Рішення адміністративного суду від 2024-01-17 00:00:00+02

До Заводського районного суду м. Миколаєва звернувся [PERSON] з позовом до 18 загону морської охорони (в/ч [NUMBER] ) в якому проситьвизнати протиправною і скасувати постанову (без зазначення номеру) від 21.08.2022 заступника командира загону-начальника оперативно-розшукового відділу 18 Загону морської охорони Стрижака Дмитра Миколайовича про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 202 КУпАП. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що дані оскаржуваної постанови є необґрунтованими, незаконними, прийнятими з порушенням встановленого порядку, виходячи з наступного. Постановою 18 Загону морської охорони Державної прикордонної служби України було притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 202 КУпАП за те, що на 61 милі р. Дунай нібито поза межами акваторії порту 21.08.2022 з 04 год. 45 хв. до 06 год. 00 хв. Позивач як капітан танкера «DB MILE» (прапор Чехія) здійснював прийом дизельного пального у кількості 300.394 т від танкера «Gilla» (прапор Румунія) і таким чином порушив п. 32 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1147 від 27.07.1998. Згідно з вищевказаною постановою від 21.08.2022 року заступника командира загону-начальник оперативно-розшукового відділу 18 Загону морської охорони [PERSON] , Позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. (сто сімдесят гривень). Відповідно до постанови18 Загону морської охорони Державної прикордонної служби Українивід 21серпня 2022 року було встановлено, щона 61 милі р. Дунай нібито то поза межами акваторії порту 21.08.2022 з 04 год. 45 хв. до 06 год. 00 хв. Позивач як капітан танкера «DB MILE» (прапор Чехія) здійснював прийом дизельного пального у кількості 300.394 т від танкера «Gilla» (прапор Румунія) і таким чином порушив п. 32 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1147 від 27.07.1998, за що передбачена відповідальність за ст. 202 КУпАП. Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Звернувся до суду з заявою, в якій просив проводити розгляд справи без його присутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. \~ \~ \~ \~Відповідач надав відзив на позов, зазначив, що у оскаржувана постанова у даній справі вже втратила чинність і просив в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні Відповідача Південного регіональне управління Адміністрації Державної прикордонної служби України надав заяву про залучення в якості Відповідача 18 Загону морської охорони Державної прикордонної служби України. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні Відповідача заступника командира загону-начальник оперативно-розшукового відділу 18 Загону морської охорони [PERSON] у даній судовій справі пояснення надано не було. Судом встановлено, що постановою 18 Загону морської охорони Державної прикордонної служби України від 21 серпня 2022 року було встановлено, що на 61 милі р. Дунай нібито то поза межами акваторії порту 21.08.2022 з 04 год. 45 хв. до 06 год. 00 хв. Позивач як капітан танкера «DB MILE» (прапор Чехія) здійснював прийом дизельного пального у кількості 300.394 т від танкера «Gilla» (прапор Румунія) і таким чином порушив п. 32 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1147 від 27.07.1998, за що передбачена відповідальність за ст. 202 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. (сто сімдесят гривень). Прийняттю оскаржуваної постанови від 21.08.2022, передувало складання протоколу про адміністративне правопорушення РУМО №280252 від 21.08.2022. Відповідно до ч.1ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Стаття 9 КУпАП України визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідност.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідальність заст. 202КУпАПвідбувається за порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду - тягне за собою накладення штрафу на громадян від семи до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а на посадових осіб - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне порушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Статтею 254 КУпАП встановлено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вимоги щодо оформлення протоколу передбачені статтею 256 КУпАП, зокрема: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Разом з цим, судом встановлено що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення РУМО №280252 від 21.08.2022 було допущено наступні порушення:не вказано прізвище, ім`я і по батькові уповноваженої посадової особи, яка склала протокол; протокол містить незаповнені чи частково заповнені графи - у графі цього протоколу «Свідки» вказані свідки [PERSON] і [PERSON] при цьому в протоколі відсутні їх телефони та підписи; у графі протоколу де має бути вказано найменування органу, уповноваженого розглядати справу, вказано «танкер DBMILE»; у протоколі відсутній підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності позивача. Крім цього, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач надав відповідні пояснення, що агент судновласника судна «DB MILE» листом ТОВ «Трейдрентранс» від 16.08.2022 №П001/2022 було повідомлено Начальника Ізмаїльського прикордонного загону і Командира Ізмаїльського загону морської охорони про здійснення операції бункерування на 61 милі р. Дунай згідно вимог Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 №1147. Враховуючи вищенаведені порушення, протокол про адміністративне правопорушення РУМО №280252 від 21.08.2022 складений відносно [PERSON] не може бути доказом згідно ст. 251 КУпАП. Саттею 278 КУпАП передбачено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. В свою чергу, під час винесення оскаржуваної постанови вищезазначені вимоги дотримано не було та було розглянуто справу без належним чином оформленого протоколу та без витребування додаткових матеріалів які мають важливе значення для вирішення справи. Постанова про накладення адміністративного стягнення (без зазначення номера) від 21.08.2022 заступника командира загону-начальника оперативно-розшукового відділу 18 Загону морської охорони Стрижака Дмитра Миколайовича містить виправлення у зазначенні координат, що стосуються до обґрунтування обставин вчиненого порушення. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що оцінюючи докази, суд повинен керуватися принципом доведення «поза розумним сумнівом», який сформульований в рішенні від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення даного принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) у відповідності до якого, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою. Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п. 45 рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011р; п. 75 рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р; п. 52 рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р.). Як вбачається з доводів позивача, зазначених в позовній заяві, останній категорично заперечує факт вчинення ним зазначеного вище правопорушення, вказуючи на відсутність його вини та складу адміністративного правопорушення. Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010конституційнийпринцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті1,3, частина друга статті19 Основного Закону України). України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України(частина перша статті 64). У відповідності до п. 4.1 вказаного України на підставі наведеного суд дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Аналіз рішень ЄСПЧ дає підстави стверджувати що процедури розгляду адміністративних справ, санкції за правопорушення передбачені КупАП наближаються за своїм змістом та необхідністю правового захисту до кримінальних справ. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. \~ \~ \~ \~Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Таким чином, дії капітана суден «DB MILE» [PERSON] не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а протокол про адміністративне правопорушення РУМО №280252 від 21.08.2022 не може бути належним доказом у розумінні статті 251 КУпАП. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст.77КАС України покладається на Відповідача. Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя. Відповідно ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і, в зокрема скасовує постанову та закриває. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає обґрунтованим задовольнити вимоги позивача та скасувати оскаржувану постанову.

Результат розгляду: granted