Рішення адміністративного суду від 2022-05-13 00:00:00+03

10.09.2021р. [PERSON] звернувся з позовом до Військової частини [NUMBER] в якому просив суд: - \~визнати протиправними дії щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. 28.04.2021р.; - зобов`язати нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. 28.04.2021р. з врахуванням січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців для розрахунку із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого\~ Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004р. №44; - зобов`язати нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати\~ за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати індексації. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду \~\~від 22.12.2021р. позов задоволено частково. Суд визнав протиправною бездіяльність військової частини [NUMBER] щодо не нарахування та невиплати [PERSON] індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. - 28.04.2021р. включно. Крім того, суд зобов`язав військову частину [NUMBER] нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. - 28.04.2021р. включно відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003р. з урахуванням виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004р. Також, суд зобов`язав військову частину [NUMBER] нарахувати та виплатити [PERSON] компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки такої виплати з січня 2016 року по день її фактичної виплати. У задоволені решти частини позовних вимог суд відмовив. Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт [PERSON] , подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Просить суд, скасувати рішення суду першої інстанції \~у частині зобов`язання військової частини [NUMBER] нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016р.-28.04.2021р. та ухвалити нову постанову, якою зобов`язати військову частину [NUMBER] нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. - 28.04.2021р. із застосуванням базових місяців (як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення) січня 2008 року та березня 2018 року. Апелянт, Військова частинна [NUMBER] також подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Просить суд, змінити рішення суду першої інстанції шляхом виключення із мотивувальної частини рішення абзаци 88-89, та абзаци 2, 3 резолютивної частини \~викласти \~в наступній редакції: - визнати протиправною бездіяльність військової частини [NUMBER] щодо не нарахування та невиплати [PERSON] індексації грошового забезпечення в повному обсязі за період з 01.01.2016р. - 28.02.2018р. включно; - зобов`язати військову частину [NUMBER] нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. - 28.02.2018р. включно відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003р. з урахуванням виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004р. Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга [PERSON] не підлягає до задоволення, а апеляційна скарга військової частини [NUMBER] підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. 12.03.2021р. Наказом командувача десантно-штурмових військ Збройних Сил України №35, заступник командира роти вогневої підтримки-інструктор з повітряної підготовки 2 десантно-штурмового батальйону військової частини [NUMBER] \~ [PERSON] звільнений з військової служби у запас за п.п. «а» ч.5 п.2 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №81 від 28.04.2021р., заступник командира роти вогневої підтримки-інструктор з повітряної підготовки 2 десантно-штурмового батальйону військової частини [NUMBER] \~ [PERSON] виключено зі списків особового складу частини та всіх видів грошового забезпечення. Із змісту довідки про нарахування грошового забезпечення від 26.08.2021р. №924 видно, що з січня 2016р. - листопад 2018р. індексація грошового забезпечення позивачу не нараховувалась та не виплачувалась, в період з грудня 2018 - квітень 2021р. виплачувалась за грудень 2018р.- лютий 2019р. в розмірі 71 грн.08 коп., з березень 2019р.- червень 2019р. 134.47 грн., липень 207,72 грн., серпень 2019р.- 205.72 грн., вересень 2019р.- листопад 2019р. 206.72 грн., грудень 2019р. 216,51 грн., січень 2020р. червень 2020р.- \~216.51 грн., липень 2020р. - листопад 2020р. 226,29 грн., грудень 2020р. 233,81 грн., січень-березень 2021р. 331,42 грн., квітень 2021р. 387,72 грн. Підставою для невиплати зазначено відсутність фінансового ресурсу в Міністерстві оборони України. Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~ визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Із змісту абз.1 ч.1\~ ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~ видно, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. абз.2 ч.3\~ ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~ визначено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Індексація грошових доходів населення здійснюється відповідно до\~ Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~ та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого\~ постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078\~ (надалі - Порядок №1078). Відповідно до\~ \~ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. абз.2 ч.4\~ ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~ встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. ч.2, ч.3\~ ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~ передбачено, що до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів. (ст.9 Закону) ст.18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»\~ визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі\~ ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. У п.1-1 Порядку № 1078 визначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування\~ Закону України від 06.02.2003 № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». п.4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). В п.6 Порядку №1078 визначено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету; 3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів; 4) індексація допомоги по безробіттю, що надається відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, проводиться за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття; 5) індексація стипендій особам, які навчаються, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються; 6) індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів; 7) індексація сум відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також сум, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються. У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік. У зв`язку з прийняттям\~ Кабінетом Міністрів України постанови № 1013 від 09.12.2015р., яка набрала чинності з 15.12.2015р. та підлягала застосуванню з 01.12.2015р., істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення. У редакції Постанови № 1013 від 09.12.2015р. п.5. Порядку № 1078 викладено у такій редакції: «У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу…». Отже, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації. Аналіз наведених вище нормативно-правових актів, за відсутністю затвердженого особливого порядку індексації військовослужбовців, дає підстави для нарахування індексації грошового забезпечення у встановленому Урядом України порядку, а саме Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого\~ постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078. Тобто, сума індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті. Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що відсутність коштів для виплати індексації судом не заслуговують на увагу, оскільки індексація заробітної плати (грошового забезпечення) є одним із способів забезпечення державних соціальних стандартів і нормативів, тому держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань, шляхом не виділення на дані цілі бюджетних асигнувань, без внесення відповідних змін до чинного законодавства щодо зміни соціальних стандартів і нормативів. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12.12.2018р. по справі № 825/874/17. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що не нарахування та невиплата Військовою частиною [NUMBER] всупереч Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»,\~ Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~ та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, який затверджений\~ Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078\~ позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016р.- листопад2018р. та часткове нарахування та виплата \~в період з грудня 2018р. квітень 2021 р. є протиправною. При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вимога про встановлення базового місяця для нарахування індексації не підлягає до задоволення, оскільки у цій частині права позивача ще не порушені. Колегія суддів вважає зазначити, що відповідач індексацію не нараховував та базовий місяць не визначав, а тому суд позбавлений можливості визначити такий для нарахування індексації. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нараховувати та виплачувати індексацію грошового забезпечення та визначити базовий місяць. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 15.10.2020р. в справі № 240/11882/19. Доводи апелянта [PERSON] про встановлення базових місяців ( січня 2008р., березня 2018р.) \~для нарахування індексації колегія суддів не приймає до уваги, оскільки у цій частині права позивача ще не порушені. За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльності військової частини [NUMBER] щодо не нарахування та невиплати [PERSON] індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016р.-28.04.2021р. та зобов`язання \~військову частину [NUMBER] нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. - 28.04.2021р. з врахуванням виплачених сум відповідно до Порядку № 1078. Разом з тим, колегія суддів дійшла висновків що апеляційна скарга військової частини [NUMBER] \~в частині \~виключення з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції абз.88-89, що стосується визначення базових місяців за період з 01.01.2016р.-28.04.2021р., а саме - січня 2008р. та березня 2018р. при проведенні позивачу індексації грошового забезпечення не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Як зазначено Верховним Судом у постановах від 19.06.2019р. у справі №825/1987/17, від 20.11.2019р. у справі № 620/1892/19, від 05.02.2020р. у справі № 825/565/17 індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. За відсутності затвердженого особливого порядку індексації грошового забезпечення військовослужбовців, нарахування індексації грошового забезпечення здійснюється у встановленому Кабінету Міністрів України порядку, а саме відповідно до Порядку №1078. Сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до\~ Закону України № 1282-XII, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті. Із змісту п.5 Порядку № 1078 видно, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Аналіз вказаних норм свідчить про те, що місяць в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців. Крім того, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, а тому базовий період не змінюється, а сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007р № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», яка набрала чинності 01.01.2008р. та втратила чинність 01.03.2018р. (далі - Постанова № 1294), встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком №1 до Постанови № 1294. Підвищення тарифних ставок (окладів) після 01.01.2008р., в тому числі в період перебування позивача на службі, є підставою для встановлення іншого базового місяця при проведенні індексації. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в мотивувальній частині, що базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача за період з січня 2016 р.-лютий 2018 р. є саме січень 2008 року, в якому Постановою №1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців, Крім того, із змісту\~ Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб"\~ в редакції від 24.02.2018р. яка набрала чинності з 01.03.2018р. видно, що змінено систему виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та розміри тарифних ставок. Зокрема, затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України, базовим місцем для нарахування військовослужбовцям індексації грошового забезпечення є березень 2018р. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.07.2019р. у справі № 240/4911/18), від 07.08.2019р. у справі №825/694/17, від 23.10.2019р. у справі №825/1832/17, від 19.03.2020 у справі № 820/5286/17. Щодо вимог про нарахування та виплату [PERSON] компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати за період з 01.01.2016р. по день фактичної виплати індексації, колегія суддів зазначає наступне. ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Тобто, необхідною ознакою при вирішенні спору, є встановлення факту нарахування доходу, про що вказано у ст. 3 цього Закону. За змістом ст.4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. На підставі аналізу норм Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 видно, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії; 2) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата); 3) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 4) затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; 5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) і компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення. Таким чином, за наявності визначених Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» умов, присуджена за рішенням суду сума підлягає компенсації у тому ж самому порядку, якщо ці умови настали у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі №6-43цс14. Отже, визначальними обставинами для виплати компенсації є дати нарахування та фактичної виплати вказаних доходів, оскільки основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої\~ ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»\~ є порушення встановлених строків саме виплати нарахованих доходів. Тобто, право на компенсацію позивач набуде після набрання законної сили судовим рішенням у даній справі та у разі несвоєчасної виплати відповідачем сум доходу, які стягнуто на підставі цього рішення. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги у цій частині є передчасними, а тому не підлягають до задоволення, на що суд першої інстанції не звернув увагу та порушив норми матеріального та процесуального права Відповідно до\~ ст.242 КАС України\~ рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. ст. 317 КАС України\~ передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати в частині задоволення позову про зобов`язання Військової частини [NUMBER] нарахувати та виплатити [PERSON] компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки такої виплати з січня 2016 року по день її фактичної виплати та прийняти нову постанову в цій частині, якою в задоволенні позову відмовити. В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Результат розгляду: partial