Рішення адміністративного суду від 2023-01-11 00:00:00+02

\~ [PERSON] (далі позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі за позовом [PERSON] \~\~до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області \~про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2021р. в задоволенні заяви позивача - [PERSON] про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 12.04.2021 року по справі № 520/1740/21 відмовлено. Позивач, не погодившись з ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2021р., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недослідження судом першої інстанції доказів невиконання судового рішення, просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення. \~ Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відмовляючи в задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, суд першої інстанції виходив з того, \~що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень можливе лише під час прийняття такого рішення, а питання щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду під час прийняття рішення від 12.04.2021 року по справі №520/1740/21 не вирішувалось та встановлення зазначеного зобов`язання є правом суду, а не його обов`язком. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення необхідно відмовити, проте вважає, що така заява не підлягає задоволенню з інших мотивів та підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Відповідно до ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України). Отже, вказаною нормою передбачено право суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. З матеріалів справи встановлено, що \~рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 року по справі № 520/1740/21 адміністративний позов [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ 14099344) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області щодо відмови [PERSON] у перерахунку пенсії у відповідності до оновленої довідки, у відповідності до вимог статей 43, 51, 52, 55, 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру пенсії, у відповідності до довідки від 12.01.2021 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344) провести [PERSON] перерахунок та виплату пенсії в повному обсязі, у відповідності до вимог статей 43, 51, 52, 55, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", у відповідності до довідки від 12.01.2021 року із зазначенням складових: посадовий оклад 2500 грн.; оклад за спеціальним званням 2000 грн.; надбавка за службу в поліції (50%) 2250 грн.; надбавки збільшення грошового забезпечення в розмірі (100%) 6750 грн.; надбавка за специфічні умови проходження служби (40%) 2700 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 375 грн., індексація 887,09 грн.; премія (33,3%) 832,5 грн., з 01.04.2019 з урахуванням вже виплаченої суми. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 року апеляційну скаргу відповідача на рішення ХОАС від 12.04.2021 року було задоволено частково, рішення суду першої інстанції змінено в частині, а саме викладено третій абзац резолютивної частини в наступній редакції: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області провести [PERSON] перерахунок та виплату пенсії в повному обсязі у відповідності до вимог статей 43, 51, 52, 55, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії з 01.04.2019 у відповідності до довідки від 12.01.2021 року, виплату провести з урахуванням \~\~\~\~виплаченої суми. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 по справі № 520/1740/21 залишено без змін. 17.11.2021 року до Харківського окружного адміністративного суду позивачем подана заява про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення (ст. 382 КАС України), в якій позивач просить суд встановити судовий контроль шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України Харківської області подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 року по справі №520/1740/21, у встановлений судом строк, оскільки наразі судове рішення від 12.04.2021 року відповідачем в добровільному порядку ще не виконано. Однак, позивачем надано до суду рішення Головного управління Пенсійного фонду України Харківської 10.11.2021р., згідно якого позивачу проведено перерахунок пенсії на виконання рішення суду з 01.04.2019р. відповідно до розміру складових грошового забезпечення, зазначених у довідці від 12.01.2021 року. Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України Харківської області на виконання судового рішення з 01.04.2019р. проведено [PERSON] перерахунок його пенсії. Між тим, у заяві про встановлення судового контролю, [PERSON] зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України Харківської області неправомірно обчислено пенсію позивача в розмірі 70 % грошового забезпечення, в той час як на думку позивача його пенсія має становити 90 % грошового забезпечення. Таким чином, колегія суддів зауважує, що позивач не згоден із встановленням відсотка в якому має бути обчислена його пенсія, однак це питання не було предметом позову по даній справі. Виникнення у зв`язку з виконанням судового рішення у справі нових правовідносин, а саме щодо розміру відсотка від грошового забезпечення, в якому має бути має бути обчислено пенсію не було предметом спору у цій справі, а тому не може бути підставою для встановлення судового контролю. Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 20.04.2021р. по справі № 826/9781/18. Таким чином, заява [PERSON] , про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 12.04.2021 року по справі № 520/1740/21 не підлягає з зазначених мотивів та підстав. Щодо мотивів та підстав, з яких суд першої інстанції відмовив в задоволенні заяви про встановлення судового контролю, колегія суддів зазначає наступне. Процесуальні дії, визначені ст. 382 КАС України, є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами. Використання у приписах вказаної статті словосполучення «суд, який ухвалив» дає підстави для висновку, що для встановлення судового контролю після ухвалення судового рішення у справі повинен видаватись окремий процесуальний документ (ухвала) після ухвалення рішення у справі, якщо воно фактично не виконується, і саме судом, який виніс відповідне рішення. Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Великої палати \~Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 20.06.2018 у справі №800/592/17, та правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.04.2019 по справі № 286/766/17, які суд, з урахуванням вимог ч.5 ст.242 КАС України, враховує при вирішенні спірних правовідносин. Помилковість висновку суду першої інстанції про те, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень можливе лише під час прийняття такого рішення, також підтверджується позицією Верховного Суду згідно якої Верховний Суд по справі № 809/1118/17 виніс ухвалу від 11.02.2021р. про задоволення клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення вже після прийняття рішення по цій справі. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 12.04.2021 року по справі № 520/1740/21, проте з інших мотивів та підстав. Відповідно до ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Результат розгляду: partial