Рішення адміністративного суду від 2022-11-22 00:00:00+02

ПП "Турфлора" звернулось до суду з позовом до Хмельницької митниці Державної митної служби України, в якому просило суд визнати протиправними та скасувати рішення Хмельницької митниці Державної митної служби України від 09.02.2022 №UА400000/2022/000020/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА400040/2022/000132. Протиправність оскарженого рішення та картку відмови в прийнятті митної декларації позивач обгрунтував тим, що подані ним документи підтверджують числове значення заявленої митної вартості товару. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Хмельницької митниці Державної митної служби України від 09.02.2022 №UА400000/2022/000020/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА400040/2022/000132. Стягнуто на користь приватного підприємства "Турфлора" судовий збір в розмірі 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню) за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці Державної митної служби України. Не погодившись з прийнятим судовим рішенням відповідачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права просили скасувати оскаржене рішення, прийняти нове - про відмову в задоволенні позову. На обгрунтування вимог відповідач зазначив, що оскаржуване рішення та картка відмови винесені на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами Митного кодексу України та інших підзаконних нормативних актів та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для їх прийняття. Позивачем на апеляційну скаргу подано відзив в якому, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення а оскаржене судове рішення - без змін. За згодою сторін, визначено, рогляд справи проводити в порядку письмового провадження. Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає зазначити наступне. 30.09.2015 між ПП "Турфлора" та компанією "BERFIN TARIM TURIZM TASIMACILIK INSAAT ITH. Ve IHR. TIC. SAN. LTD. STI." був укладений зовнішньоекономічний контракт (договір) №4 про поставку товару по цінам, згідно умов цього контракту, в асортименті, у кількості зазначеними в Інвойсі до кожної партії товару, який відповідно до Додаткової угоди №1 від 20.11.2020 діє до 31.12.2023. Відповідно до пункту 2.1 Контракту вартість і кількість Товару визначається відповідно до Інвойса на кожну партію товару. За змістом Додаткової угоди від 20.11.2020 №1 до Контракту - найменування, вартість і кількість Товару визначається відповідно до Інвойса на кожну партію Товару. Надалі, згідно Контракту на умовах СРТ (ІНКОТЕРМС 2010) та Інвойсу від 24.01.2022 №BRF2022000000005 продавець поставив покупцю товар на суму 8991,92 доларів США. З метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару декларант до Хмельницької митниці подав електронну митну декларацію №UA400040/2022/003644, в якій визначив митну вартість товару, що імпортується, за основним методом, за ціною зовнішньо-економічного контракту №4 від 30.09.2015. До митної декларації №UA400040/2022/003644 декларант подав наступні документи: - рахунок-фактура (інвойс) № BRF2022000000008 від 05.02.2022; - автотранспортна накладна CR 026551 від 05.02.2022; - декларація про походження товару № BRF2022000000007 від 05.02.2022; - книжка МДП (TIR carnet) XZ.85072747 від 05.02.2022; - прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 04.01.2022; - доповнення до зовнішньо-економічного договору (контракту) Додаткова угода 1 від 20.11.2020; - доповнення до зовнішньо-економічного договору (контракту) Додаткова угода 2 від 15.04.2021; - доповнення до зовнішньо-економічного договору (контракту) Доповнення 3 від 25.11.2021; - зовнішньо-економічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів від 30.09.2015 №4; - договір про надання послуг митного брокера від 05.01.2021 №4; - інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом "єдиного вікна" з використанням електронних засобів передачі інформації №8201373 від 09.02.2022; - заява підприємства, подання якої передує митному оформленню товарів і транспортних засобів від 09.02.2022 №1156/ЗЕД/7.26-28-01; - копія митної декларації країни відправлення №22070100ЕХ00002104 від 24.01.2022. 09.02.2022 митний орган прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів №UА400000/2022/000020/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА400040/2022/000132. Позивач не погодився з зазначеними рішеннями та оскаржив їх до суду. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів враховує наступне. Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (ч.2 ст.1 МК України). Приписами статті 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Положеннями частин 4 та 5 статті 58 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. За змістом частини 1 та 2 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (частина 3 статті 53 Митного кодексу України). Частиною 5 статті 54 МК України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості. Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом у постановах, зокрема, від 13.09.2019 у справі №815/6780/15, від 06.09.2019 у справі №803/1212/14 та ін. Суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивач надав всі документи за переліком, визначеним ч.2 ст.53 МК України, які містили числові показники ціни товару, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №BRF2022000000008 від 05.02.2022; автотранспортна накладна CR 026551 від 05.02.2022; декларація про походження товару №BRF2022000000007 від 05.02.2022; книжка МДП (TIR carnet) XZ.85072747 від 05.02.2022; прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 04.01.2022; доповнення до зовнішньо-економічного договору (контракту) Додаткова угода 1 від 20.11.2020; доповнення до зовнішньо-економічного договору (контракту) Додаткова угода 2 від 15.04.2021; доповнення до зовнішньо-економічного договору (контракту) Доповнення 3 від 25.11.2021; зовнішньо-економічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів від 30.09.2015 №4; договір про надання послуг митного брокера від 05.01.2021 №4; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом "єдиного вікна" з використанням електронних засобів передачі інформації №8201373 від 09.02.2022; заява підприємства, подання якої передує митному оформленню товарів і транспортних засобів від 09.02.2022 №1156/ЗЕД/7.26-28-01; копія митної декларації країни відправлення №22070100ЕХ00002104 від 24.01.2022. Щодо доводу відповідача, що документи подані згідно з ч.2 ст.53 МК України не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, то суд першої інстанції на його спростування вірно зазначив, що як слідує з матеріалів справи, інформація вказана в митній декларації країни відправлення від 05.02.2022 №22070100ЕХ00003286 щодо продукції яка поставляється, а саме: найменування товару; вага нетто/брутто; кількість квітів (штуки); кількість коробок квітів; загальна вартість товару - 8991,92 доларів США; відправник/отримувач; умови поставки; тощо - відповідає інформації, що вказана в митній декларації від 09.02.2022 UA400040/2022/003644, поданої позивачем до митного оформлення та рахунку-фактурі (інвойсі) від 05.02.2022 №BRF2022000000007, що спростовує сумніви відповідача щодо наявності розбіжностей чи не достовірності заявленого числового значення митної вартості товарів в поданих до митного оформлення документах. Стосовно відсутності інформації щодо окремих складових митної вартості товарів, а саме: документів, які підтверджують митну вартість товарів, транспортні (перевізні документи), якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів то суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до пункту 5.3. Контракту (зовнішньо-економічного договору) від 30.09.2015 №4 та інших товаросупроводжуючих документів, що подаються до митного і оформлення товару, вказуються та застосовуються базисні умови поставки СРТ - Старокостянтинів, Україна. СРТ ("Carriage Paid То" ...named place of destination перекладається "Фрахт/перевезення оплачені до" (... назва місця призначення)), означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику (продавець вважається виконав свої зобов`язання з постачання тоді, коли він передав товар, випущений в митному режимі експорту, своєму перевізнику для перевезення до місця призначення). Крім цього, продавець і зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Відповідно до положень поставки Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару у вказане місце призначення, виконати експортне митне оформлення для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні. Таким чином, суд дійшов вірно висновку, що позивачем для митного оформлення товару не було надано транспортні (перевізні) документи, що містять витрати на транспортування, навантаження товару, оскільки контрактна (інвойсова) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, і вартості доставки (фрахту) до місця призначення. Окрім цього, суд врахував, що у своїй діяльності митні органи Туреччини керуються циркуляром Прем`єр-міністра №2012/6 про систему "Єдиного вікна" в митних службах та циркуляром від 30.06.2017 під номером 2017/7 щодо застосування електронного рахунка-фактури у системі "Єдине вікно", відповідно до якого у рамках циркуляру Прем`єр-міністра №2012/6 "Система єдиного вікна в митній службі", опублікованого в "Офіційному віснику" від 20.03.2012 під №28239, під координацією Міністерства митниці та торгівлі Турецької Республіки продовжуються роботи з розширення системи "Єдине вікно". У цьому контексті, завершивши технічну роботу між Міністерством митниці та торгівлі Турецької Республіки та Мінфіном щодо передачі в електронному вигляді рахунків-фактур, заявлених у 44-й графі митної декларації при здійсненні експортних операцій, з 01.07.2017 рахунки-фактури, які виписуються в рамках експортних операцій зобов`язаними сторонами, зареєстрованими у програмі електронного рахунку-фактури, затверджено до виписки у вигляді електронних рахунків та включення до системи "Єдиного вікна". В пункті 3 Циркуляру зазначено: для експортних рахунків-фактур, які створюються та надсилаються до нашого міністерства в електронній формі, в електронному вигляді генерується 23-значний контрольний номер. Сформований 23-значний контрольний номер повідомляється платнику податків, який виставляє експортний рахунок-фактуру через Портал нашого Міністерства митниці та торгівлі. Відповідно до пункту 4 Циркуляру після входу на портал електронних рахунків-фактур Міністерства митниці та торгівлі Турецької Республіки зобов`язана сторона зможе переглянути за допомогою опції запиту рахунка-фактури за "№ ЕЕТ" та "ідентифікаційним номером платника податків", отриманими в Управлінні доходів, 23-значний ідентифікатор, створений у системі "Єдиного вікна" та використаний у митній декларації. Згідно з пунктом 5 Циркуляру 23-значний ідентифікаційний номер документа, що відображається на порталі електронних рахунків-фактур Міністерства митниці та торгівлі Турецької Республіки, буде задекларований платником податків у полях "номер документа" та "дата документа", код документа 0886 у 44-й графі відповідної митної декларації платника у вигляді 17243160110886000000888/1, 17243160110886000000112/2 тощо. Відповідно до пункту 6 Циркуляру оскільки інформація про зазначені документи буде в електронному середовищі, документ із мокрим підписом у додатку до декларації не вимагається. У разі необхідності під час митних процедур можна запитати зміст документа на порталі електронних рахунків-фактур Міністерства митниці та торгівлі Турецької Республіки через систему "Єдине вікно". Тобто, розбіжність в номері рахунку-фактури у копії митної декларації країни відправлення та номеру рахунку-фактури, поданому до митного оформлення спростовується законодавством Туреччини щодо порядку заповнення графи 44 МД. Щодо індивідуального характеру прайс-листа, про що зазначає Відповідач, то суд вірно виходив з того, що каталоги, специфікації, прейскуранти, прайс-лист продукції складаються виробником товару у процесі здійснення його господарської діяльності та не є технічними, товаросупровідними документами або документами, що засвідчують якість товару. Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації, чи вимог до її складання чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, - не передбачено. Прайс-лист б/н від 04.01.2022 наданий товаровідправником компанією "BERFIN TARIM TURIZM TASIMACILIK INSAAT ITHALAT VE IHRACAT TICARET SANAYI LTD STI." на індивідуальний запит ПП "Турфлора", тому враховуючи порядок діловодства та ділові звичаї, компанія підготувала та надала прайс-лист позивачеві з зазначенням на ньому отримувача, якому адресується документ. При цьому суд вірно зазначив про те, що прайс-лист надавався декларантом разом із документами для митного оформлення товару та на момент винесення спірного рішення митний орган не заявляв жодних зауважень щодо його персоналізованого характеру. В свою чергу прайс-лист поданий країною відправника є залежний від країни контрагента та вибору форми перевезення товару, так для контрагентів з території України на умовах Інкотермс СРТ цифрові значення в прайс-листі такі ж, як і в наданому для митного органу прайс-листі. Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що митний орган не довів, що подані декларантом для митного оформлення товару документи, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Не надано митним органом і достатніх доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору. Таким чином, суд дійшов вірного висновку, що позивач при подачі документів надав необхідні та достатні документи, що дають змогу визначити всі складові митної вартості товару, та містять необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Разом з тим, відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості придбаного позивачем товару за резервним методом, не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем вимог частини 2 статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятих рішень. Наведені відповідачем в оскаржуваних рішеннях причини неможливості застосування другорядних методів, що передують резервному є формальними про що свідчать загальні посилання на норми Митного кодексу України, без конкретизації підстав незастосування того чи іншого методу. Зазначене не є достатніми доводами обґрунтованості прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення. З урахуванням наведеного, рішення Хмельницької митниці Державної митної служби України від 09.02.2022 №UА400000/2022/000020/2 про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА400040/2022/000132 є протиправними, а тому на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог. Питання розподілу судових витрат судом вирішено у відповідності до статті 139 КАС України. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied