Рішення адміністративного суду від 2023-03-09 00:00:00+02

У травні 2019 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача Офісу великих платників податків ДФС (далі Офіс ДФС), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні (компенсації за невикористані відпустки, матеріальної допомоги на оздоровлення, одноразової допомоги при звільненні) по день постановлення судового рішення у справі №813/1937/17 \~- 13.11.2017 року в розмірі 303505,5 грн. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року позов задоволено частково. Зобов`язано Офіс ДФС нарахувати та виплатити [PERSON] середній заробіток за весь час затримки при звільненні (компенсації за невикористані відпустки, матеріальної допомоги на оздоровлення, одноразової допомоги при звільненні) по день фактичного розрахунку. В іншій частині позову відмовлено (далі Рішення суду) Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року апеляційну скаргу Офісу ДФС задоволено частково. Рішення суду змінено, а саме, абзац другий резолютивної частини цього Рішення суду викладено в такій редакції: «Зобов`язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби нарахувати і виплатити [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період із 02 березня 2016 року по 13 листопада 2017 року включно». У решта частині Рішення суду залишено без змін. 26.03.2021 на виконання Рішення суду видано виконавчий лист №1.380.2019.002355 (далі Виконавчий лист). 22.12.2021 за наслідками розгляду клопотання Офісу ДФС ухвалою Львівського окружного адміністративного суду, яка набрала законної сили 22.12.2021, замінено боржника у Виконавчому листі з Офісу ДФС на його правонаступника Офіс великих платників Державної податкової служби України (далі Офіс ДПС; Ухвала суду відповідно). Вказана ухвала є чинною та не скасована. 23.06.2022 [PERSON] звернувся в суд першої інстанції з заявою про заміну боржника у Виконавчому листі з Офісу ДПС на Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, як відокремленого підрозділу (філії) Державної податкової служби України (далі ЦМУ, ДПС; Заява відповідно). Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року у задоволенні Заяви відмовлено. Не погодившись із постановленою ухвалою, її оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застування норм матеріального права \~та порушення норм процесуального права, просить таку скасувати та задовольнити вимоги Заяви. В доводах апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не ознайомився із змістом поданої позивачем Заяви та виклав в судовому рішення недостовірну інформацію, яка не має жодного відношення до тексту Заяви та вимог, які були в ній зазначені. Суд вказав, що заявник просив замінити боржника у Виконавчому листі з Офісу ДФС на ЦМУ, проте у заяві скаржник просив замінити сторону боржника з Офісу ДПС на ЦМУ, так як Ухвалою суду уже замінено сторону боржника у Виконавчому листі з Офісу ДФС на Офіс ДПС. Зазначає, що ЦМУ є кінцевим правонаступником Офісу ДПС, а отже має певне коло прав та обов`язків останнього. Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав. ЦМУ у письмових поясненнях заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача-заявника, представника ЦМУ, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відмовляючи у задоволенні Заяви, суд першої інстанції виходив з того, що суть спору та зобов`язання, яке виникає з Рішення суду по даній справі не стосуються публічно-владних функцій відповідача, і на момент вирішення судом питання про заміну боржника до Реєстру не внесений запис про припинення Офісу ДПС, відповідно відсутні підстави для його заміни на ЦМУ. Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, з таких міркувань. Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив. Процесуальне правонаступництво слід розуміти як заміну або вибуття в адміністративній справі сторони чи третьої особи в разі переходу правового статусу від однієї особи до іншої (правонаступника), зокрема компетенції між суб`єктами владних повноважень, у спірних матеріальних правовідносинах. Залучення правонаступника до участі в розгляді та вирішенні адміністративної справи має відбуватися шляхом постановлення ухвали як за ініціативою суду, так і зацікавлених осіб. Заміна правонаступником допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі і на стадії виконання судових рішень. Відповідно до статті 379 КАС у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи, суд який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. Ухвалу суду за результатами вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом. Частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII) передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження. Отже, необхідною умовою для заміни сторони у виконавчому провадженні є її заміна саме правонаступником. Підставами для залучення до участі у справі правонаступника сторони суб`єкта владних повноважень є або припинення суб`єкта владних повноважень в результаті реорганізації чи ліквідації, або повне чи часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень до іншого (іншим) внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції. Отож, положення КАС, на відміну від чинного цивільного чи господарського процесуального законодавства, не пов`язують процесуальне правонаступництво з обов`язковою наявністю факту припинення юридичної особи. Ключовим за правилам КАС є доведення обставин вибуттям сторони - суб`єкта владних повноважень з відносин, щодо яких виник спір. Такі правила КАС встановлені виходячи із специфіки публічно-правових відносин, а саме: з тією обставиною, що повноваження відповідних державних органів не є статичними і можуть передаватись від одного органу до іншого у випадку зміни законодавства. При цьому такий перехід може не збігатися у часі з юридичним припиненням суб`єкта владних повноважень унаслідок реорганізації чи ліквідації. Отже, якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі розпорядчим актом Кабінету Міністрів України його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень. Якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень. У межах вирішення питання, яке є предметом розгляду в цій справі, для встановлення факту публічного правонаступництва визначальним є встановлення або припинення Офісу ДПС, або переходу його функцій (адміністративної компетенції), з яких виник спір, до ЦМУ. Із матеріалів справи слідує, що на виконання Рішення видано Виконавчий лист, де боржником зазначено Офіс ДФС. 15.04.2021 за Виконавчим листом відкрито виконавче провадження ВП №65045619 (т.2 а.с.123). Як вже зазначалося вище, Ухвалою суду замінено боржника у Виконавчому листі з Офісу ДФС на його правонаступника - Офіс ДПС. Листом від 02.06.2022 №01-06/1052 Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києва повідомило позивача, про те, що Офіс ДПС ліквідується та відкритих рахунків в Управлінні не має. Правонаступником майна, прав та обов`язків Офісу у відповідних сферах діяльності є міжрегіональні управління ДПС по роботі з великими платниками податків (Центральне, зокрема) (т.2 а.с.125). Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» від 30.09.2020 №893 (далі Постанова №893) ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи ДПС за переліком згідно з додатком (у тому числі, Офіс ДПС). Згідно з наказом ДПС «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» від 30.09.2020 №529 утворені як відокремлені підрозділи ДПС територіальні органи згідно з переліком (додаток до цього наказу), серед яких: ЦМУ. Відповідно до пункту 7 «Положення про Державну податкову службу України», затвердженого постановою КМУ від 06.03.2019 №227, ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи. ДПС та її територіальні органи є контролюючими органами (податковими органами, органами стягнення). Відповідно до пункту 1 «Положення про Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків», затвердженого Наказом ДПС від 12.11.2020 №643 (далі Положення), ЦМУ є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС, забезпечує реалізацію повноважень ДПС у взаємовідносинах з великими та іншими платниками, які перебувають на обліку в цьому управлінні, і здійснює їх податкове супроводження, є правонаступником майна, прав та обов`язків Офісу великих платників податків ДПС у відповідних сферах діяльності. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 30.09.2020 здійснено державну реєстрацію ЦМУ як відокремленого підрозділу юридичної особи Державної податкової служби України. Пунктом 15 Положення визначено, що ЦМУ створюється без статусу юридичної особи та є органом державної влади, має окремий баланс, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку та бланк зі своїм найменуванням та із зображенням Державного Герба України, є розпорядником бюджетних коштів. Відповідно до наказу ДПС від 24.12.2020 №755 з 01.01.2021 розпочато здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30.09.2020 №529, повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 постанови №893. Частиною першою статті 104 Цивільного кодексу України (далі ЦК) передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Відповідно до пункту 6 «Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 №1074, права та обов`язки органів виконавчої влади переходять у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади. Таким чином, ЦМУ (код ЄДРПОУ ВП 44082145) є правонаступником - Офісу ДПС. Апеляційний суд, зазначає, що з 01.01.2021 Офіс ДПС втратив повноваження державного органу, який згідно із законом виконує функції, зокрема у сфері реалізації державної податкової політики, тому відповідно, не може здійснювати права та виконувати обов`язки сторони у справі, а відтак, і відповідати за зобов`язання, які на нього покладені, в тому числі й судовими рішеннями, оскільки таке повноваження передано для виконання завдань і функцій новоствореному контролюючому органу у зазначеній сфері, яким є ЦМУ. Отже, з цього моменту відбулося фактичне (компетенційне) адміністративне правонаступництво, оскільки саме норми адміністративного права врегулювали умови та порядок передання адміністративної компетенції від повноважень Офісу великих платників податків Державної податкової служби до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, а тому факт припинення (ліквідації) юридичної особи не є вирішальним. Вищевказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30 грудня 2020 року у справі № 805/4361/17-а. Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне наголосити і на тому, що наявність у даній справі суперечностей щодо вирішення питання заміни сторони у виконавчому провадженні ВП №65045619 виникло через Ухвалу суду, якою замінено за клопотанням Офісу ДФС на правонаступника у Виконавчому листі Офіс ДПС. Вказана ухвала набрала законної сили та не оскаржувалась. А отже в розрізі спірних відносин та вимог Заяви апеляційний суд не може іншим чином розглянути спірне питання. Відповідно до статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. В підсумку, такі обставини є безсумнівною підставою для скасування ухвали суду прийняття постанови про задоволення вимог Заяви.

Результат розгляду: granted