Рішення адміністративного суду від 2022-02-10 00:00:00+02

[PERSON] , в особі представника адвоката Турчинського М.І., звернувся до суду із позовною заявою до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позову зазначено, що 14.11.2021 року інспектором УПП в Запорізькій області Черняком О.О. було прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕАО №5029214, відповідно до якої [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу. Відповідно до вказаної постанови, водій [PERSON] в темну пору доби керував транспортним засобом в якого не освітлювався задній номерний знак, чим порушив підпункт «в» п. 2.9 ПДР. Позивач вказує, що при розгляді адміністративної справи поліцейським були проігноровані вимоги ст. 280 КУпАП щодо з`ясування фактичних обставин по справі в сукупності, зокрема, не було з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у вчиненні зазначеного правопорушення, чи підлягає відповідальності. Вважає, що керування автомобілем здійснювалося із дотриманням вимог Правил дорожнього руху. Посилаючись на вказані обставини, позивач вважає, що у відповідача не було підстав для застосування заходів адміністративного впливу, та просить суд визнати дії відповідача щодо складання постанови у справі про адміністративне правопорушення протиправними, скасувати постанову ЕАО №5029214 від 14.11.2021 року, прийняту інспектором 2 батальйону 2 роти УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції Черняком О.О., про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. Ухвалою судді від 26.11.2021 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків позовної заяви. 21.12.2021 року на електронну адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] з усуненими недоліками. Ухвалою судді від 24.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду. Відповідачам надано строк для подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. 02.02.2022 року на адресу суду від представника відповідача УПП в Запорізькій області ДПП надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач не визнає позовні вимоги позивача, просить у позові відмовити, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Вважає, що винесена відносно позивача постанова є законною та правомірною, оскільки винесена з дотриманням вимог КУпАП. Вказав, що не освітлюваність знаку транспортного засобу в темну пору доби підтверджується відеозаписами з нагрудної камери інспектора поліції, який додано до відзиву на оптичному диску. Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві представник позивача просив розгляд справи здійснювати за відсутності позивача та представника позивача. Представник УПП в Запорізькій області ДПП у судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити за відсутності представника УПП в Запорізькій області ДПП, та відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази, які в ній містяться, у сукупності, суд доходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~19\~Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови, з таких підстав. Відповідно до ст.\~9\~КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Судом встановлено, що 24.11.2021 року о 17 год. 31 хв. інспектором 2 батальйону 2 роти УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції Черняком О.О. винесено постанову ЕАО №5029214, якою притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 850,00 грн. Згідно оскаржуваної постанови, 24.11.2021 року о 17 год. 21 хв., в м. Запоріжжі по вул. Амурська, 74, водій автомобіля Daewoo Lanos, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] керував транспортним засобом в темну пору доби з неосвітленим державним номерним знаком, чим порушив п. 2.9 «в» ПДР України. Частиною 6 ст. 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до п. п.2.9 «в» ПДР України керувати транспортним засобом,не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію вразі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий. У позові [PERSON] зазначив, що перед виїздом на своєму автомобілі перевірив його технічний стан, при цьому освітлення заднього номерного знаку працювало у штатному режимі. Враховуючи, що задній номерний знак під час руху транспортного засобу знаходиться не у полі зору водія і несправність його освітлення неможливо виявити із автомобіля під час його руху, зазначав, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення через відсутність вини. У тексті оскаржуваної постанови зазначено, що водій керував транспортним засобом, у якого державний номерний знак в темну пору доби був неосвітлений. З цифрового носія з відео фіксацією події, який долучений до відзиву встановлено, що номерний знак на автомобілі позивача був освітлений, тому позивач не міг бути притягнутий до відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП за керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком, крім того, суду після огляду відеозаписів, не зрозуміло, на які дані опирався інспектор визначаючи «ступінь» неосвітленості номерного знаку. За таких обставин, вказаний відеозапис не може бути покладений в основу доведеності вини [PERSON] у вчинені адміністративного правопорушення. Доказів, що номерний знак на транспортному засобі позивача не відповідає будь-яким стандартам також не надано. Презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи прирівнюються до доведеної невинуватості цієї особи. Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційного Суду України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1). Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості. Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98). З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав свого процесуального обов`язку з доказування правомірності прийнятого ним рішення, зокрема не довів, що 24.11.2021 року о 17 год. 21 хв., в м. Запоріжжі по вул. Амурська, 74, водій автомобіля Daewoo Lanos, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] керував транспортним засобом в темну пору доби з неосвітленим державним номерним знаком, чим порушив п. 2.9 «в» ПДР України, відповідальність за яке передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП. Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова відповідача підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню в цій частині. Щодо вимоги [PERSON] про визнання оскаржуваної постанови протиправною, то вона задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним. Згідно з ч. 2 ст.\~19\~Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками\~розгляду справи\~з приводу\~рішень,\~дій чи\~бездіяльності суб`єктів\~владних повноважень\~у справах\~про притягнення\~до адміністративної\~відповідальності місцевий\~загальний суд\~як адміністративний\~має право: залишити рішення\~суб`єкта\~владних повноважень\~без змін,\~а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення\~суб`єкта\~владних повноважень\~і надіслати\~справу на\~новий розгляд\~до компетентного\~органу (посадової\~особи); скасувати рішення\~суб`єкта\~владних повноважень\~і закрити\~справу про\~адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Отже, КАС України, встановлено вичерпний перелік рішень суду, які він уповноважений постановити за результатами розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, що унеможливлює задоволення позову в частині визнання постанови протиправною, а тому в цій частині позову слід відмовити.

Результат розгляду: partial