Рішення адміністративного суду від 2022-09-19 00:00:00+03

Короткий зміст позовних вимог. У квітні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛІЛО» (далі ТОВ «АЛІЛО») звернулось до суду першої інстанції з позовом в якому просило: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 18 листопада 2021 року №3392327/41480865 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 24.09.2021 № 43 на загальну суму 345 600,00 грн., у тому числі ПДВ 57 600,00 грн., складену ТОВ «АЛІЛО» датою її подання на реєстрацію. Обґрунтовуючи вимоги платник податків указував, що в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) в якості підстави, містилося лише посилання на відповідність пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, але не вказано, які конкретно документи слід надати для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної. До того ж, спірні рішення містять лише загальний перелік документів, передбачений формою такого рішення, однак не містять конкретного переліку документів, що не надані платником податків та стали підставою для відмови в реєстрації податкової накладної. ТОВ «АЛІЛО» вважає, що надані ним до контролюючого органу документи є достатніми для здійснення реєстрації податкової накладної та висновку про реальність господарської операції між ним та його контрагентом, в особі, Приватного підприємства торгівельна фірма «АНТОШКА» (далі ПП ТФ «АНТОШКА») з продажу останньому інтерактивних іграшок. Також позивач вважає, що, відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, Державна податкова служба України має зареєструвати податкову накладну датою, яка зазначена у відповідному судовому рішенні. Короткий зміст рішення суду першої інстанції. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, позов ТОВ «АЛІЛО» задоволено. Суд визнав протиправним та скасував рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН Головного управління ДПС в Одеській області від 18 листопада 2021 року №3392327/41480865 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН. Зобов`язав Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну від 24.09.2021 № 43 на загальну суму 345 600,00 грн., у тому числі ПДВ 57600,00 грн., складену ТОВ «АЛІЛО» датою її подання на реєстрацію. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем, на підтвердження реальності господарських операцій, були надані необхідні первинні документи та пояснення. Натомість контролюючим органом, в рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної не конкретизовано, яких саме документів не надано платником податку. За таких обставин, на думку суду першої інстанції, Комісією ГУ ДПС в Одеській області формально визначено підстави для прийняття оскаржуваного рішення та не наведено конкретної інформації з приводу документів, які не надані позивачем, проте є необхідними для прийняття рішень про реєстрацію податкової накладної. З приводу зобов`язальної частини позову суд першої інстанції вважав, що, з огляду на висновок про протиправність оскаржуваного рішення Комісії ГУ ДПС в Одеській області, існує \~обов`язок задовольнити вимоги ТОВ «АЛІЛО» та зобов`язати Державну податкову службу України (далі ДПС України) зареєструвати в ЄРПН податкову накладну датою її подання на реєстрацію. Короткий зміст вимог апеляційної скарги. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ГУ ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Обґрунтування доводів апеляційної скарги зводяться до того, що спірне рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, прийняте виключно в межах діючого законодавства та з дотриманням усіх необхідних критеріїв. Скаржник наполягає на тому, що обов`язок довести реальність господарської операції та підтвердити її належними документами покладається виключно на позивача. Первинні документи мають відповідати стандартам бухгалтерського обліку та вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». До того ж, апелянт зазначає, що, за результатом проведеного моніторингу реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в ЄРПН встановлено, що позивач надав до контролюючого органу Таблицю даних платника податку на додану вартість. За результатом її розгляду прийнято рішення про неврахування цієї Таблиці з підстав невідповідності визначених платником податків видів діяльності - основним засобам та наявності в контролюючого органу податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій. Дане рішення позивач не оскаржував. Також скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції, що позивачем в підтвердження реальності відображених у податковій накладній господарських операцій не було надано жодного бухгалтерського документа (наприклад, оборотно-сальдових відомостей, аналізів або карток по субрахункам 10, 15, 30, 31, 36, 66, 90, 93 тощо Плану рахунків бухгалтерського обліку (або їх аналогів відповідно до спрощеного плану рахунків), які б свідчили про зміну активів та пасивів підприємства, внаслідок проведення зазначених господарських операцій, що б сприяло підтвердженню настання реального економічного ефекту для позивача від господарських операцій, відображених у податкових накладних. Скаржник акцентує увагу, що позивачем до суду надано копії документів, які не надавались на розгляд комісії регіонального рівня. Також апелянт вважає, що відсутні правові підстави для зобов`язання ДПС України здійснити реєстрацію спірних податкових накладних, оскільки така вимога є передчасною, адже \~належним способом захисту порушеного права є зобов`язання контролюючого органу повторно розглянути питання щодо реєстрації податкової накладної. ТОВ «АЛІЛО», скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, вважає її необґрунтованою, а тому просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Доводи відзиву відображають позицію суду першої інстанції. Фактичні обставини справи. Основним видом діяльності ТОВ «АЛІЛО», який є платником податку на додану вартість, є: 46.90 неспеціалізована оптова торгівля. 26.07.2017 між ТОВ «АЛІЛО» (Покупець) та фірмою Shenzhen Boоyuе Вaily Necessities Company Limited (Китай) (Продавець), укладено контракт № SH21062017, \~предмет якого встановлює, що Продавець поставляє товари, перелік яких указується в інвойсах або додатках до даного контракту. Покупець здійснює вибір та замовлення товарів для закупівлі, приймає товари, що постачаються Продавцем за даним Контрактом, бере на себе обов`язки з митного очищення товарів, що надаються (т.1 а.с.57). У період листопад 2017 року червень 2021 року фірмою Shenzhen Boоyuе Вaily Necessities Company Limited (Китай) поставлено ТОВ «АЛІЛО» інтерактивні іграшки. 01.06.2020 між ТОВ «АЛІЛО» (Постачальник) та ПП ТФ «АНТОШКА» (Покупець) укладено договір поставки товару №АН-0620 відповідно до якого Постачальник зобов`язується за замовленнями (заявками) Покупця в терміни, обумовлені Договором, поставляти та передавати у власність Покупця товари, а Покупець зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах Договору (т.1 а.с.33). Відповідно до п. 2.1 договору товар, постачання якого здійснюється за Договором, поставляється Покупцю окремими партіями за його замовленням, що формується Покупцем на підставі переліку товарів та інших даних, зазначених у чинному прайс-листі/специфікації (т.1 а.с.33). Згідно замовлення № ПК_516269 від 21.09.2021 ППТФ «АНТОШКА» замовило у ТОВ «АЛІЛО» іграшки на суму 345 600,00 грн., а саме: інтерактивну гру «Нічний зайчик R1», «Блакитний»; інтерактивну гру «Нічний зайчик R1», жовтий; інтерактивну гру «Нічний зайчик R1», «Рожевий»; інтерактивну гру «Нічний зайчик R1+ рожевий» (а.с.56). 24.09.2021 ТОВ «АЛІЛО» була здійснена поставка товару на підставі видаткової накладної №А240901 (а.с.95) та складена податкова накладна №43 на суму 345 600,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 57 600 грн. Дана податкова накладна \~направлена ТОВ «АЛІЛО» \~на реєстрацію в ЄРПН (а.с.29). 13.10.2021 ТОВ «АЛІЛО» отримало квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної №43 від 24.09.2021, відповідно до якої: «Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 24.09.2021 №43 в ЄРПН зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 8519, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомляємо: показник «D» 3.3995%, «Р»=64690.» (т.1 а.с.30). 16.11.2021 ТОВ «АЛІЛО» направлено до контролюючого органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено № 1/43 від 16.11.2021 року з копіями первинних документів, що підтверджують господарську операцію за податковою накладною в кількості додатків 35 документів (а.с.31). Так, на підтвердження факту придбання товару, який реалізовувався на адресу ПП ТФ «АНТОШКА», були надані вантажно-митні декларації, договір транспортного експедирування, платіжні доручення на оплату поставленого товару. Поставка товару від ТОВ «АЛІЛО» на адресу ПП ТФ «АНТОШКА» підтверджується видатковою накладною від 24.09.2021 №А240901 та товарно-транспортною накладною від 24.09.2021 №РА240901. Також на підтвердження придбання та реалізації товару ТОВ «АЛІЛО» надало до контролюючого органу декларації відповідності товару, сертифікати відповідності, висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 24.02.2020 №12.2-18-3/3418. Проте, 18.11.2021 Комісією ГУ ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення № 3392327/41480865 про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку із ненаданням платником податку копій документів, \~а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), в тому числі рахунки-фактури, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг), з урахуванням наявності певних типових форм галузевої специфіки, накладні (т.1 а.с.32). Вказане рішення було оскаржено позивачем до ДПС України (т.1 а.с.124). 03.12.2021 ДПС України прийняла рішення №56913/41480865/2 про залишення скарги без задоволення, а рішення комісії ГУ ДПС в Одеській області без змін (т.1 а.с.125). Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції. Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке. Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. На час виникнення та розвитку спірних, у цій справі, правовідносин, діє постанова Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі Порядок №1165). Дана постанова містить Критерії ризиковості здійснення операцій (додаток 3). Відповідно до пункту 1 цих Критеріїв підставою для зупинення реєстрації податкових накладних є відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної вподатковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС. Наказом Міністерства фінансів України №520 від 12 грудня 2019 року затверджений «Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Порядок №520). Так, відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі. Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством. Ураховуючи викладені норми законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що контролюючий орган, зупиняючи реєстрацію ПН повинен не лише запропонувати надати документи, а навести їх конкретний перелік, оскільки в пункті 5 Порядку №520 наведений приблизний, але не вичерпний перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі. Однак, ГУ ДПС в Одеській області, зупиняючи реєстрацію податкової накладної та в подальшому, приймаючи рішення про відмову в її реєстрації, не вказало платнику податку, які саме документи необхідно йому надати для того, щоб реєстрація податкової накладної в ЄРПН відбулася. Контролюючим органом у квитанції, згідно якої податкову накладну прийнято, але реєстрацію її зупинено, неконкретизований перелік документів, що поставило платника податків у стан правової невизначеності та позбавило можливості надати контролюючому органу необхідний, в розумінні суб`єкта владних повноважень, пакет документів. Верховний Суд у постанові від 02 квітня 2019 року (справа №822/1878/18) дійшов висновку, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Також у постановах від 04 грудня 2018 року (справа №821/1173/17) та від 09 липня 2019 року (справа №140/2093/18) Верховний Суд вказував, що відсутність в оскаржуваних рішеннях мотивів їх прийняття позбавляє взагалі можливості позивача навести аргументи щодо їх неправомірності за виключенням того, що акт індивідуальної дії не відповідає вимогам обґрунтованості та вмотивованості. Проте саме невідповідність акту індивідуальної дії вимогам обґрунтованості та вмотивованості призводить до його протиправності. Переходячи до доводів апеляції, слід зазначити таке. Так, скаржник указує, що існує неоскаржене рішення контролюючого органу про неврахування Таблиці даних платника податку на додану вартість з підстав невідповідності визначених платником податків видів діяльності наявних у платника податку основним засобам та наявності в контролюючого органу податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій. Відповідаючи на даний довід скаржника, колегія суддів звертає увагу на такому. Право на подання Таблиці даних платника податку встановлено Порядком №1165. Таблиця є зведеною інформацією щодо кодів видів економічної діяльності платника податків згідно із Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з ДКПП, які постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податків, увозяться на митну територію України. Ця інформація подається платником податків до контролюючого органу відповідно пункту 2 Порядку №1165. Подання Таблиці не є обов`язковим, що випливає з пункту 12 Порядку №1165, де вказано, що платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою. Аналогічні правила встановлені для оскарження в судовому або адміністративному порядку Таблиці даних платника податку на додану вартість. Проте відсутність таких дій, з боку платника податків, не є безумовною підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, адже надані позивачем пояснення та копії відповідних первинних документів, підтверджують факт здійснення господарської операції. Наступним доводом апеляційної скарги є те, що позивач, в підтвердження реальності відображених у податковій накладній господарської операції, не надав жодного бухгалтерського документа, а також те, що до суду надано копії документів, які не надавались на розгляд комісії регіонального рівня. Оцінюючи такий довід скаржника, колегія суддів вважає його необґрунтованим, позаяк оскаржуване рішення не містило в собі конкретний перелік документів, які підприємству слід надати для позитивного прийняття рішення. За таких обставин, юридична кваліфікація встановлених фактів свідчить про законність рішення суду першої інстанції щодо протиправності рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №43 від 24.09.2021. Досліджуючи рішення суду першої інстанції, в частині обов`язку зареєструвати в ЄРПН податкову накладну ТОВ «АЛІЛО», колегія суддів установила таке. Згідно з пунктами 2, 4, 10 частини 2 статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів. Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. У разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду. Отже, є цілком правомірним рішення суду про обов`язок контролюючого органу провести реєстрацію спірної податкової накладної датою її подання, оскільки позивач підтвердив реальність здійснення господарської операції відповідними первинними документами. Підсумовуючи викладене та враховуючи те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є всі підстави, відповідно до статті 316 КАС України, для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього\~ Кодексу\~ позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково. Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Результат розгляду: denied