Рішення адміністративного суду від 2022-04-18 00:00:00+03

[PERSON] звернулась в суд із позовом до Тернопільської митниці Держмитслужби, просить визнати протиправною та скасувати постанову №0006/40300/22 від 14 лютого 2022 року у справі про порушення митних правил, якою її було визнано винною у вчиненні правопорушення за статтею 485 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8870,85 грн. Покликається на те, що вказаною постановою на неї, як митного брокера, накладено адміністративне стягнення за те, що вона, як декларант згідно зі своїми посадовими обов`язками, повинна надавати органу доходів зборів достовірні відомості про заявлений до митного контролю та оформлення товар, але в порушення вимог статті 257 МК України не заявила за встановленою формою необхідних для здійснення митного контролю правдивих відомостей стосовно оподаткування товару. Зокрема, під час подання в Тернопільську митницю Держмитслужби електронної митної декларації № UA403030/2021/011577 від 29.12.2021 року було вчинено дії спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів, а саме, неправильно зазначено рік виготовлення транспортного засобу, який ввозився. Разом з тим, звертає увагу суду, що декларація нею була заповнена і подана до митного оформлення згідно наказу ДМСУ №1118 від 17.11.2005 року «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобі що переміщуються громадянами через митний кордон України», а саме, у зв`язку із тим, що ідентифікаційному номері не міститься повна інформація про календарну дату його виготовлення, то зазначено дату першої реєстрації ТЗ, який перебував у користуванні, яка зазначена в спеціальній графі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію), в даному випадку - німецького зразка за номером ZBI 166508607 від 01.04.2019 року, в якому рік виготовлення, було записано календарний рік згідно графи В, де зазначено дату першої реєстрації 26.07.2007 року. Від Тернопільської митниці Держмитслужби надійшов відзив, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що в ході провадження у справі про порушення митних правил №0006/40300/22 встановлено, що 29.12.2021 особою уповноваженою на здійснення декларування [PERSON] , яка діяла на підставі договору № б/н про надання митно-брокерських послуг від 01.12.2021 укладеного з [PERSON] , до відділу митного оформлення №2 митного посту «Тернопіль» Тернопільської митниці Держмитслужби подано електронну митну декларацію та товаросупровідні документи з метою проведення митного оформлення товару із сплатою належних митних платежів та випуску у вільний обіг на території України автомобіля марки «Renault», модель «Megane Scenic», номер кузова [NUMBER] , потужність двигуна - 82 кВт, з бензиновим типом двигуна, робочий об`єм циліндрів двигуна 1598 см. куб. Дана митна декларацій була прийнята відділом митного оформлення №2 митного посту «Тернопіль» Тернопільської митниці Держмитслужби та зареєстрована за №UA403030/2021/011577 від 29.12.2021. При перевірці вищезазначеної митної декларації у графі 31 зазначено календарний рік виготовлення транспортного засобу 2007. У графі 47 даної МД розраховані митні платежі в розмірі 46 799,24 грн. (мито - 2 612,16 грн., акцизний податок - 32 033,61 грн,, податок на додану вартість - 12 153,47 грн.). При проведенні митного огляду транспортного засобу було звернуто увагу на маркування вітрового скла та бокових вікон де зазначено виробником рік виготовлення 2006 (6***), яке може свідчити про календарний рік виготовлення транспортного засобу. Інших позначок та маркування і про рік виготовлення ТЗ не виявлено. Також, агентом з митного оформлення [PERSON] було подано до вищезазначеної МД витяг з інтернет ресурсу caririfo.kiev.ua, де зазначено дату виготовлення грудень 2006 року (12.2006). Головним державним інспектором відділу митного оформлення № 2 митного посту «Тернопіль» Тернопільської митниці Сіродубом П.М. була надана картка відмови № UA403030/2021-000350 від 31.12.2021 по даному факту. 31.12.2021 агентом з митного оформлення [PERSON] була подана нова МД календарний рік виготовлення ТЗ марки «Renault» зазначено правильно - 2006. Тернопільська митниця листом від 31.12.2021 звернулася до офіційного дилера Renault у місті Тернополі ТОВ «ТерКо Авто Центр» з приводу з`ясування дати виробництва автомобіля марки «Renault», модель «Megane Scenic», номер кузова - [NUMBER] . Згідно отриманої відповіді, надісланої листом ТОВ «ТерКо Авто Центр» від 20.01.2022 № 001/22, датою виготовлення автомобіля «Renault», модель «Megane Scenic» є 21.12.2006 року. Згідно службової записки відділу митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Тернопільської митниці Держмитслужби від 21.01.2021 №7.25-15/16, при декларуванні товару - автомобіля марки «Renault», модель «Megane Scenic», [NUMBER], різниця митних платежів за заявленою митною вартістю даного ТЗ та митною вартістю з врахуванням 2006 року виготовлення, становить 2 956,95 грн. Таким чином, митниця дійшла висновку, що ФОП [PERSON] вчинила інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а саме: вказала у графі 31 митної декларації №UA403030/2021/011577 від 29.12.2021 неправильний рік випуску автомобіля марки «Renault», модель «Megane Scenic», номер кузова - [NUMBER] та у графі 47 неправильну ставку акцизного податку, внесла у гр. 47 цієї декларації неправдиві відомості в частині нарахування суми митних платежів, з метою неправомірного зменшення розміру належних до сплати митних платежів. Вважає, що Позивач, не вжила достатніх заходів щодо фактичної перевірки товару, що надійшов на адресу декларанта, не переконавшись в такий спосіб, які ж насправді технічні характеристики, зокрема, рік виготовленні, цього товару, спираючись лише на товаросупровідні, реєстраційні документи, зважилася задекларувати цей товар, заявивши в гр.31 митної декларації № UA403030/2021/011577 неправдиві відомості про технічні характеристики товару, необхідні для визначення його митної вартості, та у графі 47 неправильну ставку акцизного податку, внесла у гр. 47 цієї декларації неправдиві відомості в частині нарахування суми митних платежів. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 лютого 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. В судовому засіданні позивач просила позов підтримати з підстав, викладених в ньому. Представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав, викладених у відзиві на позов. Розглянувши справу, суд дослідив такі докази та встановив такі обставини. Особою уповноваженою на здійснення декларування ФОП [PERSON] , яка діяла на підставі договору № б/н про надання митно-брокерських послуг від 01.12.2021 укладеного з громадянином [PERSON] , 29.12.2021 до відділу митного оформлення № 2 митного посту «Тернопіль» Тернопільської митниці Держмитслужби подано електронну митну декларацію №UA403030/2021/011577 та товарно-супровідні документи з метою проведення митного оформлення товару із сплатою належних митних платежів та випуску у вільний обіг на території України автомобіля марки «Renault», модель «Megane Scenic», номер кузова [NUMBER] , потужність двигуна - 82 кВт, з бензиновим типом двигуна, робочий об`єм циліндрів двигуна 1598 см. куб. У графі 31 зазначено календарний рік виготовлення транспортного засобу 2007. У графі 47 даної МД розраховані митні платежі в розмірі 46 799,24 грн. (мито - 2 612,16 грн, акцизний податок - 32 033,61 грн, податок на додану вартість - 12 153,47 грн.). Вказана митна декларацій була прийнята відділом митного оформлення №2 митного посту «Тернопіль» Тернопільської митниці Держмитслужби та зареєстрована за № UA403030/2021/011577 від 29.12 2021. Як видно з акту про проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної покладі та багажу від 29.12.2021 року, проведеного державним інспектором Тернопільської митниці, при проведенні митного огляду транспортного засобу «Renault», модель «Megane Scenic», номер кузова [NUMBER] заявленого за МД №UА403030/2021/011577 від 29.12.2021 було звернуто увагу на маркування вітрового скла та бокових вікон де зазначено виробником рік виготовлення 2006 (6***). Дане маркування може свідчити про календарний рік виготовлення транспортного засобу. Інших позначок та маркування і про рік виготовлення ТЗ не виявлено. 31.12.2021 року агентом з митного оформлення [PERSON] була подана нова МД за № UА403030/2021/011720, де в графі 31 зазначено календарний рік виготовлення ТЗ «Renault», модель «Megane Scenic», номер кузова [NUMBER] - 2007 . Тернопільська митниця листом від 31.12.2021 року звернулася до ТОВ «ТерКо Авто Центр» щодо надання інформації про календарний рік виготовлення транспортного засобу «Renault», модель «Megane Scenic», номер кузова - [NUMBER] . У відповіді від 20.01.2022 № 001/22 директор ТОВ «ТерКо Авто Центр» повідомив, що за даними спеціального програмного комплексу заводу-виробника «Dialogys» автомобіль марки «Renault», модель «Megane Scenic», номер кузова - [NUMBER] випущено 21.12.2006 року. Згідно службової записки відділу митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Тернопільської митниці Держмитслужби від 21.01.2021 №7.25-15/16, при декларуванні товару - автомобіля марки «Renault», модель «Megane Scenic», номер кузова [NUMBER] різниця митних платежів за заявленою митною вартістю з врахуванням 2006 року виготовлення, становить 2 956,95 грн. Державним інспектором оперативного управління боротьби з контрабандою та порушення митних правил Тернопільської митниці 31 січня 2022 року відносно [PERSON] складено протокол про порушення митних №0006/40300/22 за статтею 485 Митного кодексу України, відповідно до якого встановлено, що [PERSON] вчинила інші протиправні дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а саме, вказала у графі 31 митної декларації №UА403030/2021/011577 від 29.12.2021 року неправильний рік випуску автомобіля марки «Renault», модель «Megane Scenic», номер кузова - [NUMBER] та у графі 47 неправильну ставку акцизного збору, внесла у графі 47 цієї декларації неправдиві відомості в частині нарахування суми митних платежів, з метою неправомірного зменшення розміру належних до сплати митних платежів. На підставі вказаного протоколу, постановою начальника Тернопільської митниці від 14 лютого 2022 року №0006/40300/22 [PERSON] визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8870,85 грн. Заслухавши учасників, дослідивши докази по справі, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення, виходячи із такого. Відповідно до частини першої статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Відповідно до приписів статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення (стаття 487 МК України). Згідно статті 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Частиною першою статті 485 Митного кодексу України передбачено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. Закріплення законодавцем у диспозиції статті 485 МК України спеціальної протиправної мети у формі звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено лише та виключно з прямим умислом, оскільки необережно неможливо заявити неправдиві відомості. Тільки за наявності умислу особа може бажати досягнути певного результату. За змістом статті 10 Кодексу про адміністративні правопорушення України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. У відповідності до частини першої статті 109 Податкового кодексу України, діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Щодо необхідності доведеності наявності саме прямого умислу в особи при встановлення складу адміністративного правопорушення передбаченого статтею 485 Митного кодексу України наголосив і Верховний Суду у складі Касаційного адміністративного суду, у постановах від 06 червня 2018 року по справі №607/1866/17 та № 607/2391/17. Тобто, для притягнення до відповідальності згідно статтею 485 Митного кодексу України у даному випадку необхідно довести наявну в особи, яка притягується до адміністративної відповідальності мети неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру та наявність прямого умислу, а саме, що особа повинна усвідомлювати протиправність своїх дій і бажати (для досягнення поставленої мети) настання певних наслідків. Вказане має бути доведене відповідачем в силу статті 77 КАС України. Відповідно до оскаржуваної постанови від 14 лютого 2022 року №0006/40300/22, [PERSON] притягнуто до відповідальності за те, що вона вчинила інші протиправні дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а саме, вказала у графі 31 митної декларації № UА403030/2021/011577 від 29.12.2021 року неправильний рік випуску автомобіля марки «Renault», модель «Megane Scenic», номер кузова - [NUMBER] та у графі 47 неправильну ставку акцизного збору, внесла у графі 47 цієї декларації неправдиві відомості в частині нарахування суми митних платежів, з метою неправомірного зменшення розміру належних до сплати митних платежів. Позивачка вказує, що рік випуску автомобіля, нею зазначено із врахуванням пункту 8 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобі що переміщуються громадянами через митний кордон України затверджених наказом ДМСУ №1118 від 17.11.2005 року, а саме, у зв`язку із тим, що в ідентифікаційному номері не міститься повна інформація про календарну дату його виготовлення, то зазначено дату першої реєстрації ТЗ, який перебував у користуванні, яка зазначена в спеціальній графі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію), в даному випадку - німецького зразка за номером ZBI 166508607 від 01.04.2019 року, в якому рік виготовлення, було записано календарний рік згідно графи В, де зазначено дату першої реєстрації 26.07.2007 року. Порядок переміщення транспортного засобу через митний контроль урегульовано Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими Наказом Державної митної служби України 17.11.2005 № 1118 (у редакції наказу Держмитслужби від 17.03.2008 № 229). Відповідно до пункту 8 Правил визначення року виготовлення ТЗ здійснюється на основі даних його виробника, що містяться в ідентифікаційному номері ТЗ. Міжнародною організацією стандартизації (ISO) запроваджено з 1976 року міжнародний стандарт ідентифікаційних позначень автомобіля - ISO 3779-1983, гармонізований з державним стандартом України ДСТУ 3525-97 обов`язкового застосування в Україні, які складаються з міжнародного коду виробника ТЗ (перші три символи), описової частини (подальші шість символів) і розпізнавальної частини (останні вісім символів), за яким визначається ідентифікаційний номер ТЗ. Ідентифікаційний номер індивідуальний для кожного ТЗ. У разі визначення року виготовлення ТЗ необхідно враховувати те, що за міжнародним стандартом ISO 3779-1983 виробники ТЗ зазначають в ідентифікаційному номері або календарний, або модельний рік виготовлення ТЗ, тобто наступний модельний рік починається після 1 липня поточного календарного року. Стандартом ISO 3779-1983 для кодування модельних років виготовлення ТЗ рекомендовано використання 10-го символу в 17-значному ідентифікаційному номері та символів, наведених у табл. 4.4 додатка 4 до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395. Календарний і модельний роки виготовлення можуть також визначатися за розпізнавальною частиною ідентифікаційного номера (останні 8 знаків). Більшість виробників ТЗ зазначають рік виготовлення 10-м символом у 17-значному ідентифікаційному номері. Разом з тим існують виробники ТЗ, що зазначають рік виготовлення знаком, розміщеним в іншому місці ідентифікаційного номера ТЗ. Деякі виробники формують ідентифікаційний номер ТЗ, у якому рік виготовлення взагалі не зазначається. За рік виготовлення ТЗ приймається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік). Якщо в ідентифікаційному номері нового ТЗ не міститься повна інформація про календарну дату його виготовлення, то такою датою вважається дата виготовлення, зазначена в технічних документах виробника ТЗ. Якщо календарну дату виготовлення ТЗ, який перебував у користуванні, визначити за його ідентифікаційним номером неможливо, то за основу береться рік виготовлення, визначений за його ідентифікаційним номером, з урахуванням календарної дати першої реєстрації ТЗ. Датою першої реєстрації ТЗ, який перебував у користуванні, є дата, зазначена в спеціальній графі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію), наприклад, паспорта німецького зразка, або дата видачі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію). У разі неможливості визначення року виготовлення ТЗ за iдентифiкацiйним номером роком виготовлення вважати рік, що значиться в реєстраційних i технічних документах на ТЗ. Датою початку користування ТЗ, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, уважається дата першої реєстрації ТЗ, визначена в реєстраційних документах, які видані уповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці ТЗ на постiйнiй основi. Таким чином, відповідно до змісту наведених норм належним доказом дати виготовлення транспортного засобу, який був у користуванні та ввозиться на митну територію України, є дата його першої реєстрації, вказана в реєстраційних документах, виданих уповноваженими державними органами країни, в якій така реєстрація була здійснена. У даному випадку таким документом є технічний паспорт німецького зразка за номером ZBI 166508607 від 01.04.2019 року, в якому рік виготовлення, було записано календарний рік згідно графи В, де зазначено дату першої реєстрації 26.07.2007 року. Судом встановлено, що з документів які було додано декларантом до митної декларації, відсутня дата виготовлення транспортного засобу, в тому числі рік виготовлення не зазначено і в номері кузова автомобіля. У позивача на момент подання декларації інших даних стосовно дати випуску транспортних засобів не було. Тому, суд зазначає, що зважаючи на те, що диспозиція статті 485 Митного кодексу України передбачає умисну форму вини (особа має усвідомлювати протиправний характер своїх дій), однак вина позивача, який подав наявні документи до митного оформлення, у цій справі не доведена. Крім того, відповідно до пункту 8 зазначених Правил, за наявності обґрунтованих сумнiвiв щодо визначення року виготовлення ТЗ достовiрнiсть установлюється експертом, що має свідоцтво про право проведення експертних досліджень з вiдповiдної експертної спецiальностi та внесений до Реєстру атестованих судових експертiв державних i підприємницьких структур та громадян Мiнiстерства юстиції України. Також, суд наголошує, що при здійсненні митного оформлення товарів, що ввозяться на митну територію України, митні платежі підлягають сплаті саме власником цих товарів. Отже, митний брокер не може мати прямого чи непрямого умислу щодо зменшення митних платежів, позаяк він є представником декларанта та не діє самостійно. Результат митного оформлення не має для митного брокера жодних правових наслідків. Митний брокер не сплачує до бюджету жодних митних платежів а тому він не може бути зацікавленим в зменшенні їх розміру. В постанові про порушення митних правил позивачці не інкримінується мета ухилення від сплати митних платежів власником автомобіля чи їх спільні дії спрямовані на ухилення. З аналізу матеріалів справи, суд вважає, що під час оформлення транспортного засобу позивач визначаючи рік випуску транспортного засобу діяла без умислу щодо заявлення неправдивих відомостей щодо імпортованого транспортного засобу та заниження митної вартості, адже пред`явив до митного оформлення виключно ті документи, які були йому передані продавцем автомобіля, які ніким не скасовані чи визнані недійсними. За відсутності обґрунтованих доказів, які свідчать саме про умисел декларанта на заниження митних платежів (шляхом використання пільги) сам факт подання до митного оформлення транспортного засобу не є достатньою підставою для кваліфікації дій позивача як порушення митних правил відповідно до статті 485 МК України. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14 травня 2019 року у справі № 334/1738/16-а (2-а/334/124/16) (адміністративне провадження №К/9901/11461/18) та від 13 грудня 2018 року у справі № 759/360/17 (адміністративне провадження №КУ9901/60666/18). КАС ВС у постанові від 02 жовтня 2018 року у справі №640/5082/17 вказав, якщо судами не встановлено подання позивачем неправдивих відомостей та документів чи приховування важливих для правильної класифікації товару даних, а декларування товару здійснювалось на основі наявних товаросупровідних документів та його технічного опису, то у митного органу не було підстав визнавати дії позивача такими, що спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, що являє собою об`єктивну сторону передбаченого статтею 485 МК України правопорушення. Аналогічна правова позиція КАС ВС викладена у постанові від 22 травня 2018 року (справа №463/6189/15-а), з якої вбачається, якщо особою не вчинено дій, спрямованих на приховування дійсних відомостей про товар, то склад правопорушення, передбаченого статті 485 МК України, відсутній. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Враховуючи вищенаведене, а саме те, що відповідач не спростував доводів позивача про відсутність складу адміністративного правопорушення, її вина у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена «поза розумним сумнівом», а тому суд доходить переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення. На підставі вище наведеного,

Результат розгляду: granted