Рішення адміністративного суду від 2023-06-05 00:00:00+03

Короткий зміст позовних вимог. [PERSON] звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Одеської митниці в справі про порушення митних правил №1335/50000/22 від 25 листопада 2022 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що під час винесення постанови про притягнення до відповідальності були відсутні докази подання ним до митниці недостовірних відомостей. Митниця належним чином не встановила, що транспортний засіб був незаконно знятий з реєстрації в Польщі, а саме що документ за №K.5416.1.769.2019.ACZ (про зняття з обліку автомобіля) є підроблений та/або в ньому містяться неправдиві відомості. Крім того, документ про зняття з обліку автомобіля не впливає жодним чином на митну вартість товару. Також наголошено, що розмитнення здійснювало ПП «Термінал-Експорт» в особі [PERSON] , який подавав декларацію та всі долучені документи. Тому будь які сумніви у митного органу щодо документу за №K.5416.1.769.2019.ACZ, без доказів його підробки, не підтверджують наявності суб`єктивної сторони правопорушення, а саме - вини у формі умислу з боку позивача. Крім того, наявність у позивача права на митну преференцію « 310» щодо зменшення розміру митних платежів встановлена законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо справляння податків і зборів, інших обов`язкових платежів, об`єктом оподаткування якими є транспортні засоби», тому документ за №K.5416.1.769.2019.ACZ (про зняття з обліку автомобіля) не впливає на митну вартість товару та на можливість зменшення розміру митних платежів, застосувавши митну преференцію « 310». Короткий зміст рішення суду першої інстанції. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 березня 2023 року у задоволенні позову відмовлено. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено факт порушення позивачем вимог митних правил під час митного оформлення транспортного засобу «TOYOTA COROLLA» за митною декларацією №UA500030/2021/230473 від 19.10.2021 року. Судом встановлено, що при декларуванні вищезазначеного транспортного засобу надано документи, які стали підставою для заявлення неправдивих відомостей про зняття з обліку уповноваженим органом у Польщі транспортного засобу «TOYOTA COROLLA» та, як наслідок, застосування пільгового режиму і отримання преференції у сплаті митних платежів. Також судом досліджено процедуру накладення стягнення та вказано, що на адресу позивача направлявся лист з копією протоколу про порушення митних правил №1335/50000/22 та лист щодо призначення дати розгляду справи про порушення митних правил, тому справу про порушення митних правил було розглянуто без присутності [PERSON] в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 526 МК України. Таким чином, дії позивача спричинили недобори митних платежів у сумі 63 391,86 грн., чим вчинено порушення митних правил, передбачене ст.485 МК України, тому постанова Одеської митниці в справі про порушення митних правил № 1335/50000/22 від 25 листопада 2022 року прийнята правомірно та скасуванню не підлягає. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень). Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалене у справі рішення та постановити нове про задоволення позовних вимог. В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив доводи, які за суттю та змістом відповідають позовній заяві. Окремо апелянтом наголошено, що суд першої інстанції дійшов до хибного висновку про його завчасне повідомлення про розгляд справи про порушення митних прави, оскільки повідомлення було отримано в день розгляду справи. Також апелянтом зазначено, що відповідно до рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 15 червня 2022 року №4-р(ІІ)/2022 визнано неконституційним абзац другий статті 485 Митного кодексу України. На переконання апелянта, на час ухвалення рішення судом першої інстанції діяла нова редакція статті 485 Митного кодексу України, яка передбачала відповідальність в значно меншому розмірі, а саме, накладення штрафу в розмірі від 50 до 150 відсотків несплаченої суми митних платежів. Від Одеської митниці відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив. Фактичні обставини справи. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 19.10.2021 року до відділу митного оформлення №1 митного поста «Одеса-автомобільний» Одеської митниці для митного контролю та митного оформлення декларантом ПП «ТЕРМІНАЛ-ЕКСПОРТ» гр. України [PERSON] було подано МД типу «ІМ 40 АА», яка була прийнята та зареєстрована за номером №UA500030/2021/230473. В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення декларантом до Одеської митниці були надані: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] від 27.09.2017 року, паспорт громадянина України серії [NUMBER] від 09.02.1996 року, сертифікат відповідності колісного транспортного засобу від 18.10.2021 року №UA.013.204382-21, договір купівлі-продажу б/н від 04.10.2021, документ про зняття з обліку транспортного засобу від 04.10.2021 року № K.5416.1.769.2019.ACZ, заява на зміну режиму б/н від 19.10.2021 року, заява на посвідчення б/н від 19.10.2021 року (а.с.74-75). Відповідно до інформації, зазначеної у МД №UA500030/2021/230473 та товаросупровідних документах, встановлено, що продавцем транспортного засобу марки «TOYOTA COROLLA» (кузов № [NUMBER] ) є гр. [PERSON] ( [ADDRESS] ), а покупцем та одержувачем є гр. України [PERSON] (паспорт [NUMBER] , виданий Ширяївським РВУМВСУ в Одеській обл., 09.02.1996 року, [ADDRESS] ). Митна вартість автомобілю згідно договору купівлі-продажу від 04.10.2021 склала 4 000 Польських злотих (26694,80 грн.). Митні платежі за транспортний засіб по МД №UA500030/2021/230473 із застосуванням преференції « 310» було нараховані та сплачені в розмірі 35 959,16 грн. (в які входять 8 500 грн. надходження від добровільно сплачених фізичними особами коштів відповідно до пунктів 97 та 99 розділу ХХI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу). Після здійснення митного оформлення за МД від 19.10.2021 року №UA500030/2021/230473 вищевказаний транспортний засіб було випущено у вільний обіг. 25 листопада 2022 року відносно [PERSON] , було винесено постанову в справі про порушення митних правил №1335/50000/22, його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення порушення становить 190 175,58 гривень. Вважаючи протиправною вказану постанову, позивач звернувся до суду з даним позовом. Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції. Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, з наступних підстав. Частиною 1 ст.458 Митного кодексу України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Згідно зі ст.498 Митного кодексу України особи, що притягуються до відповідальності зобов`язані добросовісно користуватися наданими їм процесуальними правами. Статтею 486 Митного кодексу України визначено, що завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону. Відповідно до ст.487 Митного кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення. Частинами 1, 2 ст. 531 Митного кодексу України унормовано, що підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягається до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Відповідно до ст.526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. У разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний митний орган. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи. Тобто, законодавчо визначеною передумовою розгляду справи про порушення митних правил є належне сповіщення особи про дату, час та місце розгляду справи. Матеріали справи містять лист-виклик [PERSON] з метою надання письмових пояснень, а також прийняття участі у можливому складенні протоколу про порушення митних правил на 10:00 год. 29.10.2022 року за адресою: м. Одеса, Новомосковська дорога, 23 (приміщення митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці (а.с.73). Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів направлення та отримання вказаного листа позивачем, внаслідок чого він був позбавлений можливості приймати участь у складенні протоколу та не зміг надавати пояснення. За наслідком дослідження протоколу про порушення митних правил №1335/50000/22 від 29.10.2022 року судова колегія зазначає, що в ньому вказано: «Розгляд справи відбудеться за адресою Малиновський районний суд м. Одеси (м. Одеса, вул. В.Стуса,1) про час та дату розгляду справи буде проінформовано додатково судом» (а.с.22). Також у матеріалах справи наявний лист Одеської митниці від 31.10.2022 року №7.10-5/20-01/10/ [NUMBER] , в якому роз`яснені права позивача, однак не зазначено відомостей про дату час та місце розгляду справи (а.с.93). В оскаржуваній постанові про порушення митних правил зазначено, що на адресу позивача направлялись листи для надання пояснень стосовно митного оформлення транспортного засобу, лист з копією протоколу та лист щодо призначення дати розгляду справи про порушення митних правил - 25.11.2022 року. Станом на 25.11.2022 року від [PERSON] не надходили клопотання, заяви тощо. Відповідно до вищезазначеного справу про порушення митних правил №1335/50000/22 розглянуто без його присутності в порядку, передбаченому ч.4 ст.526 МК України (а.с.27). Однак матеріали справи не містять доказів направлення протоколу та вказаного листа на адресу позивача та їх отримання останнім. Більш того, за наслідком дослідження змісту вказаних протоколу та листа судова колегія констатує відсутність у них інформації про місце, дату та час розгляду справи про порушення митних правил, що виключає участь особи навіть при завчасному отриманні кореспонденції. За таких обставин, з боку митниці не було здійснено належних дій щодо повідомлення [PERSON] про розгляд справи про порушення митних правил, призначеної на 25.11.2022 року, тому у відповідача були відсутні підстави розгляду справи без присутності позивача в порядку, передбаченому ч.4 ст.526 МК України. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду. За таких обставин судова колегія вважає, що оскаржувана постанова про порушення митних правил №1335/50000/22 від 25 листопада 2022 року прийнята за наявних суттєвих порушень процедури розгляду справи, а саме за встановленого безпідставного недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, що є підставою для її скасування. Разом з тим, скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення з процесуальних підстав потребує повторного розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку, встановленому законом. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18.11.2021 року №185/8460/16-а. Частиною третьою ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Відповідно до статті 322 КАС України постанова суду апеляційної інстанції складається зокрема з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. Відповідно до положень частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Так, як встановлено судом, під час подання адміністративного позову до суду першої інстанції сплаті підлягав судовий збір у сумі 992,4 грн., який було сплачено згідно квитанції №8186-4265-6778-5377 від 13.12.2022 року. За подання апеляційної скарги сплачено 805,2 згідно квитанції№32528798800006664307 від 06.04.2023 року. Таким чином, загальний розмір судових витрат у вигляді судового збору, що підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, складає 1797,6 грн. та підлягає стягненню з Одеської митниці, оскільки спірну постанову було винесено його територіальним органом без статусу юридичної особи (а.с.11, 161). У відповідності із ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Результат розгляду: partial