Рішення адміністративного суду від 2022-03-30 00:00:00+03

Позивач 28.12.2021 р. звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Заявлений позов обґрунтовував тим, що згідно постанови серії ГАБ №338402 від 08.12.2021 р. на нього накладено штраф у розмірі 170 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП. Він визнаний винним у тому, що 08.12.2021 р. о 16 год 40 хв в м. Івано-Франківську по вул. Вовчинецька,30 перебував в приміщення банку без вдягнених засобів індивідуального захисту, зокрема без респіратора чи захисної маски, що закриває ніс та рот у тому числі виготовлених самостійно, чим порушив п.п.1 п.2-2 ПКМ України № 1236 від 09.12.2020 р. Вказану постанову інспектора вважає незаконною і такою, що підлягає до скасування, оскільки інкриміноване йому адміністративне правопорушення він не вчиняв. 08.12.2021 р. дійсно у нього виникла конфліктна ситуація з працівниками банку, однак він був одягнений у масці. З даного приводу працівники банку викликали поліцію, однак поліцейські не відібрали пояснень ні у нього, ні у свідків, на місці події поліція не складала жодного документу. Оскаржувану постанову він отримав лише 14.12.2021 р. Просив скасувати оскаржувану постанову та закрити справу. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, у поданій суду заяві представник позивача позов підтримав, просив його задоволити та розглянути справу у відсутності сторони позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, не повідомив суду про причини неявки. У поданому відзиві представник УПП в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції позов не визнала, мотивуючи тим, що 08.12.2021 р. о 16 год. 40 хв. екіпаж патрульної поліції на логістичний пристрій отримали повідомлення про те, що у відділенні АТ «Державний ощадний банк України» знаходиться невідома особа, яка поводиться неадекватно. Прибувши на місце події, працівники поліції виявили невідомого громадянина, який перебував у приміщенні відділення банку без одягнених засобів індивідуального захисту, що закривають рот та ніс, а також зі слів керівника банку [PERSON] , [INFO] вчиняв конфлікт з касиром та іншими працівниками банку. Громадянин не пояснив мету свого перебування у банку, відмовився себе називати та надати документи, що посвідчують особу. У зв`язку з цим у працівників поліції виникла підозра про причетність вказаного громадянина до вчинення правопорушень чи порушення режиму перебування на території України. Тому даного громадянина було затримано та доставлено до приміщення Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області. Доставивши затриманого, працівниками поліції було встановлено його особу, ним виявився [PERSON] . Позивачу було роз`яснено причини його затримання та повідомлено, що всі особи, які знаходяться на території України в даний період повинні дотримуватись карантинних заходів, встановлених КМУ у зв`язку з епідеміологічною ситуацією, відповідно винесено постанову про вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Позивач відмовився від отримання копії постанови. Крім того, позивач з моменту затримання скаржився на погане самопочуття, з приводу чого його намагались обстежити медичні працівники. Однак [PERSON] свідомо не надавав можливості обстежити себе, тобто симулював погіршення свого самопочуття, щоб уникнути відповідальності за вчинене ним правопорушення та виправдати свою поведінку, яка призвела до адміністративного затримання. Вважає оскаржувану постанову законною та обґрунтованою. Просила у позові відмовити. У відповіді на відзив позивач пояснив, що твердження відповідача є безпідставними, 08.12.2021 р. у банку виникла конфліктна ситуація з працівником банку, у зв`язку з чим було викликано службу охорони, яка прибувши на місце події попросила зняти маску для ідентифікації особи. Також у нього погіршився стан здоров`я, працівники охорони забороняли йому вставати з лавки та утримували до приїзду працівників поліції. Крім того, на долученому диску відсутній відеозапис під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, протоколу затримання та постанови по справі про адміністративне правопорушення. На диску відсутній відеофайл з моменту приїзду працівників поліції та оформлення протоколу, що свідчить про порушення принципу безперервності відеозйомки вчиненого правопорушення. Він не заперечує, що у нього дійсно виник конфлікт в приміщенні банку, однак не визнає факту перебування його в приміщенні банку без вдягнених засобів індивідуального захисту. Просив заявлений ним позов задоволити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що оскаржуваною постановою серії ГАБ № 338402 у справі про адміністративне правопорушення від 08.12.2021 р. командира взводу №2 роти ТОР УПП в Івано-Франківській області Урядко А.О. на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП. Позивач визнаний винним у тому, що 08.12.2021 р. о 16 год. 40 хв. в м.Івано-Франківську по вул.Вовчинецька,30 перебував в приміщенні Ощадбанку без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема без респіраторів чи захисної маски, що закриває ніс і рот, у тому числі виготовлених самостійно, чим порушив підпункт 1 пункту 2.2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 р. На підтвердження вини позивача про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП відповідачем, разом з відзивом на позовну заяву, надано суду два компакт-диски DVD-R з відеофайлами, рапорт працівника поліції та пояснення [PERSON] . Дослідивши вказані докази в судовому засіданні суд зазначає наступне. Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. За змістом ч. ч. 1, 2 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. З дослідженого в судовому засіданні відеозапису не встановлено факту перебування позивача в громадському місці- приміщенні Ощадбанку без вдягнутих засобів індивідуального захисту, тобто відеозапис не відображає відомостей про вчинення правопорушення. На даних дисках міститься відео, на якому зафіксовано знаходження позивача у відділенні поліції та доставлення його до медичного закладу. Суд не погоджується з доводами представника відповідача про те, що докази перебування позивача без маски у приміщенні банку підтверджуються рапортом працівника поліції, оскільки рапорт не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Також суд оцінює критично долучене відповідачем письмове пояснення [PERSON] , з яким безпосередньо у позивача виник конфлікт. Інших доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП матеріали справи не містять. За змістом ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Практика Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 08.02.2001 року у справі «Берктай проти Туреччини», рішення від 07.11.2002 року у справі «Лавенте проти Латвії» показує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій. Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. З урахуванням викладеного, з огляду на передбачені ч.3 ст.286 КАС України повноваження суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про задоволення позову, а саме скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття справи про адміністративне правопорушення. Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи, що ухвалою суду від 05.01.2022 р. у даній справі звільнено позивача від сплати судового збору, а заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, з врахуванням статті 9 Закону України «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 454 грн, який підлягає зарахуванню до його спеціального фонду. На підставі наведеного, відповідно до ст. 251, 280, 288 КУпАП,

Результат розгляду: granted