Рішення адміністративного суду від 2022-09-27 00:00:00+03

У липні 2021 року Галицька митниця Держмитслужби звернулась до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про поворот виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року у справі № 1.380.2019.005924. На обґрунтування вимог заявник зазначив, що оскільки постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року скасована постановою Верховного Суду від 23 грудня 2020 року, то є підстави для стягнення з [PERSON] на користь Галицької митниці Держмитслужби сплачені відповідачем кошти в сумі 107 338,32 грн. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року у задоволенні заяви Галицької митниці Держмитслужби про поворот виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року у справі №1.380.2019.005924 відмовлено. При цьому суд виходив з того, що заявником до суду не подано доказів того, що скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами стосовно виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У апеляційній скарзі Галицька митниця Держмитслужби просить зазначену ухвалу суду скасувати та задовольнити заяву відповідача. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що суд першої інстанції помилково вважав, що середній заробіток за час вимушеного прогулу є заробітною платою. У відзиві на апеляційну скаргу позивач підтримав доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечив обґрунтованість апеляційних вимог та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Представник відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи. Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення суддею першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів. Як встановлено судом та слідує з матеріалів справи, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року у справі №1.380.2019.005924 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року у справі №1.380.2019.005924 та прийнято нове рішення, а саме: визнано протиправним та скасовано наказ Львівської митниці ДФС №229-дс від 01 листопада 2019 року\~ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»; визнано протиправним та скасовано наказ Львівської митниці ДФС № 743-0 від 01 листопада 2019 року\~ «Про звільнення [PERSON] »; поновлено позивача на посаді заступника начальника митного поста-начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста\~ Львів-Аеропорт\~ Львівської митниці ДФС; стягнуто з Львівської митниці ДФС на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02 листопада 2019 року по 03 серпня 2020 року у розмірі 107338,32 грн. На виконання вказаного судового рішення Галицька митниця Держмитслужби виплатила [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02 листопада 2019 року по 03 серпня 2020 року у сумі 107 338,32 грн, що підтверджується платіжним доручення № 2373 від 18 вересня 2020 року та розрахунковим листом [PERSON] за вересень 2020 року. Постановою Верховного Суду від 23 грудня 2020 року постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року у справі №1.380.2019.005924 за позовом [PERSON] до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову. 21 липня 2021 року Галицька митниця Держмитслужби звернулася до суду з заявою про поворот виконання судового рішення. При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Питання повороту виконання судових рішень визначені статтею 380 Кодексу адміністративного судочинства України. У відповідності до вимог вказаної статті, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. Якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою наведеної вище статті Кодексу адміністративного судочинства України, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи за результатами перегляду рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Як зазначив Конституційний Суд України у своєму\~ рішенні від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011, поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Отже, інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Особливості повороту виконання в окремих категоріях адміністративних справ визначено статтею 381 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказаною нормою встановлено, що поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами. Аналіз наведеної норми передбачає обмеження на поворот виконання судового рішення в окремих категоріях справ про відшкодування шкоди: заподіяної суб`єктом владних повноважень, заподіяної каліцтвом, заподіяної іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи. Також обмеження на поворот виконання судових рішень встановлені у справах: - про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів; - рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби. У вказаних випадках поворот виконання допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтоване на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 24.09.2020 по справі №818/678/17. Відповідно до матеріалів справи предметом судового розгляду було, зокрема, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача. Апеляційний суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19 виклав правовий висновок про те, що середній заробіток за час вимушеного прогулу входить до структури заробітної плати бо власне і є заробітною платою. Відповідно до наведених приписів статті 381 Кодексу адміністративного судочинства України поворот виконання рішення суду не допускається, якщо це рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби, за винятком випадків, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами. Відтак, на переконання апеляційного суду, поворот виконання судових рішень у зазначеній категорії справ не допускається за винятком випадків повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостей або поданням підроблених документах. Отже, якщо особа добросовісно одержала за скасованим чи зміненим у подальшому судовим рішенням певні виплати, то вона не повинна повертати ці кошти чи їх надміру одержану частину. З набранням законної сили новим судовим рішенням вона лише втрачає право на одержання подальших виплат або зберігає це право щодо виплат у меншому розмірі. Апеляційний \~суд зазначає, що у зазначених категоріях адміністративних справ може відбутися поворот виконання у випадках, якщо постанова суду стала результатом недобросовісної поведінки позивача (стягувача), а не порушень з боку суду. Тому лише сам факт скасування судового рішення у касаційному порядку не є достатньою підставою для повороту його виконання. Судом першої інстанції вірно вказано, що Галицька митниця Держмитслужби при зверненні із заявою про поворот виконання рішення суду не надала доказів на підтвердження того, що висновки суду апеляційної інстанції були обґрунтовані на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах. За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність законних підстав для задоволення заяви Галицької митниці Держмитслужби про поворот виконання судового рішення у справі шляхом стягнення з позивача на її користь одержаних коштів. З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов переконання, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, прийняв законну та обґрунтовану ухвалу, а тому апеляційний суд не має підстав для задоволення апеляційної скарги.

Результат розгляду: denied