Рішення адміністративного суду від 2022-05-02 00:00:00+03

06.09.2021р. [PERSON] звернувся з позовом з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якому просив суд: -визнати протиправними дії щодо відмови яка викладена у листі № 1300-5307- 8/70020 від 06.08.2021р., у нарахуванні та виплаті суми компенсації втрати частини доходів за період з лютого 2020 року - грудень 2020року у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманого довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 591141,86грн.; -зобов`язати нарахувати та виплатити суму компенсації втрати частини доходів (124147,20 грн.) за період з лютого 2020 року - липень 2021року у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманого грошового утримання судді у відставці протягом 2020 року в розмірі 591141,86грн. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.11.2021р. позов задоволено. Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга \~підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що з 23.09.2016р. [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України у Львівській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 % від величини суддівської винагороди діючого судді. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.08.2020р. у справі № 380/5055/20 суд зобов`язав здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2020р. № 07.20/294/2020 з врахуванням фактично виплачених сум з 19.02.2020р. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2020р. у справі № 5055/20 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.08.2020р. залишене без змін. Отже, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.08.2020р. набрало законної сили 26.11.2020р. ст.78 КАС\~ України, передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 08.12.2020р. пенсійний орган здійснив перерахунок довічного грошового утримання судді з 19.03.2020р. в розмірі 54 % від середньомісячного заробітку в розмірі 220710 грн. в розмірі - 119183,40 грн., з 19.02.2020р. - 31.12.2020р. нараховано доплату в розмірі 591141.86 грн. 09.07.2021р. [PERSON] звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів \~у зв`язку з порушення строків виплати недоотриманого довічного грошового утримання судді у відставці за період з 19.02.2020р. - 01.07.2021р. Листом від 06.08.2021р. пенсійний орган повідомив позивача про відсутність правових підстав для нарахування та виплати вказаної компенсації з 19.02.2020р.-01.07.2021р. ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Тобто, необхідною ознакою при вирішенні спору, є встановлення факту нарахування доходу, про що вказано у ст. 3 цього Закону. За змістом ст.4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. На підставі аналізу норм Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 видно, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії; 2) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата); 3) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 4) затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; 5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що основною, основною умовою для виплати громадянину, передбаченої ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) і компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення. Таким чином, за наявності визначених Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» умов, присуджена за рішенням суду сума підлягає компенсації у тому ж самому порядку, якщо ці умови настали у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі №6-43цс14. Отже, визначальними обставинами для виплати компенсації є дати нарахування та фактичної виплати вказаних доходів, оскільки основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої ст.2 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати є порушення встановлених строків саме виплати нарахованих доходів. Тобто, в даній справі право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою довічного грошового утримання судді у відставці [PERSON] набув після набрання 26.11.2020р. законної сили рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.08.2020р. За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що [PERSON] має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою пенсійним органом довічного грошового утримання судді у відставці на виконання рішення суду. Тому, позов в частині вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови яка викладена у листі № 1300-5307-8/70020 від 06.08.2021р. нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою довічного грошового утримання судді у відставці \~за період з лютого 2020р.-грудень 2020р. \~та зобов`язати пенсійний орган нарахувати та виплатити \~суму компенсації втрати частини доходів за період з лютого 2020р.-липень 2021р. у зв`язку з порушенням строків виплати недоотриманого грошового утримання судді у відставці підлягає до задоволення, оскільки відповідач діяв не у спосіб визначений законами та Конституціє України. Разом з тим, вимога позивача про визнання дій пенсійного органу щодо відмови яка викладена у листі № 1300-5307-8/70020 від 06.08.2021р. у нарахуванні та виплаті суми компенсації втрати частини доходів саме в розмірі - 591141,86грн. та зобов`язання нарахувати та виплатити суму компенсацію втрати частини доходів в розмірі 591141,86 грн. не підлягає до задоволення, оскільки у цій частині права позивача ще не порушені. Колегія суддів вважає зазначити, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманого довічного грошового утримання судді у відставці не нараховував [PERSON] та конкретну суму не визначав, а тому суд позбавлений можливості визначити суму для нарахування такої компенсації. Саме на пенсійний орган за наявності законних підстав покладається обов`язок нараховувати та виплачувати вказану компенсацію. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових норм, що регулюють спірні правовідносини. Тобто, спору щодо визначення суми компенсації втрати частини доходів на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало. При цьому, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, тому у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних. Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково. В решті вимог відмовити за безпідставністю вимог.

Результат розгляду: granted