Рішення адміністративного суду від 2022-02-23 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю «СІАЛ ТОРГ» звернулося до суду з позовом до Київської митниці Держмитслужби, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів: - № UA100070/2020/000364/2 від 22.12.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № UA100070/2020/00617, - № UA100070/2020/000368/2 від 28.12.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100070/2020/000622, - № UA100070/2020/000369/2 від 28.12.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № UA100070/2020/00621, - № UA100070/2020/000003/2 від 04.01.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № UA100070/2020/00003. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 року позов задоволено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити у задоволені позову. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що спірні рішення є правомірними та не підлягають скасуванню, оскільки на вимогу митниці позивачем не було надано усіх документів для усунення виявлених розбіжностей, що в свою чергу призвело до коригування вартості товару. Справа судом розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 20 липня 2020 року між позивачем та компанією HUALI ELECTRICAL APPLIANCE MANUFACTURING CO. LTD (Китай) укладено контракт купівлі-продажу № 2007/20, у відповідності до умов якого HUALI ELECTRICAL APPLIANCE MANUFACTURING CO. LTD (Китай) зобов`язався поставити товар відповідно до інвойсу, а позивач зобов`язався його оплатити. Згідно пункту 3 контракту, умови поставки обговорюються додатково у товаросупровідних документах (комерційний інвойс, автотранспортна накладна, залізнична накладна). Вартість тари, маркування та упаковки включені і ціну товару (пункт 5 контракту). З метою митного оформлення ввезеного товару, позивачем було подано відповідачу митні декларації: - № UA100070/2020/439067 від 22.12.2020 р., відповідно до якої до ввезення задекларовано товар на суму 39553,87 USD (доларів США) - відповідно до INVOICE №6125165-2020 від 15.11.2020 р. та інших документів; - № UA100070/2020/439553 від 28.12.2020 р., відповідно до якої до ввезення задекларовано товар на суму 47146,54 USD (доларів США) - відповідно до INVOICE - №0001203-2020 від 23.11.2020 р. та інших документів; - № UA100070/2020/439554 від 28.12.2020 р., відповідно до якої до ввезення задекларовано товар на суму 33862,79 USD (доларів США) - відповідно до INVOICE - №0001204-2020 від 23.11.2020 р. та інших документів; - № UA100070/2020/439554 від 04.01.2021 р., відповідно до якої до ввезення задекларовано товар на суму 41597,99 USD (доларів США) - відповідно до INVOICE - №0001205-2020 від 23.11.2020 р. та інших документів. На підтвердження митної вартості товару ТОВ "СІАЛ ТОРГ" надано до митного органу: 1. по ЕМД № UA100070/2020/439067 від 22.12.2020 р.: рахунок-фактуру INVOICE №6125165-2020 від 15.11.2020 р., коносамент Bill of lading № NUWODE2011115 від 15.11.2020 р., автотранспортну накладну № 14307 від 19.12.2020 р., висновок експерта №ГО-2853 від 22.12.2020 р. Дніпропетровської торгово-промислової палати, комерційну пропозицію OFFER б/н від 15.11.2020 р.; 2. по ЕМД UA100070/2020/439553 від 28.12.2020 р.: рахунок-фактуру INVOICE №0001203-2020 від 23.11.2020 р., коносамент Bill of lading № MRFB20111906 від 23.11.2020 р., автотранспортну накладну №14423 від 25.12.2020 р., висновок експерта №ГО-2890 від 28.12.2020 р. Дніпропетровської торгово-промислової палати, комерційну пропозицію OFFER б/н від 23.11.2020 р.; 3. по ЕМД UA100070/2020/439554 від 28.12.2020 р.: рахунок-фактуру INVOICE №0001204-2020 від 23.11.2020 р., коносамент Bill of lading № MRFB20112636 від 23.11.2020 р., автотранспортну накладну №14422 від 25.12.2020 р., висновок експерта №ГО-2889 від 28.12.2020 р. Дніпропетровської торгово-промислової палати, комерційну пропозицію OFFER б/н від 23.11.2020 р.; 4. по ЕМД UA100070/2020/439554 від 04.01.2021 р.: рахунок-фактуру INVOICE №0001205-2020 від 23.11.2020 р., коносамент Bill of lading № MRFB20112518 від 23.11.2020 р., автотранспортну накладну №14424 від 25.12.2020 р., висновок експерта №ГО-5 від 04.01.2021 р. Дніпропетровської торгово-промислової палати, комерційну пропозицію OFFER б/н від 23.11.2020 р. Митна вартість товару позивачем визначена за основним методом - за ціною договору. Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товару виявлені розбіжності у наданих документах, що стало підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості товару повідомленням: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на мову офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до ст. 254 МКУ; 6) якщо здійснено страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування з перекладом на мову офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до ст. 254 МКУ; 7) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 8) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 9) за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. У відповідь на повідомлення митного органу ТОВ «СІАЛ ТОРГ» надано листи, якими повідомлено про неможливість надання додаткових документів. Київською митницею Держмитслужби прийнято рішення: - № UA100070/2020/000364/2 від 22.12.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № UA100070/2020/00617, - № UA100070/2020/000368/2 від 28.12.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100070/2020/000622, - № UA100070/2020/000369/2 від 28.12.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № UA100070/2020/00621, - № UA100070/2021/000003/2 від 04.01.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № UA100070/2021/00003. Вказаними рішеннями до товарів застосовано другорядний метод визначення митної вартості - 2-ґ - резервний метод. Підставами для прийняття оскаржуваних рішень є: 1) не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СРТ витрат, пов`язаних з транспортуванням, завантаженням та вивантаженням товарів до названого місця призначення; 2) надана декларантом комерційна пропозиція являє собою копію інвойсу, не містить інформації щодо пропозицій для продажу оцінюваних товарів незалежним покупцям, отже не відображає дійсну вартість товару у розумінні положень статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі. Так, згідно норм зазначеної статті, під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Тобто, даний документ не підтверджує дійсність цін та достовірність митної вартості; 3) висновки Дніпропетровської торгово-промислової палати прийнято до уваги митницею, але не може бути підставою для підтвердження митної вартості. В наведених експертом джерелах з мережі Інтернет, зазначена продукція без врахування технічних характеристик товару. Крім того, зазначена в окремих джерелах вартість продукції вища ніж вартість оцінюваного товару. З метою випуску товарів у вільний обіг позивачем було подано до Київської митниці Держмитслужби нові ВМД, в яких вказано митну вартість товару на рівні, визначеному митним органом з відповідною сплатою до бюджету митних платежів, якими скориговано митну вартість товарів в сторону збільшення. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію. Згідно з ч.1 ст.257 Митного кодексу України Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи. Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно з ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Згідно ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених законом випадках. Даний висновок базується на положеннях основного принципу, закріпленого у ст. VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі Оцінка товарів для митних цілей, згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито або аналогічного товару. Відповідно до приписів ст.53 Митного кодексу України митний орган має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких зазначений у частині 2 цієї статті. Проте, наявність розбіжностей є суб`єктивною думкою працівників митного органу та може бути спростована в ході судового розгляду. Крім того, повноваження щодо здійснення контролю заявленої митної вартості товару мають здійснюватись митним органом у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих за переліком ч.2 ст.53 Митного кодексу України документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Крім того, відповідно до ч. 3 ст.53 Митного кодексу України право витребувати додаткові документи виникає у митного органу лише у випадку, якщо недоліки, неточності та розбіжності маються саме у документах, перелік яких визначений ч.2 ст.53 Митного кодексу України. При цьому, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації". Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 09.04.2020 року № 826/3100/16, від 19.03.2020 року № 808/4127/15, від 25.03.2020 року № К/9901/22419/19. Так \~контрактом № 2007/20 від 20.07.2020 року передбачено, що умови поставки обговорюються додатково у товаросупровідних документах (комерційний інвойс, автотранспортна накладна, залізнична накладна). Сторони контракту у інвойсах зазначили умови поставки товару - CPT Київ. Відповідно до умов Інкотермс 2010, умови поставки CPT означають, що продавець передає товар перевізнику або іншій особі, номінованому продавцем, в узгодженому місці і продавець зобов`язаний укласти договір перевезення і нести витрати з перевезення, необхідні для доставки товару в узгоджене місце. Таким чином, митна вартість товару вже включає у себе вартість транспортування товару. Крім того, позивач у декларації митної вартості не визначив окремо витрати на транспортування товару до місця доставки. У зовнішньоекономічному контракті сторони визначили, що вартість тари, маркування, упаковки включені до ціни товару (пункт 5 контракту № 2007/20 від 20.07.2020 року). Згідно з Митного кодексу України до митної вартості товарів включаються витрати на транспортування товару лише у випадку, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару. Відтак, позивач правомірно не подав до Київської митниці Держмитслужби відомості щодо включення до ціни товару на умовах поставки CPT витрат, пов`язаних із транспортуванням товару, завантаженням, розвантаженням товарів до місця призначення. Таким чином, відповідно до умов поставки за контрактом № 2007/20 від 20.07.2020 року та наявними у справі товаросупровідними документами всі витрати (транспортування, страхування товару тощо) вже були включені продавцем в ціну товару, відображену у документах, наданих митному органу для митного оформлення. Тому надання додаткових документів, як і необхідність окремого відображення в них вартості витрат зі страхування, митним законодавством не передбачається. Щодо неможливості врахування висновків Дніпропетровської торгово-промислової палати: № ГО-2853 від 22.12.2020р.; № ГО-2890 від 28.12.2020р.; № ГО-2889 від 28.12.2020р.; № ГО-5 від 04.01.2021р., то згідно з частино 1 статті 11 Закону України «Про торгово-промислові палати України» саме Торгово-Промислові Палати (далі - ТПП) мають право проводити на замовлення українських та іноземних осіб експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість. Відповідно до частини 2 статті 11 вказаного Закону методичні та експертні документи, видані Торгово-промисловою палатою в межах її повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України. Слід відмітити, що діюча на території України редакція Митного кодексу України не містить наведених вище повноважень у представників митного органу під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, передбаченого статтею 54 МК України. З огляду на наведене, висновки Дніпропетровської Торгово-промислової палати Україні є достовірними, беззаперечними та достатніми доказами того, що дійсна ринкова вартість отриманого товару може дорівнювати контрактній і вказана на умовах поставки, погоджених сторонами зовнішньоекономічного контракту у відповідних інвойсах. Також суд першої інстанції вірно зазначив, що наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не перерахована у статті 58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів. З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правильно висновку про протиправність спірних рішень та як наслідок про задоволення позову. З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції. Відповідно до ч.4 ст.243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Результат розгляду: denied