Рішення адміністративного суду від 2022-02-10 00:00:00+02

У серпні 2021 року Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (далі позивач) звернулась до суду із позовом до Бобринецької міської ради Кіровоградської області (далі відповідач), в якому просила: - визнати протиправною бездіяльність Бобринецької міської ради з приводу не прийняття рішення Бобринецькою міської ради щодо передачі земельної ділянки площею 0,0495 га (кадастровий номер 3520810100:50:087:0101, реєстраційний номер 1445494535208 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти» (КВЦПЗ 03.02) за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, м. Бобринець, вул. Миколаївська, 51 на праві постійного користування Кетрисанівській сільській раді Кропивницького району Кіровоградської області; - зобов`язати Бобринецьку міську раду на черговій сесії міської ради розглянути та прийняти рішення щодо передачі земельної ділянки площею 0, 0495 га (кадастровий номер 3520810100:50:087:0101, реєстраційний номер 1445494535208 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти» (КВЦПЗ 03.02) за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, м. Бобринець, вул. Миколаївська, 51 на праві постійного користування Кетрисанівській сільській раді Кропивницького району Кіровоградської області без зміни площі земельної ділянки та її конфігурації. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року адміністративній позов задоволено. Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідач не надав доказів вирішення питання щодо передачі позивачеві в постійне користування земельної ділянки (кадастровий номер 3520810100:50:087:0101). Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вимоги апеляційної скарги позивача мотивовано, зокрема тим, що: - встановлені заборони Закону №5203 унеможливлюють надання адміністративної послуги у спосіб, ініційований позивачем заявою від 15 квітня 2021 року; -\~ заява позивача від 15 квітня 2021 року не розглядалася відповідачем по суті, залишилася неперевіреною її відповідність вимогам земельного законодавства, а тому рішення суду в частині зобов`язання відповідача розглянути та прийняти рішення щодо передачі земельної ділянки не відповідає вимогам законодавства; -\~ суд першої інстанції не надав жодної оцінки доводам відповідача, які останнім вказані у відзиві. З цих підставі, позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог повністю. Позивач надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому вказує, що відповідач підтвердив відсутність адміністративної послуги щодо рішення про передачу земельної ділянки в постійне користування станом на 15.04.2021 у відділі «Центру надання адміністративних послуг» Бобринецької міської ради, а тому доводи відповідача щодо заборон Закону №5203 є безпідставними. Крім того, позивач зазначає, що перехід права власності на земельну ділянку для нового набувача жилого будинку, будівлі або споруди відбувається незалежно від волі органу, який уповноважений розпоряджатися земельною ділянкою. Також, позивач звертає увагу, що розробка проекту рішення відповідачем, не є виконанням його обов`язку щодо розгляду та вирішення по суті заяви позивача від 15.04.2021 року. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів\~ ст. 311 КАС України. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд зазначає наступне. Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що відповідно до рішення \~другої сесії восьмого скликання Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 02.12.2020р. №9, надано згоду на прийняття у комунальну власність приміщень та майна, в т.ч., нежитлової будівлі (будинок дитячої творчості) за адресою: вул. Миколаївська, 51, м. Бобринець. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.12.2020р., за Кетрисанівською сільською радою зареєстровано право комунальної власності на нежитлову будівлю, загальною площею 212,8 кв. м за адресою: вул. Миколаївська, 51, м. Бобринець. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Бобринецька міська рада є власником земельної ділянки (кадастровий номер 3520810100:50:087:0101), за адресою: вул. Миколаївська, 51, м. Бобринець, Бобринецький район \~Кіровоградська область, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти. При цьому, згідно вказаних відомостей, постійним землекористувачем даної земельної ділянки з 15.07.2016р. є Бобринецька районна рада. 15.04.2021р. позивач звернувся до відповідача із заявою про прийняття рішення щодо передачі земельної ділянки (кадастровий номер 3520810100:50:087:0101) в постійне користування. Листом від 14.05.2021р. відповідач поінформував позивача, що питання про передачу земельної ділянки в постійне користування буде вирішено до 01.07.2021р. 30.06.2021р. відбулась одинадцята сесія восьмого скликання Бобринецької міської ради на якій прийнято рішення №707 «Про припинення права постійного користування землею (кадастровий номер 3520810100:50:087:0101)». Вказаним рішенням припинено право постійного користування Бобринецькій районній раді земельною ділянкою площею 0,0495 га (кадастровий номер 3520810100:50:087:0101) за адресою: \~ [ADDRESS] . Крім того, вказаним рішенням доручено міському голові вжити заходів щодо державної реєстрації припинення права постійного користування земельною ділянкою. Натомість вказаним рішенням не вирішено питання про передачу позивачеві у постійне користування земельної ділянки (кадастровий номер 3520810100:50:087:0101). Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач, як власник нежитлової будівлі (будинок дитячої творчості) розташованої на земельній ділянці (кадастровий номер 3520810100:50:087:0101), за адресою: [ADDRESS] , в силу положень ч. 2 ст. 92 Земельного кодексу України, має право на отримання в постійне користування земельної ділянки, власником якої є відповідач і при цьому в силу положень абз. 5 ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України, документація із землеустрою не розробляється. Однак, відповідач, приймаючи 30.06.2021р. рішення №707 «Про припинення права постійного користування землею (кадастровий номер 3520810100:50:087:0101)» припинив право користування земельною ділянкою Бобринецькій районній раді, але при цьому не вирішив питання щодо передачі позивачеві вказаної земельної ділянки, що свідчить про протиправну бездіяльність. Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне. Відповідно до вимог ч.2\~ ст.19 Конституції України\~ органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~ Конституцією\~ та законами України. Приписами ст. 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що\~ рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Згідно з ч.1 ст. 116 Земельного кодексу України (далі ЗК) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 1\~ ст. 92 ЗК\~ право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Згідно п. «ґ» ч. 2\~ ст. 92 ЗК\~ права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають заклади освіти незалежно від форми власності. Приписами абз.1 ч.1 ст. 123 ЗК визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Пунктом 1 статті 1 Закону України від\~ 06.09.2012\~ №\~ 5203-VI «Про адміністративні послуги» (далі Закон №5203) визначено, що \~\~адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб`єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або здійснення обов`язків такої особи відповідно до закону. Абз.1 ч.1 ст. 9 Закону №5203 встановлює, що адміністративні послуги надаються суб`єктами надання адміністративних послуг безпосередньо або через центри надання адміністративних послуг. Центр надання адміністративних послуг - це постійно діючий робочий орган або виконавчий орган (структурний підрозділ) органу місцевого самоврядування або місцевої державної адміністрації, що зазначені у частині другій цієї статті, в якому надаються адміністративні послуги згідно з переліком, визначеним відповідно до цього Закону (абз.1 ч.1 ст. 12 Закону №5203). Відповідно до приписів ч.6 ст. 12 Закону №5203 перелік адміністративних послуг, які надаються через центр надання адміністративних послуг, визначається органом, який прийняв рішення про утворення центру надання адміністративних послуг. Надання адміністративних послуг, суб`єктом надання яких є відповідна рада (її виконавчі органи або посадові особи), здійснюється виключно через центр надання адміністративних послуг. Приписами \~ч.7 ст. 12 ЗУ №5203 встановлено, що Кабінет Міністрів України затверджує\~ перелік\~ адміністративних послуг органів виконавчої влади та адміністративних послуг, що надаються органами місцевого самоврядування у порядку виконання делегованих повноважень, які є обов`язковими для надання через центри надання адміністративних послуг. Пунктом 169 Переліку адміністративних послуг органів виконавчої влади, які надаються через центр надання адміністративних послуг (далі Перелік №523), що затверджений\~ розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.05.2014 № 523 «Деякі питання надання адміністративних послуг органів виконавчої влади через центри надання адміністративних послуг»\~ визначено, що на виконання вимог\~ ст. 12 Закону України «Про адміністративні послуги»\~ видача рішення про передачу у власність, надання у постійне користування та оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності є адміністративною послугою, яка надається через центр надання адміністративних послуг. Згідно з ч.1\~ ст. 13 Закону №5203\~ суб`єкт звернення для отримання адміністративної послуги в центрі надання адміністративних послуг звертається до адміністратора - посадової особи органу, що утворив центр надання адміністративних послуг, яка організовує надання адміністративних послуг шляхом взаємодії з суб`єктами надання адміністративних послуг. Пунктом 2 ч. 4\~ ст. 13 Закону №5203\~ визначено одним із завдань адміністратора прийняття від суб`єктів звернень документів, необхідних для надання адміністративних послуг, їх реєстрація та подання документів (їх копій) відповідним суб`єктам надання адміністративних послуг не пізніше наступного робочого дня після їх отримання. Таким чином, видача рішення про передачу у постійне користування земельної ділянки є адміністративною послугою, що згідно з приписами ст. 12 Закону №5203 та Переліку №523 надається виключно через центр надання адміністративних послуг органу місцевого самоврядування. Крім того, положеннями ст. 12 Закону №5203 визначено обов`язок відповідача здійснювати надання адміністративних послуг виключно через центр надання адміністративних послуг. Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що згідно довідки Бобринецької міської ради від 07.09.2021 №03-42/944/02 відділ «Центр надання адміністративних послуг» Бобринецької міської ради утворений відповідно до рішення Бобринецької міської ради від 03 грудня 2019 року №2533, розпочав свою роботу з 01 березня 2020 року. Крім того, з матеріалів справи також вбачається, що 15.04.2021 року \~позивач в особі голови Поліщука В.В. подав до відділу кадрового забезпечення, зв`язків з громадськістю, інформаційної та організаційної діяльності відповідача заяву, в якій відповідно до Закону України «Про адміністративні послуги» просив видати/надати рішення про надання земельної ділянки в постійне користування площею 0,0495 га кадастровий номер 3520810100:50:087:0101 за адресою Кіровоградська область, Кропивницький район, м. Бобринець, Соборна 78. З огляду на це, колегія суддів дійшла висновку, що всупереч Закону №5203 та Переліку №523, позивач 15.04.2021 подав безпосередньо відповідачу заяву щодо отримання адміністративної послуги, а саме: видача рішення про передачу у постійне користування земельної ділянки, в той час, як відповідно до приписів законодавства, ця заява мала бути подана через центр надання адміністративних послуг відповідача. В свою чергу, посилання позивача в заяві від 15.04.2021 на Закон України «Про адміністративні послуги», не свідчить про дотримання його приписів позивачем. Крім того, колегія суддів відхиляє доводи позивача щодо відсутності адміністративної послуги, а саме: видача рішення про передачу у постійне користування земельної ділянки, в переліку послуг центру надання адміністративних послуг відповідача, адже чинними приписами Закону №5203 та Переліку №523 передбачено безальтернативне надання цієї послуги лише через центр надання адміністративних послуг, у зв`язку з чим, подання позивачем заяви від 15.04.2021 року не до центру надання адміністративних послуг відповідача, свідчить про відсутність у останнього обов`язку щодо надання відповідної послуги. З цих підстав, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про допущення відповідачем протиправної бездіяльності шляхом не вирішення питання щодо передачі позивачеві земельної ділянки, адже позивачем не дотримано вимоги законодавства щодо отримання адміністративної послуги, у зв`язку з чим, у відповідача не виник обов`язок з її надання. Водночас, колегія суддів не приймає до уваги надані відповідачем копії рекомендованих повідомлень до апеляційної скарги, адже ці докази не були подані суду першої інстанції, відповідно судом не досліджувались, а отже не покладені в основу оскаржуваного рішення. Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах\~ Салов проти України\~ (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89),\~ Проніна проти України\~ (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та\~ Серявін та інші проти України\~ (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі\~ Руїс Торіха проти Іспанії\~ (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення. Згідно з п. 4 ч. 1\~ ст. 317 КАС України, підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З огляду на це, колегія суддів дійшла висновку про дотримання відповідачем вимог законодавства, обґрунтованість доводів, викладених в апеляційній скарзі, а також відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню через неправильне застосування норм матеріального права, а позов\~ залишенню без задоволення.

Результат розгляду: denied