Рішення адміністративного суду від 2023-06-02 00:00:00+03

24 листопада 2022 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до 7 прикордонного Карпатського загону (військова частина [NUMBER] ), у якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність [INFO] (військова частина [NUMBER] ) щодо неперерахунку та невиплати [PERSON] індексації грошового забезпечення у період з 01.03.2018 до 30.09.2019 включно, визначеної як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078; зобов`язати [NUMBER] прикордонний Карпатський загін (військова частина [NUMBER] ) нарахувати та виплатити \~ [PERSON] індексацію грошового забезпечення у період з 01.03.2018 до 30.09.2019 включно, визначеної як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2020 у справі № 380/4013/20, [INFO] (на даний час [NUMBER] прикордонний Карпатський загін) здійснив перерахунок та виплату [PERSON] індексації грошового забезпечення за період з квітня 2012 року по 30 вересня 2019 року включно з урахуванням вересня 2011 року, квітня 2012 року, червня 2014 року та березня 2018 року як базових місяців, однак не здійснив перерахунок [PERSON] індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 30.09.2019, визначеної як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Бездіяльність відповідача щодо перерахунку та виплати [PERSON] індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 30.09.2019, визначеної як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу є протиправною. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року у задоволені позовних вимог [PERSON] відмовлено. Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржив позивач [PERSON] , подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги. \~\~\~ Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами апелянта, просить оскаржуване рішення залишити без змін. У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з огляду на наступні підстави. Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, Наказом начальника Мостиського прикордонного загону ( [INFO] , військова частина [NUMBER] ), правонаступником якого є [INFO] , (по особовому складу) від 09.09.2019 № 245-ос старшину [PERSON] , інспектора прикордонної служби 3 категорії водія відділення логістики відділу прикордонної служби [INFO] І категорії (тип Б), звільнено у запас за п.п. а (у зв`язку з закінченням строку контракту) п.2 ч.5 ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу. Згідно з витягом з Наказу начальника [NUMBER] прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (по особовому складу) від 30.09.2019 № 269-ос, [PERSON] з 30.09.2019 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. У зв`язку з тим, що під час проходження військової служби позивачу індексація грошового забезпечення виплачувалася не у повному обсязі позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до [INFO] (Військової частини [NUMBER] ), в якому просив суд: визнати протиправною бездіяльність [INFO] (Військової частини [NUMBER] ) щодо ненарахування \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 року по 01.03.2018 року; визнати протиправними дії [INFO] (Військової частини [NUMBER] ) щодо нарахування та виплати [PERSON] індексації грошового забезпечення за період із березня 2018 року по вересень 2019 року без урахування розміру індексації, яка склалася на березень 2018 року та без урахування підвищення доходу і різниці між сумою індексації та розміром підвищення доходу; зобов`язати [INFO] (Військову частину [NUMBER] ) нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період 01.07.2015 року по грудень 2015 року, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1087 в редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»; зобов`язати [INFO] (Військової частини [NUMBER] ) нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2017 року по березень 2018 року, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1087 в редакції з урахуванням внесених змін постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», взявши при обрахунку індексу споживчих цін наростаючим підсумком наступний місяць законодавчо встановленого (підвищеного) посадового окладу із лютого 2008 року; зобов`язати [INFO] (Військову частину [NUMBER] ) нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з березня 2018 року по вересень 2019 року включно, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1087, з урахуванням розміру індексації, яка склалась на березень 2018 року та із врахуванням підвищення доходу і різниці між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.09.2020 у справі \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~№ 380/4013/20 позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність [INFO] (Військової частини [NUMBER] ) щодо ненарахування [PERSON] індексації грошового забезпечення за період 01.07.2015 року по 01.03.2018 року; зобов`язано [INFO] (Військову частину [NUMBER] ) нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період 01.07.2015 року по грудень 2015 року, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, в редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів; зобов`язано [INFO] (Військову частину [NUMBER] ) нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2017 року по березень 2018 року, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, в редакції з урахуванням внесених змін постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів; визнано протиправними дії [INFO] (Військової частини [NUMBER] ) щодо нарахування та виплати [PERSON] індексації грошового забезпечення за період із березня 2018 року по вересень 2019 року; зобов`язано [INFO] (Військову частину [NUMBER] ) нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з березня 2018 року по вересень 2019 року включно, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з урахуванням виплачених сум. В задоволені решти позовних вимог відмовлено. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2020 апеляційну скаргу [PERSON] представника [PERSON] задоволено частково; рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року у справі № 380/4013/20 скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо нарахування та виплати [PERSON] індексації грошового забезпечення з урахуванням Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 в редакції з урахуванням внесених змін постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів, взявши при обрахунку індексу споживчих цін наростаючим підсумком наступний місяць законодавчо встановленого (підвищеного) посадового окладу із лютого 2008 року та з урахуванням розміру індексації, яка склалась на березень 2018 року, та в цій частині ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково; зобов`язано [INFO] (військову частину [NUMBER] ) нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення з урахуванням Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 в редакції з урахуванням внесених змін постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів з врахуванням базових місяців для нарахування індексації: вересень 2011 року, квітень 2012 року, червень 2014 року, березень 2018 року; у задоволенні решти вимог апеляційної скарги відмовлено. Відповідно до довідки про нарахування індексації [PERSON] (інд. [NUMBER] ) за період з квітня 2012 по 30.09.2019 всього до виплати 3 787,90 грн. Представник позивача звернувся з адвокатським запитом. Представник відповідача листом від 18.03.2021 № 11/3997 відповів на запит. Вказує, що відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.09.2020 по справі № 380/4013/20 [PERSON] 15.03.2021 виплачено індексацію грошового забезпечення з урахуванням порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 в редакції урахуванням внесених змін постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної платі особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" з врахуванням базових місяців для нарахування індексації вересень 2011 року, квітень 2012 року, червень 2014 року, березень 2018 року за період з квітня 2012 року по 30 вересня 2019 року в сумі 3787,90 грн (з відрахуванням військового збору в сумі 56,82 грн). Вважаючи протиправними дії відповідача, щодо неперерахунку та невиплати індексації грошового забезпечення у період з 01.03.2018 до 30.09.2019 включно, визначеної як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078, позивач звернувся до суду з даним позовом. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 у справі \~\~\~\~\~\~\~\~\~№ 380/13864/22 у задоволені позовних вимог [PERSON] відмовлено. Суд першої інстанції обґрунтовує зазначене рішення тим, що з березня 2018 по вересень 2019 підстави для індексації грошового забезпечення були відсутні, оскільки за даними Держкомстату України офіційна величина індексу споживчих цін не перевищила 103%, що за приписами п. 1-1 Порядку №1078 не є підставою для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення у підвищеному розмірі у вказаний період. Проте, апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції такими, що суперечать обставинам справи з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст.1-2 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону. Згідно з положеннями ст. 8 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо: індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін. Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України Про індексацію грошових доходів населення від 03.07.1991 №1282-ХІІ. Згідно зі ст.1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі по тексту - Порядок №1078 або Постанова №1078). Згідно з п.1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка. Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Згідно з положеннями ст. 2 Закону України Про індексацію грошових доходів населення індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Частиною 1 ст. 4 Закону України Про індексацію грошових доходів населення визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась з 01 березня 2018 року у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб №704 від 30 серпня 2017 року, якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Це стало підставою для зміни місяця підвищення (базового місяця) у цілях нарахування індексації військовослужбовцям на березень 2018 року. Пункт 4 цієї Постанови передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. Таким чином, Постановою №704 визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців. Відповідно до абз.1 п.5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Таким чином, оскільки підвищення посадового окладу позивача з березня 2018 року відбулося у зв`язку із прийняттям Постанови №704, якою змінено (підвищено) розміри окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців, тому саме березень 2018 року в контексті застосування у спірних правовідносинах норми абзацу першого пункту 5 Порядку №1078 є місяцем підвищення доходів позивача (базовим місяцем), а тому значення індексу споживчих цін у цьому місяці приймається за 1 або 100 відсотків. Згідно із абз.2 п.5 Порядку №1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Разом з тим, питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абзацами третім, четвертим, п`ятим, шостим пункту 5 Порядку №1078. За змістом абз. 3, 4, 5, 6 п.5 Порядку №1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суми індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру. До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку. Отже, для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) необхідно враховувати дві складові: розмір підвищення грошового доходу особи та суму індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу і встановлювати, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу особи суму індексації, що склалася у місяці його підвищення. Так, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, то індексація не нараховується; якщо ж розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. При цьому, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 Порядку №1078. Разом з тим, відповідно до вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення та Порядку №1078 обов`язок визначення розміру підвищення грошового доходу працівника та суми індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу, а також встановлення факту перевищення розміру підвищення грошового доходу працівника над сумою індексації, що склалася у місяці його підвищення з метою вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) покладається безпосередньо на роботодавця. Водночас, оскільки розрахунок індексації грошового забезпечення, у відповідності до положень Порядку № 1078 та Закону України Про індексацію грошових доходів населення, є компетенцією (дискреційною функцією) відповідача як органу, в якому позивач проходив службу і отримував грошове забезпечення, то у суду відсутні підстави при розгляді даної адміністративної справи визначати розмір індексації грошового забезпечення, яку відповідач повинен виплатити позивачу за спірні періоди. З огляду на вказане, підстави для задоволення вимог в частині зобов`язання нарахувати і виплатити позивачу щомісячну суму індексації грошового забезпечення у розмірі \~1872,79 грн. за період з 01.03.2018 по 30.09.2019 - відсутні. Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції у межах спірних правовідносин безпідставно оминув норми абзацу 3, 4, 6 п.5 Порядку №1078 в частині вирішення питання про наявність підстав для виплати позивачу індексації його грошового забезпечення у місяці підвищення доходу (березень 2018 року). З врахуванням наведеного вище, апеляційний суд зазначає, що наявні підстави для проведення нарахування індексації грошового забезпечення позивачу у період з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2019 року з урахуванням абз. 3,4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078. Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29). Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Суд першої інстанції не звернув на вказані обставини належної уваги, не дав їм відповідної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову. Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог з наведених вище підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про часткове задоволення позовних вимоги з наведених вище підстав.

Результат розгляду: partial