Рішення адміністративного суду від 2023-04-12 00:00:00+03

[PERSON] (далі \~позивач, [PERSON] ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції (далі \~відповідач), в якому просив суд: - визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не нарахування та невиплати [PERSON] додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 17.02.2021 по день його звільнення - 13.10.2021 та здійснення часткової виплати за грудень 2020 ; - зобов`язати Департамент патрульної поліції здійснити відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 нарахування та виплату [PERSON] повну додаткову доплату до грошового забезпечення за грудень 2020 р. та здійснити додаткові доплати до грошового забезпечення за період з 17.02.2021 р. по 13.10.2021 р. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та невиплати [PERSON] додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 17.02.2021 по день його звільнення - 13.10.2021 та здійснення часткової виплати за грудень 2020. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 відмовлено у задоволенні адміністративного позову [PERSON] до Департаменту патрульної поліції \~про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії. Не погодившись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, \~в якій \~посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 \~та ухвалити нове рішення, позовні вимоги [PERSON] задовольнити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що \~реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він вказує на правомірність рішення суду першої та просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. \~ Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду, доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню \~з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що наказом Департаменту патрульної поліції №97 о/с від 12.02.2019 [PERSON] призначено на посаду інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції \~в Харківській області Департаменту патрульної поліції. Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 05.10.2021 \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~№ 1221 о/с, [PERSON] звільнено зі служби в поліції за власним бажанням на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 17.02.2021 р. по 13.10.2021 р. та здійснення часткової виплати за грудень 2020 р., позивач звернувся до суду. Приймаючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що фінансування для здійснення доплати поліцейським Департаменту патрульної поліції за період з 18.02.2021 по 12.10.2021 не надходило. З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача. Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015 року (далі по тексту - Закон №580-VIII). Відповідно до частин першої та другої статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня2020 року на усій території України карантин. Відповідно до положень пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29 квітня 2020 року «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» (далі - Постанова №375), поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах встановлюється доплати у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення). Згідно з пунктом 4 Постанови № 375 перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику. Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади. Згідно з п. 5 Постанови № 375 доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів. Постановою Кабінету Міністрів України від 10 червня 2020 року № 485 "Про виділення коштів для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я" затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я (далі - Порядок). Відповідно до п. 2 Порядку головним розпорядником бюджетних коштів є МВС. Відповідальними виконавцями бюджетних програм є МВС, Національна гвардія, Адміністрація Держприкордонслужби, ДСНС та Національна поліція (далі - органи системи МВС). Абзацами першим та другим пункту 4 Порядку № 485 визначено, що кошти, отримані органами системи МВС відповідно до пункту 3 цього Порядку, використовуються виключно для: доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії та Адміністрації Держприкордонслужби, особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. На виконання пункту 4 Постанови № 375 Міністерством внутрішніх справ видано наказ від 03 червня 2020 року № 431 "Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину", яким визначено керівникам, зокрема, Національної поліції України забезпечити встановлення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, додаткової доплати у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (пункт 1); виплату додаткової доплати здійснювати поліцейським, які перебувають відповідно на штатних посадах в органах (підрозділах) Національної поліції України (пункт 2); нарахування додаткової доплати здійснювати у відсотковому співвідношенні до заробітної плати (грошового забезпечення) з розрахунку всіх складових, у тому числі премії, за винятком виплат, що носять одноразовий та компенсаційний характер (пункт 3); персональний перелік осіб, яким установлюється додаткова доплата, визначається керівником відповідного органу, закладу, зазначених у пункті 1 цього наказу (пункт 4). Таким чином, аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для отримання доплати за Постановою № 375 є сукупність таких умов: 1) особа є поліцейським; 2) забезпечує життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України. Отже, вказана доплата здійснюється не всім поліцейським, а лише окремим категоріям поліцейських, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків забезпечують життєдіяльність населення у зв`язку з чим мають з населенням безпосередній контакт. Забезпечення життєдіяльності населення - комплекс організаційних, економічних, соціальних та інших заходів, спрямованих на створення і підтримання нормальних умов життя, здоров`я, працездатності людей, які здійснюються з метою планування і підготовки до нормованого (у разі необхідності) забезпечення населення продовольчими та непродовольчими товарами, медичним обслуговуванням, послугами зв`язку, транспорту, комунальними та побутовими послугами в особливий період. У загальному розумінні під громадським порядком розуміють урегульовану правовими та іншими соціальними нормами певну частину суспільних відносин, які складають режим життєдіяльності у відповідних сферах, забезпечують недоторканність життя, здоров`я та гідності громадян, власності та умов, що склалися для нормальної діяльності установ, підприємств, організацій, посадових осіб і громадян. Громадський порядок у вузькому розумінні визначається як морально-правовий стан суспільства, при якому компетентні органи виконавчої влади шляхом поліцейського нагляду забезпечують безпеку і правомірну поведінку громадян в громадських місцях, вільне використання ними своїх прав і свобод, а також упорядження громадських місць, яке сприяє трудовій діяльності та відпочинку громадян. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] проходив службу в управлінні патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції перебуваючи на посаді інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції та відповідно до своєї посадової інструкції під час несення служби здійснював: 1) постійний контроль за правомірністю складання адміністративних матеріалів та інших процесуальних документів правильним та обґрунтованим прийняттям заходів адміністративного впливу до правопорушників; 2) винесення адміністративних постанов та своєчасну їх реалізацію, правильне і обґрунтоване вживання \~заходів адміністративного впливу на правопорушників, ведення обліку матеріалів про адміністративне правопорушення; 3) розгляд адміністративних матеріалів та прийняття відповідних рішень в межах своєї компетенції. Здійснення у разі необхідності додаткової перевірки в адміністративних справах; 4) своєчасне направлення за належністю адміністративних матеріалів, за порушення правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху; 5) розгляд листів, скарг, запитів, заяв фізичних та юридичних осіб, пов`язаних з адміністративною діяльністю; 6) проведення з о/с підрозділів Патрульної поліції занять по вивченню нормативних документів, що регламентують діяльність Національної поліції щодо складання адміністративних матеріалів; 7) ведення кількісного обліку надходження, видачі та використання бланків в електронному журналі з використанням автоматизованих інформаційно-пошукових. Доповідання керівнику відповідного підрозділу про виявлення зіпсованих бланків (механічні пошкодження, друкарський брак); \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~8) знищення та списання відповідно до акту щомісячного списання бланкової продукції зіпсованих, повернутих, або таких, що мають друкарський брак, бланків протоколів, постанов та тимчасових дозволів; 9) реєстрація та опрацювання адміністративних матеріалів, оформлених поліцейським. Внесення до автоматизованої інформаційно-пошукової системи документів, які \~є підставою для проведення тимчасово вилучених посвідчень водія; 10) контроль за використанням бланків про адміністративне правопорушення та постанов про адміністративне правопорушення, перевірка правомірності оформлення адміністративних матеріалів; 11) внесення адміністративних матеріалів до електронних обліків підсистеми "Адмінпрактика" НАІС та системи АРМОР. \~ Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вказав, що позивач за період з березня 2021 по день з його звільнення 13.10.2021 \~до заходів забезпечення життєдіяльності населення не залучався. \~ Однак, матеріалами справи встановлено, що виплати додаткових доплат на період дії карантину виплачувалась позивачу з березня по лютий 2020 року, а потім виплата була припинена, хоча позивач перебував на тій же самій посаді і продовжував виконувати ті ж самі службові обов`язки. При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідачем жодним чином не доведено різниці в специфіці роботи позивача за місяці, в яких йому було виплачено додаткову доплату за службу в особливих умовах в порівнянні з місяцями, коли позивачу така доплата не нараховувалась та не виплачувалась. Частиною першою, другою статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень. Щодо висновків суду першої інстанції, що у спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, оскільки \~фінансування для здійснення доплати поліцейським Департаменту патрульної поліції за період з 18.02.2021 по 12.10.2021 не надходило, колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1952 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У справі Кечко проти України Європейський суд з прав людини встановив, що мало місце порушення статті 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи припинити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне законодавство передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п. 23 рішення від 08.11.2005, заява № 63134/00). Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. У рішенні від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2). Вказана правова позиція викладена в рішеннях Верховного Суду від 18.12.2018 по справі № 820/4619/16 та від 14.03.2019 по справі № 820/660/17.

Результат розгляду: partial