Рішення адміністративного суду від 2023-06-14 00:00:00+03

[PERSON] (надалі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту Національної поліції України (надалі - відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР №6400096 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.4 ст.126 КУпАП. Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 21 березня 2023 відмовлено в задоволенні позову. Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що відповідно до оскаржуваної постанови, позивач за ч.4 ст.126 КУпАП був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20 400 гривень за те, що 12.01.2023 о 12:40 год. останній по вул. Стрийська, 98 у м. Львові керував автомобілем «OPEL ZAFIRA» д.н.з. [NUMBER] та був учасником ДТП, при цьому був позбавленим раніше права керування таким транспортним засобом згідно рішення Сихівського районного суду м.Львова від 18.10.2022, чим порушив п.п. 2.1.а ПДР України. Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 18.10.2022 року (помилково зазначено судом Франківського) по справі №464/4250/22, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Постанова набрала законної сили. Відтак, твердження позивача про необізнаність із судовим рішенням від 18.10.2022 по справі №464/4250/22, не спростовують факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, [PERSON] подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що під час розгляду даної справи в суді першої інстанції представником позивача на обґрунтування своєї позиції було приєднано до матеріалів справи постанову Львівського апеляційного суду від 21.02.2023 у справі № 464/4250/22 відповідно до якої було постановлено поновити адвокату Шишці О.М. строк на апеляційне оскарження постанови судді Сихівського районного суду м. Львова від 18 жовтня 2022, а апеляційну скаргу адвоката Шишки О.М. залишено без задоволення, постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 18 жовтня 2022 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін. В обґрунтуванні позовних вимог та з врахуванням наявності вказаної постанови Львівського апеляційного суду від 21.02.2023 представник позивача зазначив, що оскільки, строк на апеляційне оскарження постанови, якою [PERSON] було позбавлено право на керування транспортними засобами, було поновлено, то постанова Сихівського районного суду міста Львова від 18 жовтня 2022 набрала законної сили лише 22 лютого 2023 з врахуванням ст. 291 КУпАП, а тому спірна постанова від 12 січня 2023 є незаконною. Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою задовольнити позов. В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази. Судом встановлено, що відповідно до оскаржуваної постанови, позивач за ч.4 ст.126 КУпАП був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20 400 гривень за те, що 12.01.2023 о 12:40 год. [PERSON] по вул. Стрийська, 98 у м. Львові керував автомобілем «OPEL ZAFIRA» д.н.з. [NUMBER] та був учасником ДТП, при цьому був позбавленим раніше права керування таким транспортним засобом згідно рішення Сихівського районного суду м. Львова від 18.10.2022, чим порушив п.п. 2.1.а ПДР України. Відповідно до ч.4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: granted