Рішення адміністративного суду від 2022-06-14 00:00:00+03

[PERSON] звернувся в Городищенський районний суд Черкаської області з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті м.Київ про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має місце проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України Серії ВМ №00009477 від 01 лютого 2022 року. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач мотивує їх тим, що постановою Державної служби України з безпеки на транспорті Серії ВМ №00009477 від 01 лютого 2022 року, його притягнуто до відповідальності згідно ч.2 ст.132-1 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення за перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України. В оскаржуваній постанові зазначено про перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,6% (6,95 тонни). Згідно товарно-транспортної накладної Серії 12ААИ №243672 від 04 грудня 2021 року вантажним контейнеровозом-с MAN TGA 26.440 реєстраційний номер [NUMBER] разом з причепом здійснювалося перевезення вантажу - кукурудзи, загальною масою брутто 44 740 кг, що також підтверджується відміткою ТОВ «Бруклін Київ» від 05 грудня 2021 року. Допустима загальна маса транспортного засобу для контейнеровозів складає 44 тонни (46 тонн на деяких ділянках доріг). Перевищення допустимої загальної маси на 5,6% мало б складати 2,464 тонни. В оскаржуваній постанові зазначено 6,95 тонни. Якщо 6,95 тонни - це 5,6%, то допустима маса транспортного засобу має складати 124,10 тонн, що не може відповідати дійсності, оскільки наземних транспортних засобів з такими технічними характеристиками не існує. Розмір перевищення маси транспортного засобу, зазначений в оскаржуваній постанові, є незрозумілим та хибним. Очевидно, що особою, якою винесено постанову, допущено помилки у розрахунках, що свідчить про її протиправність. Крім того, оскаржувана постанова не містить інформації про результати зважування (загальної маси автомобіля), а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортного засобу на даній ділянці автомобільної дороги (як зазначено у п. 22.5 ПДР, на певних ділянках доріг допустимою масою може бути 46 тонн), тобто не зрозуміло від яких показників допустимої маси відштовхувалася уповноважена особа під час винесення оскаржуваної постанови. Як директор Приватного підприємства «Автомобільні перевезення «Автоера» (код ЄДРПОУ 33386703), що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців,громадських формувань), є власником транспортного засобу, зазначеного в оскаржуваній постанові, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Зазначений транспортний засіб є вантажним контейнеровозом-с MAN TGA 26.440 реєстраційний номер [NUMBER] і разом з причепом марки KRONE AZW18 державний знак [NUMBER] , перебуває в оренді Приватного підприємства «Престиж Сервіс» (код 37281801) згідно договору оренди транспортних засобів з екіпажем №3011/18 від 30 листопада 2018 року. Відповідно до товарно-транспортної накладної Серії 12 ААИ № 243672 від 04 грудня 2021 року, перевізником зазначено саме ПП «Престиж Сервіс». Вище вказаний транспортний засіб фактично перебуває у користуванні іншої юридичної особи, а тому вважає, що він не може бути суб`єктом адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. З метою скасування вище зазначеної постанови, як протиправної, прийняв рішення звернутися до суду (а.с.1-5). Ухвалою суду від 22 березня 2022 року в адміністративній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін до суду, встановлено строк для подачі відзиву відповідачем (а.с.51-53). В підготовчому засіданні 18 травня 2022 року, виконані вимоги ч.2 ст. 180 КАС України, закрито підготовче провадження і призначено адміністративну справу до судового розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник Асауляк О.В., будучи належно повідомлені про судові засідання, не прибули. Через канцелярію суду представник Асауляк О.В. подала письмові клопотання від 21 квітня 2022 року, 17 травня 2022 року про розгляд без їх участі і зазначила, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.55,58). Відповідач, Державна служба України з безпеки на транспорті м.Київ, викликався шляхом надіслання судових повісток від 22 березня 2022 року, 18 травня 2022 року, 23 травня 2022 року, 24 травня 2022 року, в суд не з`явився, відзиву на позов не подав, заяв і клопотань, пояснень не надсилав. З врахуванням вищезазначеного, суд, прийшов до висновку про можливість судового розгляду адміністративної справи 14 червня 2022 року у відсутності сторін, остільки їх неявка не перешкоджає розгляду по суті, у їх відсутність і набула характеру систематичності, з врахуванням того, що у розпорядженні суду, маються підтвердження про вручення судової поштової кореспонденції сторонам у справі. При прийнятті такого рішення суд, орієнтований і на судову практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Так, згідно п. 41 рішення Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, п.27 рішення «Олександр Шевченко проти України» заява № 8371/02 від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» заява №50966/99 від 14 жовтня 2003 року). Суд, здійснивши судовий розгляд адміністративної справи в межах заявлених позовних вимог, розглянувши заяви представника позивача, враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд, дослідивши й оцінивши всі докази у справі в їх сукупності, вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає до задоволення, остільки сторона довела заявлені позовні вимоги в повному обсязі, що є її обов`язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.9 КАС України, з врахуванням того, що судом було створено всі умови для змагального процесу. Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності. Відповідно до вимог ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил Дорожнього Руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Стаття 245 КУпАП України визначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. На підставі вимог ст.252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: granted