Рішення адміністративного суду від 2022-03-21 00:00:00+02

[PERSON] звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови [PERSON] у виплаті недоодержаної суми пенсії [PERSON] , який помер [INFO] ; зобов`язати відповідача здійснити виплати [PERSON] недоодержаної суми пенсії [PERSON] , який помер [INFO] , як спадкоємцю та члену його сім`ї. В обґрунтування позову позивач зазначила, що є дружиною померлого пенсіонера [PERSON] , який перебував на обліку у відповідача та одержував пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09.12.2020 у справі №280/6640/20, яке не було оскаржене в апеляційному порядку, зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату заборгованості [PERSON] по пенсії, призначеній відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016, з урахуванням раніше виплачених коштів. У зв`язку із смертю чоловіка 19.04.2021, позивачка звернулася до відповідача із заявою від 07.05.2021 про виплату недоотриманої пенсії померлого чоловіка. Проте, листом від 08.06.2021 відповідач зазначив, що на виконання рішення суду від 09.12.2020 у справі № 280/6640/20 відповідачем проведено перерахунок пенсії чоловіку позивачки з 01.01.2016 у розмірі 85 % грошового забезпечення, була сформована доплата в розмірі 73091,83 грн. Також відповідач зазначив, що оскільки стороною у справі № 280/6640/20 виступав саме чоловік [PERSON] , то для набуття права для отримання коштів, необхідно звернутись до суду із заявою про заміну сторони у цій справі. При цьому, виплата суми заборгованості буде проведено в межах бюджетних призначень після заміни сторони у судовій справі. Позивач вказує на порушення відповідачем у спірних правовідносинах чинного законодавства України на момент їх виникнення, що стало підставою для його звернення до суду. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.09.2021 позов задоволено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції, у позові відмовити в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що суми нараховані на виконання рішення суду від 09.12.2020 у справі № 280/6640/20 у розумінні статті 61 Закону №2262 не є недоодержаними сумами пенсії, а є донарахованою сумую на виконання рішення суду, яка внесена до Реєстру судових рішень виконання яких гарантовано державою та виплата яких залежать від фінансування з Державного Бюджету України. Також відповідач зазначив, що виплата донарахованої суми, яка перевищує бюджетні призначення на поточний рік, здійснюватиметься за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України. Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження. Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла наступних висновків. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09.12.2020 у справі №280/6640/20 визнано протиправними з 01.01.2016 дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення раніше призначеної громадянину [PERSON] відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії з 85 % до 70% відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату заборгованості [PERSON] по пенсії, призначеній відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016, з урахуванням раніше виплачених коштів. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.04.2021. 07.05.2021 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про виплату недоотриманої пенсії померлого чоловіка. Листом від 08.06.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомило, що [PERSON] з 01.01.2007 по дату смерті [INFO] перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка була призначена з 30.04.1999. На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.12.2020 у справі №280/6640/20 від 09.12.2020, відповідачем здійснено йому перерахунок пенсії з 01.01.2016 у розмірі 85% грошового забезпечення. За рішенням суду [PERSON] сформувалась доплата в розмірі 73091,83 грн. Зазначене судове рішення з дати набрання законної сили внесено до Реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Також у листі зазначено, що оскільки стороною у зазначеній справі виступав чоловік - [PERSON] , то для набуття права для отримання коштів, нарахованих відповідно до зазначеного судового рішення, позивачу необхідно звернутись до Запорізького окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони у цій справі. Виплата зазначеної суми заборгованості буде проведено в межах бюджетних призначень після заміни сторони по справі. Не погодившись із відмовою відповідача щодо не виплати неодержаної суми пенсії померлого чоловіка, позивач звернулась до суду із цим позовом. Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. Закон України від 09 квітня 1991 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом (далі - Закон № 2262-ХІІ). Відповідно до ч.1 ст. 1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів. Згідно до ч.1 ст.1 Закону № 2262-ХІІ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Відповідно до ч.1 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника (ч.3 ст. 1 Закону № 2262-ХІІ). Статтею 61 Закону № 2262-ХІІ визначено, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. За приписами частини 3 цієї статті, зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (порядок №3-1). Абзацом 3 п. 4 Порядку №3-1 передбачено, що заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера. Абзацом 1 ч. 2, ч. 4 ст. 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Члени сім`ї - особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі (абзац 16 ч. 1 ст. 1 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції»). Частиною 2 ст. 64 Житлового Кодексу Української РСР встановлено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Зміст вищенаведених норм свідчить про те, що суми недоодержаної пенсії померлого пенсіонера можуть бути виплачені членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Відповідно до п.2.26 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) Для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті. Тобто, як вбачається з наведеної норми для підтвердження проживання з пенсіонером на день його смерті достатньо паспорта. Інші документи за змістом цієї норми не є обов`язковими. Жодними правовими нормами не встановлено обов`язок особи для одержання недоотриманої пенсії померлого надавати довідку уповноваженого органу про спільне проживання з померлим на день його смерті. Як слідує із матеріалів справи, до адміністративного позову позивачем долучено зокрема, паспорт серії [NUMBER] виданий Жовтневим РВ УМВСМ України в Запорізькій області, в якому у розділі «Сімейний стан» міститься штамп про реєстрацію шлюбу 21.11.1975 Орджонікідзевським відділом ЗАГС між позивачем та [PERSON] 1948 р.н. Таким чином, позивач, яка була до [INFO] (день смерті [PERSON] ) дружиною померлого пенсіонера відповідно до ст. 61 Закону України №2262-ХІІ, має законне право на отримання недоотриманої пенсії померлого. Крім того, суми соціальних виплат (у даному випадку пенсії) передаються членам сім`ї спадкодавця, до того ж незалежно від того, чи виступають вони одночасно спадкоємцями після його смерті. При цьому, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, яке набрало законної сили, і яким його (пенсійний орган) було зобов`язано провести нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії. Враховуючи викладене, дослідивши встановлені обставини справи, аргументи з якими відповідач пов`язує незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.

Результат розгляду: denied