Рішення адміністративного суду від 2022-01-26 00:00:00+02

Короткий зміст позовних вимог У серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати неправомірними дії відповідача щодо обчислення його страхового стажу за період його роботи в районах Крайньої Півночі без врахування права на пільгове обчислення стажу за роботу в таких районах; зобов`язати відповідача з 05.03.2008 здійснити перерахунок його пенсії з врахуванням його трудового стажу за період з 08.08.1974 по 30.04.1983 в пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців), виплатити недоотримані ним суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин. Просив поновити строк звернення до суду. Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач перебуває на обліку в Надвірнянському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та отримує пенсію за вислугу років з 05.03.2008. Позивач працював в Мурманському траловому флоті, а саме - матросом-прибиральником з 08.08.1974 по 28.08.1975, з 29.08.1975 по 22.06.1978 мотористом 1 класу МБ-0410 «Планета», з 23.06.1978 по 30.04.1983 мотористом 1 класу МБ-0053 «Торцев». (а.с. 7 - 8) 28.07.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії з врахуванням пільгового стажу 1 рік роботи за 1 рік 6 місяців. (а.с. 12) Листом від 03.08.2016 №148/Б-15 відповідач відмовив позивачу у зарахуванні стажу роботи в районах Крайньої Півночі з 08.08.1974 по 30.04.1983 у Мурманському траловому флоті мотористом 1 класу в пільговому обчисленні, оскільки в матеріалах пенсійної справи дані про укладення трудових договорів чи будь-які інші документи, на основі яких поширювалися б норми Закону щодо пільгового обчислення стажу відсутні, а тому зарахувати стаж за вищевказаний період у кратному розмірі немає законних підстав. (а.с. 13 - 14) Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідач протиправно не зарахував йому у пільговому обчисленні періоди роботи в районах Крайньої Півночі з 08.08.1974 по 30.04.1983, оскільки ним були надані відповідні документи - трудову книжку, довідки про заробітну плату та довідки, що уточнюють особливий характер роботи та умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, чим фактично виконав всі умови для призначення пільгової пенсії відповідно до діючого законодавства. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.02.2017 позовні вимоги за період з 05.03.2008 по 16.02.2016 включно залишено без розгляду. Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.02.2017, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017, позов задоволено. Визнано неправомірною відмову відповідача в перерахунку пенсії позивачу з врахуванням пільгового стажу. Зобов`язано відповідача зарахувати в пільговому обчисленні позивачу період з 08.08.1974 по 30.04.1983, як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців. Зобов`язано відповідача зробити перерахунок пенсії позивачу з врахуванням пільгового стажу з моменту призначення пенсії з 17.02.2016. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач має право на пільгове обчислення стажу у кратному розмірі за спірний період роботи, оскільки з наданих документів вбачається та не викликає жодного сумніву той факт, що він, працюючи в районах Крайньої Півночі, користувався пільгами, передбаченими Указом від 10.02.1960. Спірний період роботи в районах Крайньої Півночі підтверджується трудовою книжкою та пільговими довідками від 10.08.2007 №11-405, а тому відповідачем безпідставно було відмовлено позивачу у пільговому розрахунку стажу. При цьому суди виходили з того, що трудовий договір є не єдиним документом, який може підтверджувати роботу в районах Крайньої Півночі, а наявність письмового трудового договору не є виключною і єдиною підставою для пільгового обчислення страхового стажу і вказана норма надає особі можливість надавати вказані документу за її вибором. Суди виходили з безпідставності доводів відповідача про те, що обов`язковою умовою надання пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі один рік роботи за один рік 6 місяців є наявність письмового трудового договору про роботу у вказаній місцевості, оскільки згідно п. 5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу та інших учасників справи В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на те, що окрім трудової книжки позивача його робота в районах Крайньої Півночі жодними документами не підтверджена, довідка про направлення на роботу чи строковий трудовий договір на роботу до Крайньої Півночі відсутні, а тому зарахувати у пільговому обчисленні періоди роботи в районах Крайньої Півночі є неможливим. Крім того, відсутні підстави для зарахування в пільговому обчисленні і стажу роботи позивача після 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях. Просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанції і в задоволенні позову відмовити. Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило. Висновки Верховного Суду Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до пункту 5 Розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Абзацом першим пункту 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). Відповідно до пункту «д» статті 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР «Про впорядкування для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» від 10.02.1960 працівникам, що переводяться, направляються, запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в районах строком на п`ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надати додаткові пільги - зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу надає право на отримання пенсії через старість і по інвалідності. Згідно статті 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР «Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» від 26.09.1967 №1908-VІІ скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР лютого 1960 року «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», з п`яти до трьох років. Абзацом 2 пункту 2 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затв. постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок від 16.12.1967 №530/П-28, передбачено, що пільги, передбачені статтею 5 Указу від 10.02.1960 та статтею 3 Указу від 26.09.1967 надаються додатково працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі і в місця, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни (включаючи осіб, які прибули з власної ініціативи), при умові укладення ними трудових договорів, про роботу в цих районах, місцевостях на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки. Відповідно до статті 5 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди. Згідно частини першої, другої статті 6 цієї Угоди призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Відповідно до статті 1 Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення від 19.01.1993 громадяни Сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки - по досягненню 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, жінки - по досягненню 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років. Громадянам Сторін, що домовляються, які працювали як в районах Крайньої Півночі, так і в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, один рік роботи в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, зараховується за дев`ять місяців роботи в районах Крайньої Півночі. У випадках, коли законодавством однієї з Сторін, що домовляються, передбачені більш пільгові умови і норми пенсійного забезпечення громадян, які більш пільгові умови і норми пенсійного забезпечення громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, при призначенні пенсії по старості (за віком) на території даної держави застосовується чинне законодавство цієї Сторони. Угоду про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів, укладену в рамках Співдружності Незалежних Держав і підписану від імені Уряду України у м. Москві 15 квітня 1994 року, ратифіковано Законом України від 11.07.1995 №290/ 95-ВР. Згідно статті 4 цієї Угоди кожна зі Сторін визнає (без легалізації) дипломи, свідоцтва про утвір, що відповідають документи про присвоєння звання, розряду, кваліфікації й інші необхідні для здійснення трудової діяльності документи й завірений у встановленому на території Сторони виїзду порядку їх переклад на державну мову Сторони працевлаштування або російська мова. Виробничий стаж, включаючи стаж на пільгових підставах і за фахом, взаємно визнається Сторонами. При остаточному виїзді трудящого-мігранта зі Сторони працевлаштування роботодавцем (наймачем) видається йому довідка або інший документ, що містить відомості про тривалість роботи й заробітній платі щомісячно. Під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено факт роботи позивача у спірний період у місцевостях Крайньої Півночі, такі періоди підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача на пільгових умовах, а тому суди попередніх інстанцій обґрунтовано дійшли висновку щодо протиправності відмови відповідача у такому зарахуванні та прийняли рішення про задоволення позову. Покликання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на недоведеність позивачем факту користування пільгами за час роботи в умовах Крайньої Півночі є безпідставним, оскільки надані позивачем довідки про заробітну плату містять інформацію про користування такими пільгами. Покликання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на те, що стаж роботи позивача не підтверджено довідкою про направлення позивача на роботу до Крайньої Півночі та строковим трудовим договором є безпідставними, оскільки відповідно до пункту 5 Розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами, і позивачем такі документи надані до управління Пенсійного фонду, а саме - трудову книжку та довідку про заробітну плату, в яких наведено періоди роботи позивача в районах Крайньої Півночі та зазначено про користування останнім пільгами за час роботи в умовах Крайньої Півночі. Висновки щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах уже висловлював Верховний Суд у справах №302/662/17-а, №263/13671/16-а, №352/1612/15а (2а/352/70/15), №348/2208/16-а, №265/6105/16-а і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від таких висновків. Безпідставними також є покликання відповідача на відсутність підстав для зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи позивача після 01.01.1991, оскільки такий період не є спірним у цій справі. Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення суду апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустив, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судового рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Результат розгляду: denied