергової зміни в картках обліку побачень, видачі посилок (передач) і бандеролей (додаток 10), які зберігаються в сейфі, а вміст посилок i бандеролей реєструється в книзі обліку посилок, бандеролей, що надійшли на поштову адресу установи виконання покарань на ім`я засуджених, та їх вмісту (додаток 11). Відкриття й огляд вмісту посилки і бандеролі проводяться молодшими інспекторами чергової зміни в присутності адресата. Зіпсовані продукти харчування, що надійшли в посилці, знищуються в присутності адресата, про що за участю трьох представників адміністрації установи виконання покарань складається відповідний акт. Посилки (бандеролі), адресовані засудженим, переведеним в інші установи виконання покарань, пересилаються за рахунок установ за місцем їх нового тримання. Посилки (бандеролі), що надійшли на поштову адресу засуджених, які відбувають стягнення у виді поміщення у ДІЗО, карцер або переведення до ПКТ (ОК), видаються після відбуття ними стягнення. Адміністрація установ виконання покарань забезпечує зберігання вмісту посилок (бандеролей) за умови, якщо вони не були вручені засудженим у зв`язку з відбуванням ними стягнення, однак у разі їх природного псування через тривале зберігання відповідальності не несе. Посилки (бандеролі), що надійшли на поштову адресу засуджених, які звільнилися або померли, повертаються відправникам з приміткою "Підлягає поверненню". Згідно з п.2 розділу XІІ Правил N2823/5, засуджені за заявою та за власні кошти можуть відправляти родичам та іншим особам посилки (бандеролі) з продуктами харчування та предметами першої потреби, які придбані в крамниці установи виконання покарань, а також предмети і речі, що є в особистому користуванні засудженого або зберігаються на складі установи. Огляд таких відправлень проводиться молодшим інспектором чергової зміни у присутності засудженого. Квитанція про сплату поштових послуг і заява засудженого долучаються до його особової справи. Облік посилок (бандеролей), що відправляються засудженими, ведеться в картках обліку побачень, видачі посилок (передач) і бандеролей. Відповідно до п.3 розділу XІІ Правил N2823/5, у посилках і передачах забороняється передавати засудженим продукти харчування в скляній та металевій тарі, крім випадків придбання таких продуктів у крамниці установи виконання покарань. З урахуванням вимог розділу XІІ Правила N2823/5 не передбачено права повернення посилок отриманих засудженими за обставин, які вказує позивач, а саме отримання 4-х скляних банок з продуктами домашнього приготування, що заборонено цими Правилами, тому немає протиправних дій відповідача щодо вилучення та знищення продуктів харчування отриманих у посилці 10.01.2022. Частиною 1 ст.121-1 КВК України визначено, що дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою. Відповідно до ч.1 ст.132 КВК України, за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення: попередження; догана; сувора догана; грошовий штраф до двох мінімальних розмірів заробітної плати; скасування поліпшених умов тримання; поміщення засуджених чоловіків, які тримаються у виправних колоніях, у дисциплінарний ізолятор з виведенням або без виведення на роботу чи навчання на строк до чотирнадцяти діб, а засуджених жінок - до десяти діб; поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки, у карцер без виведення на роботу на строк до чотирнадцяти діб; переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців. Статтею 135 КВК України визначено, що питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань. Особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має бути повідомлена про місце і час засідання дисциплінарної комісії не пізніше ніж за одну добу до його проведення. За заявою засудженого цей термін може бути продовжено, але не більш як на дві доби. Особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має право користуватися послугами адвоката або фахівця в галузі права за власним вибором під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії, який представлятиме її інтереси під час засідання комісії. Якщо особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, не має доступу до адвоката або фахівця в галузі права, адміністрація установи виконання покарання зобов`язана надати йому можливість звернутися за отриманням правової допомоги до суб`єктів надання такої допомоги. Засуджений та/або його представник мають право: отримати інформацію про притягнення до дисциплінарної відповідальності, у тому числі документи, що стосуються справи, не пізніш як за одну добу до початку засідання дисциплінарної комісії; бути присутнім на засіданні дисциплінарної комісії під час розгляду питання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності; ознайомлюватися з матеріалами дисциплінарного провадження та особової справи, робити виписки, знімати копії з них; надавати пояснення, заперечення та заявляти клопотання в усному та письмовому вигляді, надавати докази; подавати клопотання не пізніш як за двадцять чотири години до визначеного часу засідання про залучення до засідання дисциплінарної комісії осіб, присутність яких є доцільною для встановлення обставин вчинення правопорушення та визначення міри відповідальності. Як вірно встановлено судом першої інстанції, факт порушення, яке мало місце під час отримання посилки 10.01.2022, зокрема, протиправна поведінка позивача спричинена незгодою з діями щодо вилучення та знищення 4-х скляних банок з продуктами харчування, підтверджена рапортами працівників відповідача, поясненням засудженого, витягом з протоколу засідання дисциплінарної комісії державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" № 3 від 13.01.2022. Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що відповідачем доведено правомірність прийняття постанови про накладення дисциплінарного стягнення від 13.01.2022 про притягнення [PERSON] до відповідальності у вигляді оголошення суворої догани. Щодо доводів апеляційної скарги відносно того, що судом не встановлено фактичних обставин допущеного правопорушення, колегія суддів звертає увагу, що \~відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та об`єктивному дослідженні. Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Колегія суддів вважає, що судовим розглядом в повній мірі підтверджено, що відповідач не порушив прав засудженого [PERSON] , та у спірних правовідносинах, що виникли між сторонами дотримався вимог КВК України та Правил N2823/5, що підтверджено доказами, які перевірено судом. Зважаючи на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки доведено, що дії відповідача у спірних правовідносинах між сторонами відповідають критеріям, які наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України. В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції. На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали вірно встанови фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстави для його скасування відсутні. Крім того, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід. Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.315,316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Апеляційний суд вважає, що Хмельницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Результат розгляду: denied