Рішення адміністративного суду від 2023-02-03 00:00:00+02

Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування своїх позовних вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що 18 листопада 2022 року поліцейським взводу № 2, роти № 3, батальйону №1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції Квик Олегом Андрійовичем, відносно позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія БАД №418865. Відповідно до винесеної постанови, його було визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП України. Як зазначено в постанові, 18.11.2022 року о 14.17 годині на автодорозі Київ - Чоп МО6 610км, водій керував транспортним засобом у якого не ввімкнене ближнє світло фар, чим порушив п. п. 9.8 в ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Зобов`язано сплатити грошовий штраф у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень. З вказаною постановою позивач не згоден, оскільки вважає, що жодних порушень Правил дорожнього руху не вчиняв, та повідомив працівника поліції про те, що денні ходові вогні ввімкнені, на що останній не відреагував. Наявність денних ходових вогнів в конструкції даного ТЗ підтверджується керівництвом з експлуатації автомобіля SUBARU (ст. 11-53). Доказів вчинення позивачем правопорушення на його вимогу працівник поліції не представив. Окрім того, вважає, що використання зовнішніх світлових приладів регулюється розділом 19 ПДР України, а використання попереджувальних сигналів розділом 9 ПДР України. \~ \~ \~ \~Таким чином, вони не можуть бути піддані відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за невключення за межами населеного пункту з 01 жовтня до 01 травня денних ходових вогнів або ближнього світла фар, після чого, їх дії підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП, відповідно до змісту якої, інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою та другою статті 129, статтею 139 і 140 цього Кодексу, тягнуть за собою попередження. Відповідно до п. 9.1 (г) Правил дорожнього руху України, попередніми сигналами є увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби. Відповідно п. 9.8 Правил дорожнього руху України, з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами, повинні бути встановлені денні ходові вогні, а в разі їх створення в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. Денні ходові вогні - це зовнішні світлові прилади і з точки зору ПДР України вони є попереджувальним сигналом. Вимоги до його використання містяться в розділі 9 ПДР України "Попереджувальні сигнали", в той час як вимоги щодо використання зовнішніх світлових приладів передбачені в розділі 19 ПДР України "Користування зовнішніми світловими приладами". Отже, використання зовнішніх світлових приладів регулюється розділом 19 ПДР України, а використання попереджувальних сигналів розділом 9 ПДР України. Вважає, що відповідачем його притягнуто до відповідальності за порушення п.9.8 ПДР України, а саме рух транспортного засобу без ввімкненого ближнього світла фар, тобто попереджувального сигналу. Проте в постанові зазначено порушення правил користування зовнішніми світловими приладами, однак правила користування зовнішніми світловими приладами визначено розділом 19 ПДР України. Відтак, вважає, що постанова про накладання адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення складена без достатніх на те правових підстав, а тому є протиправною, необгрунтованою і підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю. Відповідач не скористався правом на подання відзиву. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, хоча повідомлялися про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомили. Заяви та клопотання, подані учасниками справи. Позивачем 22.12.2022 подано заяву про усунення недоліків позовної заяви. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 14.12.2022 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою від 23.12.2022 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАД № 41885 від 18.11.2022, 18 листопада 2022 року о 14 год 17 хв водій автомобіля марки SUBARU FORESTER, [PERSON] , керував ним за межами населеного пункту без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив пп.9.8 ПДР. Відповідно до вказаної постанови, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини носять публічно-правовий характер та виникли між сторонами у зв`язку з незгодою позивача з рішенням суб`єкта владних повноважень про порушення позивачем Правил дорожнього руху та накладення, у зв`язку з цим, на нього адміністративного стягнення у виді штрафу. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства та Правил дорожнього руху. Так, частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: granted