Рішення адміністративного суду від 2022-09-27 00:00:00+03

Історія справи. 1. [PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач), в якому просив: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо відмови у перерахунку основного розміру пенсії Позивача, відповідно до Постанови KM України № 704 від 30.08.2017 та довідки фінансово-економічного управління СБУ № 21/3/2-9/878-1309 від 28.09.2020; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату Позивачу пенсії за вислугу років, відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи з 90% грошового забезпечення з урахуванням складових, вказаних у довідці фінансово економічного управління СБУ № 21/3/2-9/878-1309 від 28.09.2020: посадового окладу- 9300,00 грн; окладу за військовим званням - 1480,00 грн; надбавки за вислугу років 50% - 5390,00 грн; надбавки за особливості проходження служби 40% - 6468,00 грн; надбавки за службу в умовах режимних обмежень 15% - 1395,00 грн; преміювання 10% - 930,00 грн. Усього: 24963,00 грн, без обмеження максимальним розміром. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] зазначив, що він звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві з вимогою щодо проведення перерахунку його пенсії на підставі довідки фінансово-економічного управління СБУ № 21/3/2-9/878-1309 від 28.09.2020, але Відповідачем таку довідку було повернуто без виконання, оскільки, за твердженнями пенсійного органу, з якими Позивач не погоджується, пенсія перерахована і виплачується відповідно до норм законодавства, а направлена довідка не може бути підставою для перерахунку пенсії. 2. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 травня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю. Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що з 05.03.2019 (з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/3858/18) виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням відповідних складових грошового забезпечення, у разі надходження до органу ПФУ відповідної довідки для перерахунку пенсії особи. З таких підстав суд дійшов висновку, що Позивач набув право на перерахунок його пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки фінансово-економічного управління СБУ № 21/3/2-9/878-1309 від 28.09.2020. Разом з тим, суд зазначив, що Позивач має право на отримання пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення, з урахуванням складових, вказаних у вищезазначеній довідці, та без обмеження його пенсії максимальним розміром. 3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, стверджуючи, що Позивач не має права на перерахунок його пенсії на підставі довідки фінансово-економічного управління СБУ № 21/3/2-9/878-1309 від 28.09.2020, оскільки для вчинення органами ПФУ таких дій необхідним є прийняття відповідного нормативно-правового акта (постанови КМУ) та дотримання встановленого порядку отримання довідки про розмір грошового забезпечення. Крім того, на переконання Апелянта, пенсія Позивача підлягає обмеженню, оскільки це передбачено Законом № 1774-VIII від 06.12.2016 та ст. 43 спеціального Закону, які є чинними і підлягають застосуванню. При цьому, Апелянт зауважує, що визначення розміру соціальних і пенсійних виплат є монополією держави, незважаючи на норми Конституції України, які є нормами прямої дії, оскільки конкурентні умови щодо пенсійного забезпечення громадян регулюються Законами та прийнятими на їх виконання підзаконними актами, зокрема постановами КМУ. Також, Апелянт зазначає, що чинним законодавством передбачено граничний розмір пенсії 70% від грошового забезпечення. Разом з тим, Апелянт вважає, що позовні вимоги заявлені з пропуском шестимісячного строку звернення до суду. З цих та інших підстав, на думку Апелянта, оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому. 4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2022 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження. 5. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції. При цьому, у своєму відзиві Позивач, зокрема зазначає, що підставою для перерахунку пенсії є зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення, відповідна заява пенсіонера і додані до неї документи. Також, з приводу доводів Апелянта щодо відсоткової величини, з якої обчислюється пенсія, Позивач зазначає, що судовим рішенням у справі № 640/2353/19, яке набрало законної сили, уже встановлено його право на пенсію в розмірі 90% від грошового забезпечення і в даному випадку це не є предметом спору. Також, щодо доводів Апелянта стосовно обмеження пенсії максимальним розміром Позивач зазначає, що з 20.12.2016 відсутня частина 7 статті 43 Закону № 2262-ХІІ, на яку посилається Апелянт. В обґрунтування своєї правової позиції Позивач посилається на практику Верховного Суду у справах № 300/633/19 та № 370/2610/17. 6. Крім того, від Позивача надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження, в якому він посилається на те, що єдиним додатком до апеляційної скарги Відповідача, є виписка з ЄДРПОУ, яка мала б підтверджувати повноваження Дзядевич Л.В. на вчинення відповідних процесуальних дій в інтересах Апелянта, зокрема право підписувати апеляційну скаргу. Разом з тим, Позивач у своєму клопотанні зазначає, що така виписка не засвідчена належним чином, а тому не має юридичної сили і не підтверджує повноваження вказаної особи. 7. Перевіривши доводи зазначеної заяви Позивача, дослідивши відповідні обставини та матеріали справи і проаналізувавши норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що така заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судова колегія установила, що апеляційна скарга ГУ ПФУ в м. Києві, яка подана на рішення суду першої інстанції та за якою відкрито дане апеляційне провадження, підписана начальником ГУ ПФУ в м. Києві Л. Дзядевич. До вказаної скарги додано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Разом з тим, згідно з відомостями в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Л. Дзядевич дійсно є керівником ГУ ПФУ в м. Києві та має право вчиняти юридичні дії від імені вказаного органу без довіреності та представляти його інтереси. Частиною третьою статті 55 КАС України прямо передбачено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника. З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для закриття цього апеляційного провадження та для задоволення вищевказаної заяви Позивача. 8. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав. 9. Обставини справи, установлені судом першої інстанції. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Позивач перебуває на пенсійному забезпеченні в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У 2018 році при проведення перерахунку пенсії Позивача з 01.01.2018 Відповідачем не було враховано додаткові види його грошового забезпечення. 11.09.2020 Позивач звернувся до СБУ з приводу надання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку його пенсії. 30.09.2020 фінансово-економічне управління СБУ супровідним листом №21/3/2-П-138/5 надіслало Позивачу та Відповідачу довідку № 21/3/2-9/878-1309 від 28.09.2020 для перерахунку основного розміру пенсії Позивача. 05.03.2021 Позивач звернувся до Відповідача із заявою про перерахунок його пенсії на підставі вищевказаної довідки СБУ. 29.03.2021 у листі № 7382-7418/П-02/8-2600/21 ГУ ПФУ в м. Києві повідомило Позивача про відмову в перерахунку його пенсії та зазначило, що Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні і отримуєте пенсію, згідно із Законом № 2262-ХІІ, а також, що після прийняття КМУ постанови № 103 рішення про зміну розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, - яким було визначено умови, порядок та розміри перерахунку пенсій, не приймалось, і відповідно, повідомлення про проведення перерахунку пенсій, обчислених за нормами Закону № 2262-ХІІ від Міністерства соціальної політики України не надходило Також, у своєму листі Відповідач зазначив, що довідку СБУ про розмір грошового забезпечення № 21/3/2-9/878-1309 від 28.09.2020, складену на підставі на рішення Верховного Суду у зразковій справі № 160/8324/19, було повернуто без виконання. 10. Позивач, вважаючи порушеним своє право на перерахунок його пенсії, звернувся до суду з цим позовом. 11. Нормативно-правове обґрунтування. Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ), «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VІ (далі - Закон № 3668-VІ), Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою КМУ від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45), постановою КМУ від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Постанова № 103), Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 (далі - Положення № 280), Положенням про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 (далі - Положення № 28-2), Інструкцією з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 31.12.2014 № 937 (далі - Інструкція № 937), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (зі змінами), затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі - Порядок № 3-1). Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У частині першій статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Щодо перерахунку пенсії Позивача на підставі оновленої довідки СБ України. Статтею 9 Закону № 2011-XII визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. У статті 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Викладена норма статті 43 Закону № 2262-ХІІ міститься в розділі V «Обчислення пенсії», тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення. Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18 та Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 у зразковій справі № 160/8324/19. Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262-XII, згідно з якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку. Кабінет Міністрів України постановою від 13.02.2008 № 45 затвердив Порядок № 45. Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. 30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704, яка набрала чинності 01.03.2018 та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Зокрема, постановою Уряду № 704 установлено такі додаткові види грошового забезпечення: - надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років (абзац четвертий підпункту 1 пункту 5 постанови № 704); - надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (пункт 6 постанови № 704). Підпунктом 2 пункту 5 постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення. Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45 в редакції постанови КМУ № 103 передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням. Водночас Додаток 2 до Порядку № 45 передбачає форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою № 103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення). Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Уряду №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45. До компетенції Уряду входить прийняття, зміна чи припинення дії Порядку № 45. Проте, зміни внесені постановою Уряду № 103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін. Водночас алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема ГУ ПФУ та відповідач у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 не змінився. Відповідно до пункту 23 Порядку № 3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії. Згідно з пунктом 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії. Щодо обмеження пенсії максимальним розміром. Згідно з частинами першою, третьою статті 43 Закону № 2262-XII у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 848-VIII від 24.12.2015 частину п`яту статті 43 доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень». Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VІІІ від 06.12.2016, який опублікований в газеті «Голос України» 27.12.2016 та відповідно до Прикінцевих положень набрав чинності з 01.01.2017, у частині сьомій статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року». Згідно зі ст. 2 Закону № 3668-VI (із змінами та доповненнями) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Податкового кодексу України, Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати 10740 гривень. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Висновки суду апеляційної інстанції. Щодо Перерахунку пенсії Позивача на підставі оновленої довідки СБ України. 12. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної у списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. 13. Довідки видаються державним органом, з якого особу було звільнено зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком. 14. Таким чином, підставою для вчинення органами ПФУ дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути довідка від уповноваженого органу, в якому особа проходила службу, відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ. 15. Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 553/3619/16-а та від 15.07.2020 у справі № 320/3360/19. 16. Отже, починаючи з 05.03.2019 - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ. 17. Разом з тим, саме з моменту отримання належної довідки, зокрема поданої органом, в якому Позивач проходив службу, в пенсійного органу виникає обов`язок щодо здійснення перерахунку його пенсії. Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 у зразковій справі № 160/8324/19. 18. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що довідка фінансово-економічного управління СБУ № 21/3/2-9/878-1309 від 28.09.2020 про розмір грошового забезпечення Позивача для перерахунку його пенсії була отримана Відповідачем у жовтні 2020, тобто саме з 01.10.2020 в ГУ ПФУ в м. Києві виникли підстави для перерахунку пенсії Позивача. 19. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності відмови ГУ ПФУ в м. Києві у здійсненні відповідного перерахунку пенсії Позивача на підставі вказаної довідки фінансово-економічного управління СБУ. 20. При цьому, судова колегія враховує правову позиція ЄСПЛ, викладену в рішенні по справі «Стреч проти Сполучного Королівства» («Stretch - United Kingdom» № 44277/98), в якому Суд, здійснюючи прецедентне тлумачення ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначив, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Крім того, у справі «Фон Мальтцан та інші проти Німеччини» («Von Maltzan and Others v. Germany» № 71916/01, № 71917/01 та № 10260/02) ЄСПЛ надав тлумачення поняттю «майно» саме в контексті ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, відповідно до якого таке поняття охоплює як «наявне майно», так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності». При цьому, Суд зробив висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися «активом»: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність. Разом з тим, у рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. 21. Доводи Відповідача щодо порушення Позивачем строків звернення до суду з цим позовом колегія суддів до уваги не приймає, оскільки, відповідно до приписів ч. 2 ст. 122 КАС України, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення до суду, який розпочинається з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав та/або охоронюваних законом інтересів. Разом з тим, спірні в цій справі правовідносини між Позивачем і Відповідачем виникли з моменту відмови Відповідачем у здійсненні перерахунку пенсії Позивача на підставі довідки фінансово-економічного управління СБУ № 21/3/2-9/878-1309 від 28.09.2020, а саме з 06.04.2021 (дата отримання Позивачем листа-відмови ГУ ПФУ в м. Києві). Тож, звернувшись до суду з цим позовом 05.10.2021, Позивач дотримався вищезазначеного шестимісячного процесуального строку звернення, а тому підстави для залишення без розгляду його позовної заяви відсутні. 22. Втім, визначаючи період, за який позовні вимоги в цій справі підлягають задоволенню, судова колегія звертає увагу на те, що як відзначалося вище, Позивач набув право на відповідний перерахунок його пенсії з 05.03.2019, але у Відповідача обов`язок щодо здійснення такого перерахунку виник з дати отримання відповідної довідки про розмір грошового забезпечення, тобто лише в жовтні 2020 року. Водночас, ст.ст. 51, 63 Закону № 2262-ХІІ обмежено період, у межах якого орган ПФУ в такому випадку повинен перерахувати та виплатити пенсію за минулий час. Такий період становить 12 місяців і відповідні норми матеріального права є імперативними. У контексті аналізу вказаного питання судова колегія зазначає, що відповідно до частини третьої статті 51 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. Тобто, підставами для перерахунку пенсії особи за минулий час без обмеження строком є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій. Втім, у даному випадку, у межах виниклих спірних правовідносин мали місце інші обставини, а саме - визнання протиправним та скасування рішенням суду відповідних положень Постанови № 103, якою обмежувалися складові грошового забезпечення, що підлягають врахуванню для розрахунку пенсії, а не введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій та/або зміна їх розміру. Тому, до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина друга, а не третя статті 51 Закону № 2262-ХІІ, відповідно до якої перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. З огляду на це, судова колегія приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для визнання протиправними дій Відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії Позивача на підставі вищевказаної довідки та для зобов`язання Відповідача вчинити відповідні дії (здійснити перерахунок, нарахування і виплату пенсії Позивачки) за період з 01.10.2019 (перший день місяця, що слідує за місяцем, коли особа звернулася до органу ПФУ, враховуючи вищевказаний граничний період 12 місяців від дати отримання Відповідачем довідки ФЕУ СБУ для перерахунку пенсії Позивача). 23. Отже, позовні вимоги в цій справі в частині щодо перерахунку пенсії Позивача на підставі вищевказаної довідки ФЕУ СБУ підлягають задоволенню частково, що не було встановлено судом першої інстанції, призвело до неправильного вирішення спору в цій частині та, відповідно до ст. 317 КАС України, є підставою для скасування судового рішення в частині вирішення таких позовних вимог. Щодо відсоткового коефіцієнту для перерахунку пенсії Позивача. 24. Аналізуючи доводи апеляційної скарги в цій частині, колегія суддів звертає увагу на те, що судовим рішенням у справі № 640/2353/19, яке набрало законної сили 30.09.2019, установлено право Позивача на перерахунок його пенсії з 01.01.2018 у розмірі 90% від грошового забезпечення. У даній справі № 640/28555/21 таке питання не є предметом судового розгляду, оскільки вже вирішено судовим рішенням, яке відповідно до ст. 78 КАС України, має преюдиціальне значення для розгляду цього спору. Тож, відповідні доводи Апелянта з цього приводу, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані та безпідставні. Щодо обмеження пенсії Позивача максимальним розміром. 25. Так, з аналізу вищенаведених законодавчих приписів убачається, що обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав чинності 01.10.2011. 26. Водночас, вказаним Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. 27. Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII. 28. Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення КС України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016. 29. КС України у вказаному рішенні виходив з того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей, є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України. 30. Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом. 31. При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців. 32. Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII, з урахуванням рішення КС України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців. 33. Аналогічні правові висновки викладено в постанові Верховного Суду від 08.09.2022 у справі № 380/6429/20 та, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, є обов`язковими для врахування апеляційним судом при вирішенні цієї справи. 34. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що Відповідачем у спірних правовідносинах надається перевага найменш сприятливому для Позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону № 3668-VI внаслідок чого обмежено розмір його пенсії 10-ма прожитковими мінімумами. 35. Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи. 36. У постанові від 13.02.2019 у зразковій справі № 822/524/18 Великою Палатою Верховного Суду з посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових прогалин щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи. 37. Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016. 38. Тому обмеження максимального розміру пенсії Позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-XII, є протиправним. 39. Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 26.01.2022 у справі № 569/2950/17, від 20.07.2022 у справі у справі № 340/2476/21, від 02.08.2022 у справі № 240/1369/21, від 08.09.2022 у справі № 380/6429/20. 40. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід. Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. 41. Отже, при вирішенні відповідних позовних вимог суд першої інстанції повно встановив обставини справи та правильно застосував норми матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, рішення суду в цій частині підлягає залишенню без змін. 42. Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції - скасуванню в частині задоволення позовних вимог за період з 01.04.2019 по 30.09.2019 включно, а такі позовні вимоги - залишенню без задоволення. В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін. 43. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати перерозподілу не підлягають.

Результат розгляду: partial