Рішення адміністративного суду від 2023-02-21 00:00:00+02

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просило: - визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича від 22.07.2022 про стягнення з боржника основної винагороди, винесену в межах виконавчого провадження №68552878 з примусового виконання наказу (дублікату) Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2019 у справі №904/1224/18; - визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича від 22.07.2022 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження в розмірі 37 215,00 грн.; - визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича від 22.07.2022 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження в розмірі 49 620,00 грн. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року \~позовну заяву задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича від 22.07.2022 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження в розмірі 37 215,00 грн. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича від 22.07.2022 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження в розмірі 49 620,00 грн. В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині відмовити в задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ «Дніпрогаз» в повному обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішенням суду, яке набрало законної сили у справі №160/5784/22 встановлено, що приватний виконавець Сивокозов О.М. не має права на стягнення основної винагороди приватного виконавця в межах виконавчого провадження ВП №68552878 виходячи із розміру заборгованості перед Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз Україна» за договором купівлі-продажу природного газу для виробничо-технологічних та власних потреб, яка вказана в наказі Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2019 року у справі №904/1228/18. Натомість, приватним виконавцем 22.07.2022 року винесену повторну постанову межах того ж самого виконавчого провадження про стягнення основної винагороди, незважаючи на рішення суду. Вказує на те, що відповідно до п.6 ч.5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами. Оскільки стягнення виконавчого збору і стягнення коштів основної винагороди приватного виконавця мають однаковий порядок, то норма п.6 ч.5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» розповсюджується і на стягнення основної винагороди приватного виконавця. В письмовому відзиві на апеляційну скаргу, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович просив відмовити у її задоволенні у повному обсязі. Разом з тим, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року \~в частині задоволених позовних вимог АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» сторонами не оскаржується, а тому, в силу приписів ст. 308 КАС України, в апеляційному порядку не переглядається. В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, відповідач заперечував проти її задоволення. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», код ЄДРПОУ 20262860, зареєстрований як юридична особа з 06.07.2021, номер запису - 1002241070053004130; місцезнаходження: 49101, м.Дніпро, вул.Кониського Олександра, буд.5, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру (а.с.21). На примусовому виконанні (ВП №68552878) у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича перебуває наказ (дублікат) №904/1224/18 виданий Господарським судом Дніпропетровської області 19.02.2019 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 100 931 333 грн. 53 коп. (сто мільйонів дев`ятсот тридцять одна тисяча триста тридцять три грн.) заборгованості; 3 437 195 грн. 64 коп. (три мільйони чотириста тридцять сім тисяч сто дев`яносто п`ять грн. 64 коп.) пені; 340 124 грн. 85 коп. (триста сорок тисяч сто двадцять чотири грн. 85 коп.) 3% річних; 616 700 грн. (шістсот шістнадцять тисяч сімсот грн. 00 коп.) судового збору за подання позову до Господарського суду Дніпропетровської області; 925 050 грн. (дев`ятсот тисяч п`ятдесят грн. 00 коп.) судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2018 у справі №904/1224/18. Разом з тим, позивач у добровільному порядку погасив суми 616700 судового збору за подання позову до господарського суду Дніпропетровської області; 925050 грн. судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2018 року у справі №904/1224/18; в цій частині наказ господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2019 року у справі № 904/1224/18 визнано таким, що не підлягає виконанню згідно ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2022 року у справі №904/1224/18. Судом апеляційної інстанції також встановлено, що постановою приватного виконавця Сивокозова О.М. від 07.02.2022 року стягнуто з позивача основну винагороду приватного виконавця у розмірі 10470865,40 грн.; виконавчий документ - наказ (дублікат) господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2019 року у справі №904/1224/18 про стягнення з відповідача на користь АТ «НАК «Нафтогаз України» 100931333,53 грн. заборгованості; 3437195,64 грн. пені; 340124,85 грн. - 3% річних; 616700 судового збору за подання позову до господарського суду Дніпропетровської області; 925050 грн. судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2018 року у справі №904/1224/18; залишок не стягнутої заборгованості за наказом господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2019 року у справі №904/1224/18 становить 104708654,02 грн.; саме із не стягнутої суми 104708654,02 грн. приватний виконавець вирахував 10%. (а.с.30-31). Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 травня 2022 року у справі №160/5784/22, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2022 року адміністративний позов АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця Сивокозова О.М. від 07.02.2022 року про стягнення з боржника основної винагороди, винесену в межах виконавчого провадження № 68552878 з примусового виконання наказу (дублікат) Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2019 року у справі №904/1224/18. \~\~\~ Разом з тим, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим Олександром Миколайовичем 22.07.2022 року в рамках виконавчого провадження ВП №68552878 знову прийнято постанову про стягнення з боржника основної суми винагороди у сумі 38 288,13 грн. Також, 22.07.2022 відповідачем в рамках виконавчого провадження ВП №68552878 були прийняті постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження у розмірі 49 620,00 грн. та 37 215,00 грн. Не погодившись з такими постановами приватного виконавця, АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» звернувся з позовом до суду. Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича від 22.07.2022 про стягнення з боржника основної винагороди, винесену в межах виконавчого провадження №68552878 з примусового виконання наказу (дублікату) Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2019 у справі №904/1224/18 зробив висновок про те, що позивач не є суб`єктом ринку природного газу, що включений до Реєстру Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, а тому положення п.6 ч.5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» не можуть бути застосовані до спірних правовідносин. Окрім того, суд вказує на те, що виконавчий збір не є тотожнім основній винагороді приватного виконавця, а тому останній не підпадає під обмеження п.6 ч.5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження». За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову в оскаржуваній частині з огляду на наступне. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із вимогами \~частин 1-7 статті 31 Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винарогода. \~Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України. Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення. Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Пунктом 12 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 року №643 визначено, що розмір основної винагороди приватного виконавця становить 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Згідно вимог ч.3 ст.45 Закону України «Про виконавче провадження» (далі \~по \~тексту - Закон №1404) основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. Таким чином, на стягнення основної винагороди приватного виконавця поширюються норми ч.5 ст.27 Закону №1404, які визначають обставини, за яких виконавчий збір не стягується. Відповідно до п.6 ч.5 ст.27 Закону №1404 виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» та Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами. Тобто, положення вказаної норми визначають, зокрема, що підставою для не стягнення виконавчого збору є лише наявність заборгованості за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу». Разом з тим, будь-яких додаткових застережень або залежності від наявності включення АТ «Оператор газотранспортної системи «Дніпрогаз» до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», норма п.6 ч.5 ст.27 Закону №1404 не містить. Заборгованість, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» це є, зокрема, заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, та/або реструктуризована, за договорами купівлі-продажу природного газу для виробничо-технологічних та власних потреб, укладеними з акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», не сплачена станом на розрахункову дату; розрахункова дата - 31 грудня 2020 року (стаття 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу»). Як вбачається з матеріалів справи, виконавчим документом, який виконується в межах виконавчого провадження ВП № 68552878 є наказ (дублікат) господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2019 року у справі №904/1224/18 про стягнення з ПАТ «Дніпрогаз» \~на користь АТ «НАК «Нафтогаз України» заборгованості. З копії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 року у справі №904/1224/18, на підставі якої видано наказ господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2019 року, судом встановлено, що між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ПАТ «Дніпрогаз» укладено договір №13-118-ВТВ від 04.01.2013 року на купівлю-продаж природного газу для використання його ПАТ «Дніпрогаз» виключно для виробничо-технологічних витрат на нормативних витрат ПАТ «Дніпрогаз». Відповідно \~до \~вимог ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції робить висновок, що заборгованість у позивача утворилась за договором купівлі-продажу природного газу для виробничо-технологічних та власних потреб, укладеним з акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України». Станом на 31.12.2020 року (розрахункова дата встановлена Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу») \~заборгованість ПАТ «Дніпрогаз» у повному обсязі не погашена, що не заперечується сторонами. Позивач є оператором газорозподільних систем та має ліцензію Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, що підтверджується копією постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.03.2021 року № 340 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 19.06.2017 року №816, яка міститься в \~матеріалах справи. З \~урахуванням \~вказаних \~вище \~обставин в \~їх \~сукупності, апеляційний суд дійшов \~висновку, що виконавчий документ виданий щодо примусового виконання рішення суду про стягнення заборгованості з оператора газорозподільних систем за договором купівлі-продажу природного газу для виробничо-технологічних та власних потреб, укладеним ПАТ «Дніпрогаз» з акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», та вказана заборгованість не погашена до 31.12.2020 року, а тому така заборгованість підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу». Таким чином, постанова приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича від 22.07.2022 про стягнення з боржника основної винагороди, винесену в межах виконавчого провадження №68552878 з примусового виконання наказу (дублікату) Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2019 у справі №904/1224/18 є протиправною, необґрунтованою та такою, що прийнята без врахування усіх обставин, що мають значення для її прийняття, а тому підлягає скасуванню. Разом з тим, колегія суддів також враховує визнання судами протиправною і скасування попередньої постанови приватного виконавця Сивокозова О.М. від 07.02.2022 року про стягнення з боржника основної винагороди, винесену в межах виконавчого провадження № 68552878 з примусового виконання наказу (дублікат) Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2019 року у справі №904/1224/18. Колегія суддів переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги також враховую те, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Враховуючи вищенаведене висновки суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не відповідають обставинам справи та з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, підлягає скасуванню. Відповідно до ч.6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. З матеріалів справи вбачається, що Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» було сплачено судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 7443,00 грн., та за подання апеляційної скарги у розмірі 3721,50 грн. Таким чином, судові витрати на суму 11164,50 грн., які понесені Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», підлягають стягненню на його користь з приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича.

Результат розгляду: granted