Рішення адміністративного суду від 2022-07-19 00:00:00+03

07.05.2021 року позивач - Головне управління ДПС в Одеській області (відокремлений підрозділ ДПС України без статусу юридичної особи публічного права) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до [PERSON] , в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви (а.с. 25-27), \~просив суд стягнути з відповідача заборгованість зі сплати транспортного податку в розмірі 10416,67 грн. В обґрунтування позовних вимог про стягнення податкового боргу, контролюючий орган посилався на те, що відповідач є платником податків, \~та станом на 10.02.2021 року має заборгованість зі сплати транспортного податку в сумі 10416,67 грн., яка виникла в результаті визначення податкового зобов`язання \~податковим повідомленням-рішенням від 29.10.2018 року №30003240-5307-1509, та податкової вимоги форми «Ф» №231883-53 від 10.10.2019 року, які були направлені на адресу відповідача платника транспортного податку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 24.06.2021 року [PERSON] подав до Одеського окружного адміністративного суду зустрічний адміністративний позов до Головного управління ДПС в Одеській області (відокремленого підрозділу ДПС України без статусу юридичної особи публічного права), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.10.2018 року №0003240-5307-1509. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обґрунтування своїх зустрічних позовних вимог [PERSON] посилався на те, що податковий орган не надав доказів вручення йому оскарженого податкового повідомлення-рішення. Посилався [PERSON] і на відсутність доказів того, що він є платником транспортного податку, оскільки у 2018 році він не придбавав транспортного засобу вартістю \~понад 1396125 грн. При цьому [PERSON] вказував, що він у 2018 року придбав пошкоджений легковий автомобіль Audi Q7, 2017 року випуску з об`ємом двигуна 2995 куб.см., за 27000 доларів США (731054,19 грн. по курсу НБУ \~на дату придбання 13.06.2018 р.), та реальна ринкова вартість якого, відповідно до експертного дослідження та з урахуванням пошкоджень, є меншою ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2018 року. Зазначені обставини на думку позивача за зустрічним позовом свідчать \~про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року, ухваленим у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження, зустрічний позов [PERSON] задоволений; визнане протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення від 29.10.2018 року №0003240-5307-1509; відмовлено у задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС в Одеській області до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 10416,67 грн. Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області (відокремлений підрозділ ДПС України без статусу юридичної особи публічного права) подало апеляційну скаргу (а.с. 194-202), в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні зустрічного позову [PERSON] та задовольнити в повному обсязі адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області (відокремленого підрозділу ДПС України без статусу юридичної особи публічного права). В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що «він не погоджується із рішення суду першої інстанції в частині правового застосування судом першої інстанції норм матеріального права щодо застосування \~п.п. 267.6.1. п. 267. 6 ст. 267 ПК України, також чинних вимог центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України». \~При цьому апелянт вказує, що суд першої інстанції проігнорував той факт, що при пошкодженні автомобіля його ринкова вартість, відповідно до вимог ПК України, не може зменшуватися, а тому розрахунок транспортного податку, наданий контролюючим органом, відповідає всім нормам чинного законодавства. Інші доводи апеляційної скарги є ідентичними обґрунтуванню позовних вимог та заперечень на зустрічний позов. [PERSON] своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що 28.06.2018 року за [PERSON] зареєстрований транспортний засіб: автомобіль марки AUDI Q7, 2017 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; тип - загальний легковий Універсал-В, об`єм циліндрів двигуна 2995 куб.см., тип палива бензин (а.с.130). Вказаний автомобіль [PERSON] придбав у пошкодженому вигляді, таким, що був у використанні, що не оспорюється учасниками справи та підтверджено звітом від 13.06.2018 року №391-18 \~про незалежну оцінку нерозмитненого бувшого у використанні \~пошкодженого транспортного засобу (а.с. \~58-83). 29.10.2018 року Головним управлінням ДФС в Одеській області сформоване податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №0003240-5307-1509 (а.с. 13), яким [PERSON] визначена сума податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2018 рік у розмірі 10416,67 грн. Відповідно до розрахунку до вказаного податкового повідомлення-рішення, сума грошового зобов`язання по транспортному податку визначена за 5 місяців перебування у власності [PERSON] транспортного засобу (а.с.133). Відповідно до довідки \~відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області місце проживання [PERSON] з 22.03.2001 року зареєстроване: [ADDRESS] (а.с. 14). Податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 29.10.2018 року №0003240-5307-1509 направлене [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , але було повернуте до контролюючого органу з відміткою про причини невручення від 05.01.2019 року «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 13) У зв`язку з несплатою [PERSON] заборгованості у встановлені законодавством строки, податковим органом винесено податкову вимогу форми «Ф» від 10.10.2019 року за №231883-53 (а.с.12), яка направлена [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , але була повернута до контролюючого органу з відміткою про причини невручення від 22.11.2019 року \~«за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 12-зворот). Також, відповідно до звіту від 13.06.2018 року №391-18 про незалежну оцінку нерозмитненого бувшого у використанні \~пошкодженого транспортного засобу (а.с. \~58-83), ринкова вартість нерозмитненого бувшого у використанні пошкодженого транспортного засобу - автомобіль марки AUDI Q7, 2017 року випуску, кузов № [NUMBER] , становить станом на 13.06.2018 року - \~28023,16 доларів США або по курсу НБУ 731054,19 грн. (а.с. 58-69). Вирішуючи спір, відмовляючи у задоволенні первісного позову та задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив з того, що належний [PERSON] транспортний засіб у 2018 році не був об`єктом оподаткування транспортним податком, оскільки такий транспортний засіб відсутній в переліку легкових автомобілів та їх середньоринкової вартості, який розміщений на офіційному веб-сайті Мінекономіки. Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд встановив помилковість висновків суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення первісного позову та щодо наявності правових підстав для задоволення зустрічного позову, з огляду на таке. Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Статтею 19 Основного Закону встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини 1 статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. За приписами п.п.10.1.1 п. 10.1. ст. 10, п.п. 265.1.2. п. 265.1 ст. 265 ПК України(тут і надалі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин жовтень 2018 року) транспортний податок є податком на майно, який віднесений до місцевих податків. Питання транспортного податку врегульоване статтею 267 Податкового кодексу України. Платникам транспортного податку є, зокрема, фізичні особи, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, які є об`єктом оподаткування (п.п. 267.1.1. п. 267.1 ст. 267 ПК України). Відповідно до абзацу першого п.п.267.2.1. п. 267.2 ст. 267 ПК України, об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Абзацом другим п.п.267.2.1. п. 267.2 ст. 267 ПК України, встановлено, що середньоринкова вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; За приписами абзацу 3 п.п.267.2.1. п. 267.2 ст. 267 ПК України щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального. Таким чином, перелік об`єктів оподаткування транспортним податком, середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який містить дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального, оприлюднюється на офіційному веб-сайті Міністерства економіки України щороку до 01 лютого. Згідно з п. 267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Порядок обчислення та сплати податку визначений положеннями п. \~267.6 ст. 267 ПК України. Так, п.п. 267.6.1 вказаного пункту передбачено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Згідно з підпунктом 267.6.2 цього пункту, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року). Відповідно до п.п. 267.5.1 п. 267.5 ст. 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року. Станом на 01 січня 2018 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 3723,00 грн. (ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік»). Отже, 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2018 року складали 1396125,00 грн. Таким чином, об`єктом оподаткування у 2018 році транспортним податком стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 396 125,00 грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно). Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку (підпункт 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 ПК України). За змістом підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року). Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності. Відповідно до підпункту 267.6.6 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України за об`єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу. Щодо віднесення легкових автомобілем до об`єктів оподаткування з урахуванням технічних характеристик, апеляційний суд зазначає таке. Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 № 66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі- Методика), відповідно до пункту 2 якої встановлено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року №403 (далі - Порядок №403), де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки перемикання передач. Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного вебсайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про його марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (пункт 14 Порядку №403). Згідно з пункту 13 Методики, Мінекономіки відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального. У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономіки інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономіки за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті. Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2018 році (з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі. Проте, апеляційний суд не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності на офіційному веб-сайті Міністерства економіки України в переліку об`єктів оподаткування транспортним податком за 2018 року такого транспортного засобу, право власності на який зареєстроване за [PERSON] . Так, відповідно до здійсненої апеляційним судом роздруківки з офіційного веб-сайту Міністерства економіки України Переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом \~на 01 січня 2018 року, вказаний перелік містить, зокрема такі транспортні засоби: - марка Audi, модель - Q7, рік випуску включно до 5 років, об`єм циліндрів двигуна 3,0 літри, тип пального бензин; - марка Audi, модель - Q7, рік випуску включно до 3 років, об`єм циліндрів двигуна 3,0 літри, тип пального дизель; - \~марка Audi, модель - Q7, рік випуску включно до 1 років, об`єм циліндрів двигуна 4,2 літри, тип пального дизель. При цьому апеляційний суд застосовує правову позицію судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду викладену у постанові від 20.06.2022 року у справі №826/15940/18, відповідно до якої об`єм двигуна у сукупності елементів, які впливають на вартість автомобіля як об`єкта оподаткування, застосовується у Методиці як економічна характеристика автомобіля, а не суто технічний його показник. Тому очевидним є, що при віднесенні певної моделі до визначених Мінекономрозвитку об`єктів для оподаткування транспортним податком виправданим є застосування загальноприйнятого позначення об`єму двигуна у літрах, а не його детальних технічних характеристик у кубічних сантиметрах, оскільки цього достатньо для ідентифікації автомобіля. Такий підхід є цілком достатнім та зрозумілим для застосування податковими органами, він повністю відображає економічні характеристики автомобіля і відхилення на декілька тисячних від застосованого Мінекономрозвитку показника в літрах об`єму двигуна не вказує на те, що відповідний автомобіль не є об`єктом оподаткування, оскільки це не впливає на його середньоринкову вартість. Оскільки, за [PERSON] зареєстрований транспортний засіб марки Aud, модель Q7, 2017 року випуску (до 5 років експлуатації), тип пального дизель, з об`ємом двигуна 2995 куб.см., або 2,995 л., апеляційний суд, з огляду на зазначену вище правову позицію Верховного Суду, дійшов висновку, що належний [PERSON] транспортний засіб є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році. При цьому, апеляційний суд вважає помилковими посилання [PERSON] на те, що технічний стан транспортного засобу механічні пошкодження внаслідок ДТП, обумовлюють виключення такого транспортного засобу з об`єктів оподаткування транспортним податковим. При цьому апеляційний суд, погоджується з апелянтом, та зазначає, що приписами ПК України встановлені два критерії за сукупності яких визначається об`єкт оподаткування транспортним податком: - легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) - середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. При цьому, під час визначення середньоринкової вартості автомобіля враховується ціна нового транспортного засобу в Україні та коефіцієнти коригування ринкової ціни залежно від строку експлуатації та залежно від пробігу, в той час як технічний стан, зокрема механічні пошкодження не впливають на визначення середньоринкової вартості автомобіля. Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з апелянтом, що наявність механічних пошкоджень легкового автомобілю не впливає на віднесення такого легкового автомобілю до об`єкті оподаткування транспортним податком. Відповідно до наданого на вимогу апеляційного суду розрахунку транспортного податку, вказаний податок розрахований \~на п`ять місяців, тобто пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу, що відповідає вимогам підпункту 267.6.6 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України. За таких обставин, оскільки зареєстрований за [PERSON] транспортний засіб марки Aud, модель Q7, 2017 року випуску (до 5 років експлуатації), тип пального дизель, з об`ємом двигуна 2995 куб.см., або 2,995 л., є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2018 року, апеляційний суд дійшов висновку щодо правомірності прийняття апелянтом оскаржуваного в цій справі податкового повідомлення-рішення від 29 жовтня 2018 року №0003240-5307-1509 про визнання суми грошового зобов`язання з транспортного податку за 2018 рік, та як наслідок про відсутність правових підстав для \~задоволення зустрічного позову [PERSON] . Оскільки податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 29.10.2018 року №0003240-5307-1509 та податкова вимога \~від 10.10.2019 року за №231883-53 були надіслані на адресу реєстрації місця проживання [PERSON] , але повернуті з відміткою про причини невручення «за закінченням встановленого строку зберігання», враховуючи приписи п.42.2 \~та п. 45.2 ст. 42 ПК України, вони вважаються врученими особисто платнику податку у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення. Матеріалами справи підтверджено, що податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 29.10.2018 року №0003240-5307-1509 направлене [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , але було повернуте до контролюючого органу з відміткою про причини невручення від 05.01.2019 року «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 13). Також, матеріалами справи підтверджено, що у зв`язку з несплатою [PERSON] заборгованості у встановлені законодавством строки, податковим органом винесено податкову вимогу форми «Ф» від 10.10.2019 року за №231883-53 (а.с.12), яка направлена [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , але була повернута до контролюючого органу з відміткою про причини невручення від 22.11.2019 року \~«за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 12-зворот). Враховуючи те, що протягом 60 днів з дня вручення ППР, як того вимагають приписи \~п. а) п.п.267.8.1 п. 267 ст. 267 ПК України, [PERSON] не сплатив транспортний податок, як і не сплатив податкове зобов`язання відповідно до податкової вимоги, а в ході розгляду справи в апеляційному суді встановлена правомірність визначення податкового зобов`язання з транспортного податку за 2018 рік, апеляційний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог податкового органу в повному олбсязі. Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права, внаслідок чого, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, апеляційна скарга податкового органу має бути задоволена, оскаржуване рішення суду першої інстанції скасоване з ухваленням нової постанови про задоволення первісного позову та про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Результат розгляду: granted