Рішення адміністративного суду від 2022-08-16 00:00:00+03

Позивач 21.01.2022 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України, в якому просив: - визнати протиправною бездіяльність Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення за період з 04.04.2016 року по 04.04.2019 року; - зобов`язати Військову частину [NUMBER] Національної гвардії України нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 04.04.2016 року по 04.04.2019 року. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу у ВЧ [NUMBER] та має статус учасника бойових дій. На час прийняття наказу про виключення його зі списків особового складу відповідачем не проведено виплати індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 04.04.2016 року по 04.04.2019 року. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2022 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України щодо нарахування [PERSON] індексації грошового забезпечення за період з 04.04.2016 року по 04.04.2019 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2016 року. Зобов`язано Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з 04.04.2016 року по 04.04.2019 року, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, із врахуванням проведених виплат. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач з наказом про звільнення та виключення зі списків особового складу погодився з усіма нарахованими виплатами, а скаржник здійснив повний розрахунок позивача при звільненні. Стосовно зобов`язання застосувати при нарахуванні конкретний базовий місяць апелянт зазначив, що питання визначення базового місяця для нарахування індексації є дискреційними повноваженнями військової частини, а останнє підвищення грошового забезпечення відбулося саме 01.12.2015 року. Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав. Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне. Позивач - [PERSON] є учасником бойових дій та у період з 04.04.2016 року по 04.04.2019 року проходив службу у Військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України. Наказом командира ВЧ [NUMBER] Національної гвардії України від 04.04.2019 року №78 позивача звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. (а.с. 9) Відповідно до розрахунку індексації грошового забезпечення позивача за період з 04.04.2016 року по 04.04.2019 року, за спірний період індексація грошового забезпечення виплачена за листопад 2016 року у сумі 20,30 грн., за грудень 2016 року у сумі 67,20 грн., за грудень 2018 року у сумі 71,08 грн., за січень 2019 року у сумі 71,08 грн., лютий 2019 року у сумі 71,08 грн., березень 2019 року у сумі 71,08 грн., квітень 2019 року у сумі 81,32 грн. (а.с.41). Вважаючи, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив в повному обсязі індексацію грошового забезпечення за спірний період, позивач звернувся з даним позовом до суду. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ненарахування та невиплата позивачу індексації грошового забезпечення є протиправною, оскільки сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті. Також суд зазначив, що базовим місяцем для нарахування індексації в період з 04.04.2016 року по 04.04.2019 року є січень 2008 року, відповідно до положень постанови КМУ №1078. Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі по тексту - Закон №2011) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Згідно із ч.3 ст.9 Закону №2011 грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Отже, нормами чинного законодавства прямо передбачено проведення індексації саме грошового забезпечення. Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року №1282-ХІІ (далі по тексту - Закон №1282) визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Відповідно до статті 2 Закону №1282 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі по тексту - Порядок №1078). Пунктом 1 цього Порядку №1078 визначено правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників. Згідно із пунктом 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби. Відповідно до пункту 4 Порядку №1078 сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Пунктом 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Згідно з пунктом 4 Порядку №1078 у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства. З огляду на наведені вище норми, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для нарахування та виплати індексації позивачу за період з 04.04.2016 року по 04.04.2019 року. Разом з цим, апеляційний суд зазначає, що розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення. З цього приводу колегія суддів зазначає наступне. Згідно тексту адміністративного позову, [PERSON] звернувся до суду із вимогами щодо нарахування та виплати йому індексацію грошового забезпечення за період з 04.04.2016 року по 04.04.2019 року. Під час розгляду справи позовні вимоги [PERSON] в установлений КАС України спосіб не змінювались та не доповнювались, вимоги щодо застосування конкретного базового місяця для нарахування індексації ним в позові не заявлялись. Більш того, матеріали справи не містять і відомостей щодо звернення [PERSON] до відповідача із заявою про нарахування індексації за спірний період із застосуванням базового місяця, та як наслідок відомостей щодо розгляду вказаного питання відповідачем. Отже, на час подання позову спору між сторонами стосовно визначення базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення не існувало, заперечення відповідача стосувались лише права позивача на отримання індексації взагалі. Проте, суд першої інстанції при прийнятті рішення, вийшов за межі позовних вимог та задовольнив позовні вимоги, які взагалі позивачем не заявлялись. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а судом першої інстанції не наведено підстав застосування належного способу захисту прав позивача шляхом визначення базового місяця для здійснення індексації грошового забезпечення, а тому апеляційний суд вважає такі висновки суду першої інстанції передчасними. За таких обставин, враховуючи наведені норми законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права, у зв`язку з чим рішення суду підлягає зміні в його резолютивній частині. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial