Рішення адміністративного суду від 2023-07-03 00:00:00+03

06.06.2023 [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, третя особа\~товариство з обмеженою відповідальністю «Доррем Технології» про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 24.05.2023 серії БАВ № 255932. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24.05.2023 інспектором ВБОР УПП в Запорізькій області було винесено постанову серії БАВ № 255932 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП, яку він вважає незаконною, оскільки, як зазначив позивач, що вказане правопорушення він не скоював. Про наявність зазначеної постанови [PERSON] дізнався тільки 31.05.2023, коли отримав її засобами поштового зв`язку. Вважає, що Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції України є неналежними відповідачами у цій справі. Відповідач, який виніс спірну постанову, незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та безпідставно без будь-яких належних та допустимих доказів наклав на нього адміністративне стягнення передбачене санкцією статті у вигляді штрафу у розмірі 1\~020,00 грн. При цьому зазначає, що балансоутримувачем доріг є Державне підприємство «Місцеві дороги», а тому він не є суб`єктом даного адміністративного правопорушення. Крім того, докази є недопустимими та недостатніми для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення. З огляду на викладені обставини, посилаючись на норми КУпАП та КАС України, просив визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 255932 від 24.05.2023 щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1\~020,00 грн.; провадження у справі закрити; стягнути з відповідачів сплачений судовий збір у сумі 536,80 грн. Ухвалою суду від 06.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268-272,\~286 КАС України, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 03.07.2023 без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позов. Копія ухвали суду від 10.03.2023 та позовної заяви з додатками направлені на адресу відповідачів 06.06.2023 та отримані 06 та 12.06.2023. Разом з тим, станом на 03.07.2023 відзиву на адміністративний позов відповідачами не подано. Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази, які в ній містяться, у сукупності, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Відповідно до частини 2 статті 2\~Кодексу адміністративного\~судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Статтею 5\~КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Судом встановлено, що 24.05.2023 інспектором ВБОР УПП в Запорізькій області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 255932 за змістом якої [PERSON] , будучи директором товариства з обмеженою відповідальністю «Доррем Технології»16.05.2023 о 12.00 год. порушив ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1\~ст. 140 КУпАП. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до пункту 1.5. Правил дорожнього\~руху України, затверджених постановою КМУ від 10.01.2001 року № 1306, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений відділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган. Згідно ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80\~і\~81\~(в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів),\~частина перша\~статті 44,\~стаття 89,\~частина друга\~статті 106-1, частини\~перша,\~друга,\~третя,\~четверта\~і\~шоста\~статті 109,\~стаття 110, частина четверта статті 116-2,\~стаття 117, частини\~перша\~і\~друга\~статті 119, частини\~перша,\~друга,\~третя,\~п`ята,\~шоста,\~восьма,\~десята\~і\~одинадцята\~статті 121,\~статті 121-1,\~121-2,\~частини перша\~і\~друга\~статті 121-3, частини\~перша,\~друга,\~третя,\~п`ята\~і\~шоста\~статті 122,\~частина\~перша\~статті 123,\~статті 124-1,\~125, частини\~перша,\~друга\~і\~четверта\~статті 126, частини\~перша,\~друга\~і\~третя\~статті 127,\~статті 128-129,\~частина перша\~статті 132-1, частини\~перша\~і\~п`ята\~статті 133, частини\~третя,\~шоста,\~восьма,\~дев`ята,\~десята\~і\~одинадцята\~статті 133-1,\~стаття 135,\~стаття 136\~(за винятком порушень на автомобільному транспорті),\~стаття 137, частини\~перша,\~друга\~і\~третя\~статті 140,\~статті 148,\~151, частини\~шоста,\~сьома\~і\~восьма\~статті 152-1,\~статті 161,\~164-4,\~стаття 175-1\~(за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради),\~статті 176,\~177, частини\~перша\~і\~друга\~статті 178,\~статті 180, 181-1,\~частина перша\~статті 182,\~статті 183,\~192,\~194,\~195). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Відповідно до п. 4 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Приписами частини 1\~статті 140 КУпАП\~передбачено відповідальність\~за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху. Об`єктом правопорушень, передбачених вказаною статтею, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт. Суб`єктивна сторона правопорушень, характеризується наявністю як умислу, так і необережності. Суб`єктами правопорушень, передбачених, зокрема частиною 1 вказаної статті, можуть бути посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт. Для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до частини 1 статті 140\~КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб`єктом даного правопорушення. Відповідно до\~ст. 251 КУпАП\~доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. \~\~\~\~\~\~ Згідно із ч. 2\~ст. 77 КАС України в\~адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Отже наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду у справі № 686/16535/16-а від 17.10.2019 та у справі № 660/575/16-а від 31.01.2018. \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно із ч. 1\~ст. 90 КАС України\~суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. \~\~\~\~\~\~ Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до\~ст. 62 Конституції України\~усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Згідно зі\~ст. 293 КУпАП\~\~орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 3\~ст. 286 КАС України\~за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має, в тому числі, право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. \~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 293 КУпАП\~орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи. Наказом МВС\~України №\~1395\~від 07.11.2015 (зареєстровано в Мінюсті України 10.11.2015 за № 1408/27853) затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Пунктом 3 розділу II Інструкції передбачено, що при складанні постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 1-3 ст. 140 КУпАП(коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою про: 1) пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху; 2) самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху; 3) перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття; 4) пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу; 5) умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху; 6) порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій; 7) порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд. Таким чином, доказом скоєння адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 140 КУпАП, є акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі. Разом з цим, відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження обставин недодержання позивачем правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг, тобто порушення вимог ч. 1 ст. 140 КУпАП. Вказаний факт свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови. Відповідно до ч. 3 ст.\~62\~Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Відповідачі у встановленому КАС України порядку відзиву на позов не подали, та зазначені позивачем обставини в обґрунтування позову не спростували, тобто не довели свого процесуального обов`язку з доказування правомірності прийнятої постанови. Через відсутність доказів про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст. 140 КУпАП\~є недоведеним і необґрунтованим. Отже враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 255932 за таких обставин підлягає скасуванню, оскільки вона винесена без достатніх доказів. Положенням частини 1статті 132\~КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст.\~139\~КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, сума судових витрат зі сплати судового збору розміром 536,80 грн., сплачена позивачем, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, тобто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Результат розгляду: granted