Рішення адміністративного суду від 2022-01-28 00:00:00+02

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив: - визнати протиправним та скасувати повністю Рішення Комісії відповідача-1 від 23.11.2020 № 2180922/40433070 про відмову в реєстрації податкової накладної; - зобов`язати відповідача-2 зареєструвати податкову накладну від 08.10.2020 № 1 на суму 77110,19 грн. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 вересня 2021 року позов задоволений, а саме: - визнано протиправним і скасовано рішення комісії відповідача-1 про відмову позивачу у реєстрації податкової накладної від 23.11.2020 № 2180922/40433070. - зобов`язано відповідача-2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 08.10.2020 № 1, датою її фактичного подання. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В обґрунтування скарги зазначив, що Комісією було прийнято рішення про відмову у реєстрації спірної податкової накладної позивача з підстав: ненадання платником податку копій документів, а саме: без підтвердження обґрунтованості оформлення ПН даними бухгалтерського обліку, відсутні документи щодо походження використаних матеріалів під час виконання робіт. Апелянт вважає, що контролюючий орган має право за результатами автоматичного моніторингу щодо ланцюгів постачання та придбання товарів з ЄРПН, визначати наявність ризиковості операцій та/або платників податку та для унеможливлення безпідставного отримання податкового кредиту зупиняти реєстрацію відповідних податкових накладних. Таким чином, на думку скаржника, рішення Комісії про відмову у реєстрації спірної податкової накладної прийняте на законних підставах. Також апелянт зазначив, що підприємством не подавалась скарга до Комісії ДПС, а тому вважає, що позивачем пропущений строк звернення до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводів щодо дотримання строків звернення до суду позивачем у відзиві не заявлено. Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЧНІ МЕРЕЖІ» зареєстроване 19.04.2016, є платником податку на додану вартість з 01.06.2016. Основним видом діяльності є неспеціалізована оптова торгівля (Код КВЕД 46.90), виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів (Код КВЕД 16.23), оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (Код КВЕД 45.31), вантажний автомобільний транспорт (Код КВЕД 49.41), діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах (Код КВЕД 71.12), будівництво житлових і нежитлових будівель (Код КВЕД 41.20) (а.с. 35-37). Позивачем виконано демонтажні, будівельно-монтажні роботи на об`єкті: «Поточний ремонт приміщень нежитлової будівлі по вул. Європейська, буд. 14 у м. Дніпро» для ТОВ ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «РАДІУС» за актом здачі-приймання робіт від 08.10.2020 № 1 на суму 77110,19 грн, згідно з договору на виконання робіт від 04.08.2020 № 20-28 та отримано оплату 08.10.2020 в повному обсязі в безготівковій формі у розмірі 77110,19 грн відповідно до платіжного доручення від 08.10.2020 № 5576 (а.с. 28-29, 31, 37). 26.10.2020 на виконання вимог п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, позивачем складено податкову накладну від 08.10.2020 № 1 на реєстрацію в ЄРПН (а.с. 32). 26.10.2020 позивачу надійшла квитанція про прийняття зазначеної податкової накладної та зупинення її реєстрації в ЄРПН відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України. Зі змісту квитанції встановлено, що реєстрацію податкової накладної зупинено з підстав, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 41.00, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/ послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (а.с. 33). На виконання вимог квитанції про зупинення, позивачем направлено повідомленням від 23.11.2020 № 3 та надано пояснення і долучено до цього повідомлення пакет первинної документації у кількості 13 шт. (а.с. 25-26). Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято Рішення від 30.11.2020 № 2180922/40433070, яким відмовлено в реєстрації спірної податкової накладної. (а.с. 27) Отже, фактичною датою прийняття податковим органом оскарженого рішення є 30.11.2020, а не 23.11.2020, як помилково в позові зазначив позивач і з чим погодився суд першої інстанції. Підставою для прийняття такого рішення, стало ненадання платником податків копій документів: договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операцій; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послу, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або виписок з особових рахунків. У графі «Додаткова інформація» зазначено без підтвердження обґрунтованості оформлення ПН даними бухгалтерського обліку; відсутні пояснення та документи щодо походження матеріалів використаних під час виконання робіт. Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної не відповідає вимогам, що встановлені до неї пунктом 11 Порядку № 1165 в частині необхідності зазначення критерію(їв) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку. Суд також зазначив, що зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів щодо ризиковості платника податку, та на те, що наданих контролюючому органу документів та письмових пояснень було достатнім для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, відповідач-1 не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення, яким позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної. Враховуючи встановлені у справі обставини та наведені норми матеріального права, повноваження суду при вирішенні справи, закріплені в ст. 245 КАС України, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 08.10.2020 № 1, подану позивачем датою її фактичного подання. НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ Розглядаючи справу по суті позову, судом першої інстанції не було з`ясовано питання додержання позивачем строку звернення до суду. При цьому, подаючи позов та відзив на апеляційну скаргу, позивач доводів стосовно додержання ним строку звернення до адміністративного суду також не зазначав. Разом з тим, відповідно до частини першої\~ статті 122 КАС України\~ позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Верховний Суд у постанові від 2 липня 2020 року у справі № 1.380.2019.006119 сформував правовий висновок, відповідно до якого строк звернення до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН з похідною вимогою про зобов`язання її зареєструвати у разі, коли платником податків не використовувалася процедура адміністративного оскарження таких рішень як досудового порядку вирішення спору, визначається частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України і становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Апеляційний суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами\~ законом\~ передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених\~ КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.\~ Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. Апелянт вказує на те, що підприємством скарга до Комісії ДПС на спірне рішення не подавалась, і такі доводи відповідача позивачем не спростовані. Таким чином, враховуючи викладене з урахуванням висновків Верховного Суду, строк звернення до суду у цій справі становить шість місяців, який обчислюється з дня отримання позивачем рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, тобто з 1 грудня 2020 року. Відтак, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 122 КАС України строк звернення до суду в цій справі сплинув 1 червня 2021 року. З матеріалів справи встановлено, що позивачем в судовому порядку оскаржено рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято Рішення від 30.11.2020 № 2180922/40433070 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 08.10.2020 № 1, шляхом подання позову до адміністративного суду 18 червня 2021 року. (а.с. 66) Таким чином, апеляційний суд, враховуючи приписи ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, зазначає, що, звернувшись до суду з адміністративним позовом 18 червня 2021 року, позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду. Заяву про поновлення такого строку позивач не подавав. Відповідно до положень частини третьої\~ статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Пунктом 8 частини першої\~ статті 240 КАС України\~ визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою\~ \~статті 123 цього Кодексу. Відповідно до частини 1\~ статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями\~ 238,\~ 240 цього\~ Кодексу. Отже, судом першої інстанції рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права, тому воно підлягає скасуванню із залишенням позову без розгляду. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial