Рішення адміністративного суду від 2022-07-20 00:00:00+03

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати дії відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення у період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року, а також з 01 січня 2017 року по 28 лютого 2018 з урахуванням базового місяця січень 2008 року протиправними; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за цей період з урахуванням базового місяця січень 2008 року. Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року позов задоволено частково: - визнано протиправними дії військової частини [NUMBER] Національної гвардії України щодо нарахування та виплати [PERSON] індексації грошового забезпечення за період з 01 липня 2016 року по 31 грудня 2016 року включно без урахування базового місяця січень 2008 року; - зобов`язано військову частину [NUMBER] Національної гвардії України нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з 01 липня 2016 року по 31 грудня 2016 року включно, враховуючи базовий місяць січень 2008 року а також раніше виплачені суми; - визнана протиправною бездіяльність військової частини [NUMBER] Національної гвардії України, що полягає у непроведенні нарахування та виплати [PERSON] індексації грошового забезпечення у період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року, а також з 01 січня 2017 року по 28 лютого 2018 включно; - зобов`язано військову частину [NUMBER] Національної гвардії України нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року, а також з 01 січня 2017 року по 28 лютого 2018 включно. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного. Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що наказом начальника Західного територіального управління Національної гвардії України №41о/с від 06 серпня 2020 року позивача звільнено з військової служби відповідно до підпункту "а" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку із закінченням строку контракту. На реалізацію вказаного наказу командиром військової частини [NUMBER] Національної гвардії України видано наказ від 26 серпня 2021 року №199, яким [PERSON] з 29 серпня 2021 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Калинівського районного військового комісаріату у Вінницькій області. 15 березня 2021 року позивач звернувся до військової частини [NUMBER] Національної гвардії України із запитом на інформацію, у якому просив нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення. Листом вих. №50/28/32-К-485 від 22 березня 2021 року військова частина [NUMBER] Національної гвардії України повідомила заявника про те, що індексація грошового забезпечення позивача здійснювалася відповідно до чинного законодавства. При цьому, з січня 2017 року індексація грошового забезпечення не здійснювалася. Також відповідач вказав, що для отримання інформації про нарахування та виплату індексації за період з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2016 року позивачу слід звернутися до Центрального архівного відділу Національної гвардії України. 05 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до Центрального архівного відділу Національної гвардії України із запитом про надання інформації щодо розміру нарахованої та виплаченої індексації за період з 01 січня 2008 року по 28 лютого 2020 року. Листом вих. №425 від 17 травня 2021 року Центральним архівним відділом Національної гвардії України надано копії особистих карток позивача за період з 2008 року по 2016 рік з інформацією щодо нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення. Так, архівна довідка №692 від 17 травня 2021 року свідчить про те, що у період з 01 січня по 30 червня 2016 року позивачеві індексація грошового забезпечення не нараховувалась і не виплачувалась. Водночас, з 01 липня по 31 грудня 2016 року індексація грошового забезпечення позивачеві виплачена. Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. Так, відповідно до частин 1 - 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (стаття 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення"). Тобто, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг. В силу положень частини 1 статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Статтею 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" передбачено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України. Вимогами статей 18 та 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" встановлено, що індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення. За змістом пункту 2 вказаного Порядку індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу. Згідно пункту 4 цього Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац 8 пункту 4 Порядку). Отже, індексація доходів громадян, зокрема грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних соціальних гарантій, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. З матеріалів справи встановлено, що позивачу у період з 01 січня по 30 червня 2016 року, а також з 01 січня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно індексація грошового забезпечення не проводилася. Водночас, при нарахуванні та виплаті позивачу сум індексації грошового забезпечення за період з 01 липня 2016 року по 31 грудня 2016 року включно відповідачем не враховувався базовий місяць січень 2008 року. У відповідності до пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту. Згідно з пунктом 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. Таким чином, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадового окладу особи. У разі підвищення тарифних ставок (окладів) значення індексу у місяці підвищення береться за 1 або 100 %, тобто місяць підвищення вважається базовим і індексація в цьому місяці не проводиться, якщо сума підвищення заробітної плати перевищить суму індексації. Слід зазначити, що на момент виникнення спірних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабміну України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07 листопада 2007 року №1294 (надалі - Постанова №1294), якою затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців. За правилами пункту 13 Постанови №1294 вказана постанова набирає чинності з 01 січня 2008 року. З врахуванням приписів пункту 5 Порядку №1078 саме січень 2008 року є місяцем, в якому відбулося підвищення грошових доходів військовослужбовців та є базовим при проведенні індексації. Тобто, під час проведення індексації грошового забезпечення позивача з 01 липня по 31 грудня 2016 року відповідачем слід було враховувати базовий місяць січень 2008 року, чого зроблено не було. Також, 30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців. В силу пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103) ця постанова набирає чинності з 01 березня 2018 року. Відтак, з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року (з 01 березня 2018 року), якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, базовим місяцем для розрахунку індексації є відповідно березень 2018 року. За наведених обставин, військовою частиною [NUMBER] Національної гвардії України допущено протиправні дії щодо проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 липня 2016 року по 31 грудня 2016 року без урахування базового місяця січень 2008 року, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог цій частині. Водночас, у період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року, а також з 01 січня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно відповідачем взагалі не проведено виплату індексації грошового забезпечення позивача, а тому питання про те, який базовий місяць має застосовуватись під час нарахування індексації за такий період є передчасним, адже права та інтереси позивача в цій частині ще не порушені. Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Результат розгляду: denied