Рішення адміністративного суду від 2022-08-04 00:00:00+03

в серпні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 23.12.2021 позов задоволено: - визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо ненарахування та невиплати [PERSON] індексації грошового забезпечення за період служби в поліції з 01.11.2015 по 01.11.2017; - зобов`язано Головне управління Національної поліції у Вінницькій області нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період служби в поліції з 01.11.2015 по 01.11.2017. Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що виплата індексації поліцейським проводиться з листопада 2017 року відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», зміни до якої внесені постановою Кабінету Міністрів України від 18.10,2017 №782 «Про внесення змін до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення», в якому абзац п`ятий доповнений такою категорією осіб як поліцейські. Тому правові підстави для виплати індексації за період, відсутні. Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1\~ст. 311 КАС України. Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач у період з 01.11.2015 по 01.11.2017 проходив службу в ГУ НП у Вінницькій області на посаді чергового сектору реагування патрульної поліції №1 Калинівського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області. Наказом ГУ НП у Вінницькій області від 18.01.2021 № 6 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». 09.07.2021 позивач звернувся до ГУ НП у Вінницькій області із запитом та просив надати інформацію щодо нарахованої індексації грошового забезпечення. У відповідь листом ГУ НП у Вінницькій області повідомив позивачу, щодо нарахованої індексації грошового забезпечення за період з 01.11.2015 по 19.01.2021. Із вказаного листа вбачається, що у період з 01.11.2015 по 01.11.2017 індексація грошового забезпечення позивачу не нараховувалася та не виплачувалася. Вважаючи порушеними свої права та інтереси, позивач звернувся за судовим захистом із даним позовом. Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав визнання протиправними дій відповідача, які полягають у ненарахуванні та невиплаті позивачу індексації грошового забезпечення в періоді з 01.11.2015 по 01.11.2017 - Головним управлінням Національної поліції у Вінницькій області, та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за вказаний період. Суд першої інстанції зауважив, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення поліцейських, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи із служби в поліції жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин. Суд врахував, що нарахування індексації не є безумовним, а виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації. З огляду на те, що право позивача на індексацію грошового забезпечення позивача порушено, - воно підлягає відновленню із обранням ефективного, дієвого та своєчасного засобу поновлення. В той же час суд зазначає, що розрахунок розміру індексації грошового забезпечення повинен визначатись саме відповідачем, який наділений відповідними дискреційними повноваженнями. В межах розглядуваного спору судом не досліджуються та не оцінюються конкретні суми індексації в спірному періоді, адже спір виник саме з підстав заперечення відповідачем права позивача на отримання індексації. Наявність підстав для проведення індексації з урахуванням індексу споживчих цін, отриманого грошового забезпечення позивачем тощо має вирішуватися відповідачем на виконання судового рішення. \~ Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 \~ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені \~Конституцією \~та законами України. Відповідно до ч.1-2 \~ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII \~, поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Згідно з частини п`ятої \~статті 94 Закону України "Про Національну поліцію", грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону. Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених \~Конституцією України \~гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені \~Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» \~(далі \~Закон України №1282-ХІІ). Відповідно до \~ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» \~(далі - Закон №1282-ХІІ), індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Відповідно до \~ст. 2 Закону №1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Згідно з \~ст. 4 Закону №1282-ХІІ \~(в редакції від 02.12.2012 року), індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього \~Закону. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24.12.2015 року, який набув чинності 01.01.2016 року, було внесено зміни у частину першу \~статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" \~та цифри "101" замінено цифрами "103". Відповідно до частини третьої \~статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" \~для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення. До вказаної постанови внесено зміни \~постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року №782 \~та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення. Згідно з п.11 вказаного Порядку підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (до 01 січня 2016 року - 101 відсоток). Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування \~Закону України від 6 лютого 2003 року №491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту. Відповідно до п. 6 Порядку, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. Конституційний Суд України в рішенні від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положення частини другої \~статті 233 Кодексу законів про працю України \~зазначив, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. На підставі системного аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців. Отже, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення поліцейських, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи зі служби в поліції жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин. При цьому Порядок №1078 лише деталізує та розвиває норми законів, якими передбачений обов`язок індексувати грошові доходи населення. Посилання відповідача на те, що право на індексацію грошового забезпечення виникло після прийняття \~Кабінетом Міністрів України постанови № 782 від 18.10.2017, відхиляються також з підстав наведених у постанові Верховного Суду по справі № 160/35/20 від 21.01.2021 року. Так, у постанові Верховного Суду по справі № 160/35/20 від 21.01.2021 року, Суд з приводу застосування норм \~постанови КМУ № 782 від 18.10.2017 \~зазначив таке: «… \~Аналізуючи правові норми \~Закону №2017-ІІІ \~та \~Закону №1282-ХІІ \~індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. При цьому відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації, у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи… 49. \~Конституційний Суд України у рішенні від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 вказав, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. 50. \~Верховний Суд наголошує, що, згідно зі статтями \~18, \~19 Закону N 2017-III, індексація є відповідною соціальною гарантією, оскільки це є виплата, що спрямована на забезпечення достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати. А тому, враховуючи, що частиною п`ятою \~статті 94 Закону №580-VIII, на момент виникнення спірних правовідносин, було встановлено, що грошове забезпечення поліцейських підлягає індексації, є обґрунтованим висновок судів попередніх інстанцій щодо наявності протиправної бездіяльності Управління щодо нездійснення нарахування та виплати [PERSON] індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 31 серпня 2017 року. 51. \~Доводи відповідача щодо відсутності правових підстав для нарахування спірної індексації до 24 жовтня 2017 року, тобто до внесення змін до Порядку №1078, є необґрунтованими, оскільки \~Законом №580-VIII \~має вищу юридичну силу ніж Порядок №1078…». Враховуючи вищевикладені висновки Верховного Суду, суд доходить висновку, що доводи відповідача є безпідставними та відхиляються судом. Більш того, в силу положень ч.2 \~ст.8 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» \~за наявності підстав, визначених цим \~Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами. В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 листопада 2015 року по 01 листопада 2017 року включно. Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період служби в поліції з 01.11.2015 по 01.11.2017, а тому порушене право позивача підлягає поновленню шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за вказаний період. Щодо посилання відповідача на те, що в квітні місяці 2016 року індекс споживчих цін перевищив поріг індексації понад 103 % та склав 105,79%, а тому у позивача могло виникнути право на індексацію в місяці, що настає за місяцем, у якому опубліковано цей індекс - в червні 2016 року, суд зазначає таке. Так, відповідно до п. 1-1 Порядку № 1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Приклад обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації наведено у додатку 1, відповідно до якого індекс споживчих цін для визначення порогу індексації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування \~Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV. \~Також у додатку 4 до Порядку №1078 приведені приклади \~проведення індексації грошових доходів населення у разі їх підвищення. Таким чином, Порядком № 1078 передбачений певний алгоритм дій щодо визначення розміру індексу споживчих цін та проведення індексації грошових доходів населення у разі їх підвищення. Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, розрахунок розміру індексації грошового забезпечення повинен визначатись саме відповідачем, який наділений відповідними дискреційними повноваженнями. В межах розглядуваного спору судом не досліджуються та не оцінюються конкретні суми індексації в спірному періоді, адже спір виник саме з підстав заперечення відповідачем права позивача на отримання індексації. Наявність підстав для проведення індексації з урахуванням індексу споживчих цін, отриманого грошового забезпечення позивачем тощо має вирішуватися відповідачем на виконання судового рішення. Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Таким чином, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову. Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування. За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied