Рішення адміністративного суду від 2022-06-07 00:00:00+03

в грудні 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Краснопільської сільської ради Гайсинського району про скасування постанови №9 від 24.11.2021, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24.11.2021 постановою, винесеною Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Краснопільської сільської ради Гайсинського району, його було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 3400 грн. за те, що він нібито 29.09.2021 о 15 год. 30 хв. в с.Гранів по вул. Соборна здійснив завідомо неправдивий виклик працівників поліції, а саме: зателефонував на лінію "102" та повідомив, що [PERSON] керує автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Було проведено тест на алкотестері "Драгер" результат 0,00 %. Явні зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння у [PERSON] були відсутні. [PERSON] вів себе агресивно, порушував загальноприйняті норми етики та моралі, перешкоджав виконанню службових обов`язків посадовій особі Краснопільської сільської ради, за що передбачена відповідальність за ст.183 КУпАП. Вважає, що до нього було безпідставно застосоване стягнення у виді штрафу за дії в яких відсутній склад адміністративного правопорушення, так як 29.09.2021 о 15 год. 30 хв. [PERSON] в с.Гранів по вул.Соборна вважав, що [PERSON] перебуває у стані алкогольного сп`яніння і при цьому керує транспортним засобом. Працівниками поліції було проведено огляд [PERSON] на стан сп`яніння алкотестером "Драгер", тому вважає, що ознаки сп`яніння у [PERSON] були. Крім того зазначив, що "порушення загальноприйнятих норм етики та моралі, перешкоджання виконанню службових обов`язків посадовій особі Краснопільської сільської ради" не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП. Тому вважає дану постанову про накладення штрафу за ст.183 КУпАП необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Просив скасувати постанову, якою його було притягнено до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП. Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 26 квітня 2022 року позов задоволено частково. Змінено захід стягнення в межах санкції ст.183 КУпАП, накладений на [PERSON] постановою у справі про адміністративне правопорушення №9 від 24.11.2021, винесеною Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Краснопільської сільської ради Гайсинського району, визначивши стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. В решті позову відмовлено. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення №9 від 24.11.2021, винесену Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Краснопільської сільської ради Гайсинського району, адміністративну справу - закрити. 01 червня 2022 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від представника Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Краснопільської сільської ради Гайсинського району в якому він просить у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити повністю. Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, а з огляду на наступне. Як встановлено судом першої інстанції, згідно оскаржуваної постанови №9 від 24.11.2021 29.09.2021 о 15 год. 30 хв. [PERSON] в с.Гранів по вул. Соборна здійснив завідомо неправдивий виклик працівників поліції, а саме: зателефонував на лінію "102" та повідомив, що [PERSON] керує автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Щодо [PERSON] проведено тест на алкотестері "Драгер", результат 0,00 промиля. Явні зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння у [PERSON] були відсутні. [PERSON] вів себе агресивно, порушував загальноприйняті норми етики та моралі, перешкоджав виконанню службових обов`язків посадовій особі Краснопільської сільської ради, за що передбачена відповідальність за ст.183 КУпАП, та притягнутий до відповідальності у виді штрафу в розмірі 3400 грн.. В позовній заяві позивач зазначив, що він адміністративного правопорушення не вчиняв, вважав, що [PERSON] перебуває у стані алкогольного сп`яніння і при цьому керує транспортним засобом, тому зателефонував на лінію "102". Постановою Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Краснопільської сільської ради Гайсинського району на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. за завідомо неправдивий виклик поліції, що підтверджується копією постанови №9 від 24.11.2021. Вважаючи дану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом. Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив, з того, що вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, повністю доведена. При цьому, Позивачем не надано жодного доказу, що здійснений ним виклик не був завідомо неправдивим. Проте суд вважав, що в даному випадку накладення на позивача адмінстягнення в максимальному розмірі є невиправданим, тому змінив захід стягнення у вигляді штрафу 3400,00 грн. на стягнення в меншому розмірі - в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції, з урахуванням доводів наведених у апеляційній скарзі зазначає наступне. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Положеннями вимог частини 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно з нормами ч.1 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Колегія суддів зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Частиною 1 статті 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно статті 183 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у завідомо неправдивому виклику служби, зокрема поліції. При цьому дії особи спрямовані саме на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як, зокрема, поліції. Особа викликає поліцейського ніби то для зупинення вчинення правопорушення, знаючи про те, що у цьому немає ніякої необхідності. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Особа, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику поліцейських, у тому числі. Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Положеннями статті 55 Конституції України гарантовано, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад. Статтею 218 КУпАП визначено, що адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1, 103-2, 104, 104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, статтями 156-1, 156-2, 159, частиною першою статті 163-17, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 189, 189-1, 212-1 цього Кодексу. Згідно з положеннями п.2 ст.255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати, посадові особи, уповноважені на те виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад (ч.1-4 ст.41, ст.ст.103-1, 103-2, 103-3, 104, ч.1 ст.106-1, ст.106-2, 149-152, ч.ч.1-5 ст.152-1, ст.ст.154, 155, 155-2, 156, 156-1, 156-2, 159-160, ст.175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), ст.ст.183, 185-1, 186-5, 197, 198. Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Колегією суддів, зі змісту постанови, встановлено, що суть правопорушення полягає в тому, що позивач здійснив завідомо неправдивий виклик працівників поліції в особистих цілях. Водночас, у відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено, що оскаржувана постанова винесена стосовно позивача по факту виклику поліції за підозрою [PERSON] в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Відповідач вважає, що поліція позивачем була викликана не з метою захисту та відновлення порушуваних законом прав та законних інтересів громадян, а саме задля задоволення особистих інтересів. Проте, оскаржувана постанова містить лише загальний опис, без зазначення, яке конкретно повідомлення позивача є неправдивим. Також матеріали справи не містять доказів того, що дії особи спрямовані саме на зрив нормальної роботи такої необхідної для суспільства служби, як, поліція. Матеріалами не доведено, що Позивач викликаючи поліцію наперед знав, що в цьому немає ніякої необхідності, а через виклик діяв саме для задоволення особистих інтересів. Поведінка [PERSON] у присутності працівників поліції, а саме: його намагання довести факт керування [PERSON] автомобілем в стані алкогольного сп"яніння, сумніви в ісправності приладу "Драгер", навпаки свідчать про впевненість особи в правдивості свого переконання, щодо стану [PERSON] .. До того ж, огляду на стан сп"яніння підлягають водії, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп"яніння згідно з відповідними ознаками. Тому, якщо поліцейські вважали, що [PERSON] не знаходиться у стані сп"яніння (відсутність ознак сп"яніння), вони не повинні були проводити тест на алкотестері "Драгер". Не підтвердження стану сп"яніння особи за результатами освідування працівниками поліції, ще не свідчить про вину іншої особи, за повідомленням якої проводилось таке освідування, щодо завідомо неправдивого виклику останнім працівників поліції. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем у справі не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність у діях [PERSON] зазначеного складу адміністративного правопорушення. За таких підстав, апеляційну скаргу [PERSON] слід задовольнити повністю, рішення суду першої інстанції - скасувати, прийняти нову постанову, якою позовні вимоги [PERSON] задовольнити, постанову адмінкомісії скасувати, а провадження у справі закрити. Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Частиною першою, сьомою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Оскільки, за результатом судового розгляду даної справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення позову, позивачу підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень відповідача судовий збір в загальному розмірі 1135,00 грн., у тому числі, у сумі 454,00 грн., за подання позовної заяви, у сумі 681,00 грн. за подання апеляційної скарги.

Результат розгляду: granted