Рішення адміністративного суду від 2022-07-21 00:00:00+03

11.10.2021р. [PERSON] звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, в якому просив суд: - визнати протиправними дії ГУ ПФУ Одеській області щодо відмови йому у перерахунку та виплати пенсії по інвалідності з 01.04.2019р. на підставі нової довідки, надісланої 16.08.2021р. [INFO] по пенсійній справі №ЮО100594 станом на 05.03.2019р., у відповідності до вимог ст.ст.43,63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осiб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», ст.9 Закону України «Про соціальний i правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017р. №704 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії за нормою грошового забезпечення, встановленої при призначенні пенсії по інвалідності - у розмiрi 80% суми, а також щодо зменшення розміру пенсії по інвалідності за рахунок виплати з 05.03.2019р. по 31.12.2019р. 75% підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р.; - зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області провести йому перерахунок то виплату пенсiї по інвалідності з 01.04.2019р. на підставі нової довiдки [INFO] про основний розмiр грошового забезпечення з урахуванням усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 16.08.2021р. (пенсійна справа №ЮО100594) згідно з Додатком №2 до Порядку №45 станом на 05.03.2019р., у відповідності до вимог ст.ст.43,63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осiб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», ст.9 Закону України «Про соціальний i правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017р. №704 за нормою грошового забезпечення на рiвнi 80% вiд основного розміру грошового забезпечення визначеному пiд час призначення пенсії, у розмірі 100% підвищення пенсiї без обмеження максимальним розміром пенсії в розмірі 10 прожиткових мінімумів громадян, із врахуванням раніше виплачених сум, а також провести перерахунок та виплату пенсі по інвалідності з 05.03.2019р. по 31.12.2019р. з урахуванням 100% суми підвищення пенсії на підставі нової довідки [INFO] від 16.08.2021р., визначеного станом на 01.03.2018р. iз урахуванням раніше виплачених сум. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 80% від суми грошового забезпечення. На підставі довідки від 16.08.2021р. №ЮО100594, виданої уповноваженим органом, позивач звернувся до відповідача із заявою щодо проведення перерахунку основного розміру його пенсії, однак відповідачем протиправно та безпідставно було відмовлено у здійсненні відповідного перерахунку. Окрім того, позивач зазначив про те, що виплата пенсійним органом донарахованих сум підвищення пенсії з 05.03.2019р. протиправно здійснюється у розмірі 75% суми підвищення пенсії. Представник відповідача надав до суду першої інстанції письмовий відзив, у якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року (ухваленим в порядку спрощеного (письмового) провадження) адміністративний позов [PERSON] - задоволено. Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку та виплати пенсії по інвалідності з 01.04.2019р. на підставі нової довідки, надісланої 16.08.2021р. [INFO] по пенсійній справі №ЮО100594 станом на 05.03.2019р., у відповідності до ст.ст.43,63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осiб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», ст.9 Закону України «Про соціальний i правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017р. №704 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії за нормою грошового забезпечення, встановленої при призначенні пенсії по інвалідності - у розмiрi 80% суми, а також щодо зменшення розміру пенсії за рахунок виплати з 05.03.2019р. по 31.12.2019р. 75% підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р. Зобов`язано відповідача провести перерахунок то виплату пенсiї по інвалідності [PERSON] з 01.04.2019р. на підставі нової довідки [INFO] про основний розмiр грошового забезпечення із урахуванням усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 16.08.2021р. (пенсійна справа №ЮО100594) згідно з Додатком №2 до Порядку №45 станом на 05.03.2019р., у відповідності до вимог ст.ст.43,63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців. осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осiб» від 30.08.2017р. №704 за нормою грошового забезпечення на рівні 80% від основного розміру грошового забезпечення визначеному під час призначення пенсії, у розмірі 100% підвищення пенсiї без обмеження максимальним розміром пенсії в розмірі 10 прожиткових мінімумів громадян, із врахуванням раніше виплачених сум, а також провести перерахунок та виплату пенсії з 05.03.2019р. по 31.12.2019р. з урахуванням 100% суми підвищення пенсії на підставі довідки [INFO] від 16.08.2021р., визначеного станом на 01.03.2018р. із урахуванням раніше виплачених сум. Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ в Одеській області 13.01.2022р. подало апеляційну скаргу, в якій зазначило, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2021р. та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2022р. дану апеляційну скаргу залишено без руху. Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження. 17.02.2022р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду. Позивач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, судом 2-ї інстанції можуть бути розглянуті в порядку письмового провадження. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України). Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги ПФУ, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення. Судом першої інстанції встановлені наступні обставини. Позивач - [PERSON] перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осiб звільнених з військової служби та деяких інших осіб». У квітні 2018р. ГУ ПФУ в Одеській області здійснило перерахунок пенсії позивача, виходячи із сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 2910 грн.; оклад за військове звання - 950 грн.; процентна надбавка за вислугу років 45% - 1544 грн. У свою чергу, цим перерахунком визначено поетапність виплати суми підвищення пенсії: з 01.01.2018р. по 31.12.2018р. щомісячно - 50% від підвищення (1166,10 грн.), з 01.01.2019р. по 31.12.2019р. щомісячно - 75% від підвищення (1749,15 грн.), з 01.01.2020 р. щомісячно - 100% від підвищення (2332,20 грн.). 16.08.2021р. [INFO] підготовлено довідку про розмір грошового забезпечення №ЮО100594 та направлено її до відповідача. У вересні 2021р. позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявами, у якій просив провести перерахунок розміру його пенсії на підставі вказаної довідки [INFO] від 16.08.2021р. №ЮО100594. Разом із тим, листами ГУ ПФУ в Одеській області від 30.09.2021р. №1500-0203-8/122643 та від 08.10.2021р. №18547-17826/Б-02/8-1500/21 позивача було повідомлено про відсутність підстав для проведення перерахунку її пенсії відповідно до зазначеної вище довідки. Вважаючи дії відповідача щодо позбавлення його додаткових видів грошового забезпечення - протиправними та не погоджуючись з порядком виплати сум підвищення пенсії, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості позовних вимог та, відповідно, з неправомірності спірних дій ГУ ПФУ в Одеській області. Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали даної справи та наявні в них докази, не у повній мірі погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції та вважає їх частково необґрунтованими, з огляду на наступне. Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з нормою ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складової права на соціальний захист, є її конституційним правом. За приписом п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України. Як визначено ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, а також щомісячні додаткові види (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія) та одноразові додаткові види грошового забезпечення. За правилами ч.1 ст.15 Закону №2011-XII, пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-ХІІ. Так, у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку (ч.18 ст.43 Закону №2262-ХІІ). Відповідно до ч.3 ст.51 Закону №2262-ХІІ, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано положеннями ст.63 Закону №2262-XII, згідно з якими перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо ж пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому, перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. У свою чергу, порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. №45. Відповідно до п.1 Порядку № 45, пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017р. №704 визначено, зокрема, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (п.2). Також, вказаним нормативно-правим актом встановлено тарифну сітку розрядів та коефіцієнтів посадових окладів, схему тарифних розрядів за основними типовими посадами, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями. З урахуванням п.10 згаданої вище Постанови, вона набрала чинності з 01.03.2018р. Таким чином, як вірно було зазначено судом 1-ї інстанції, з набранням чинності Постанови №704, якою змінено (збільшено) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача виникли підстави для перерахунку розміру його пенсії. 21.02.2018р. Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову №103, відповідно до п.1 якої зобов`язано перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-XII до 01.03.2018р. (окрім пенсій, призначених згідно із цим Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 01.03.2018р. відповідно до Постанови №704. Згідно з п.7 Постанови №103, зокрема, Міністерству оборони після набрання чинності цією постановою приписано забезпечити оформлення та подання до органів ПФУ довідок про розміри грошового забезпечення, визначені в п.1 цієї постанови, відповідно до Порядку №45. Окрім того, Постановою №103 внесено ряд змін до Порядку №45, зокрема, п.5 та додаток 2 викладені в новій редакції, з урахуванням чого такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, виключено. Так, за правилами п.5 Порядку №45, під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням. Відповідно до п.п.2,3 Порядку №45, ПФУ після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, та надсилає відповідну інформацію, зокрема, Міноборони. Головні управління ПФУ у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням ПФУ. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком. Надаючи оцінку судовому рішенню 1-ї інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 12.12.2018р. у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019р., було визнано протиправними та нечинними п.п.1,2 Постанови №103 та зміни до п.5 і додатка 2 Порядку №45. Згідно з ч.2 ст.265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або ж в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Отже, пункти постанови Кабінету Міністрів України, що були предметом судового розгляду є нормативно-правовими актами, які втрачають чинність з моменту набрання законної сили судовим рішенням, яким вони визнані протиправними та нечинними. Враховуючи те, що зміни, внесені Постановою №103 до додатку 2 до Порядку №45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, визнані судом протиправними та нечинними, то з 05.03.2019р. - дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін. Поряд із цим, алгоритм дій, які повинно вчинити, у цьому випадку, ГУ ПФУ в Одеській області, у зв`язку із втратою чинності положеннями п.п.1,2 Постанови №103 та змін до п.5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився. Спірні правовідносини між сторонами в межах цієї справи виникли, зокрема, з приводу відмови пенсійного органу щодо здійснення позивачу перерахунку пенсії на підставі довідки від 16.08.2021р. №ЮО100594, виданої [INFO]. У свою чергу, колегія суддів звертає увагу на те, що питання стосовно подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій у відповідності до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, врегульовано відповідним Порядком (затв. Постановою правління ПФУ від 30.01.2007р. №3-1). За приписами п.23 Порядку №3-1, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому ст.63 Закону №2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії. Згідно з п.24 Порядку №3-1, про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі ст.63 Закону №2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії. Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, які визначені Порядком №45, повідомляють орган ПФУ. Отже, з 05.03.2019р. виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії. До того ж, аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених вище норм права вже була висловлена Верховним Судом у рішенні від 17.12.2019р. у справі №160/8324/19. При цьому, за правилами п.4 Порядку №45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені ч.ч.2,3 ст.51 Закону №2262-ХІІ. Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач, отримавши довідку про розмір його грошового забезпечення, звернувся 05.09.2021р. до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про перерахунок його пенсії з урахуванням грошового забезпечення, визначеного у відповідній довідці. Однак, відповідачем відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії позивача з урахуванням довідки про розмір його грошового забезпечення, посилаючись на те, що після набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 12.12.2018р., яким було визнано протиправними та нечинними п.п.1,2 Постанови №103, інших нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії Урядом не приймалось. Втім, судова колегія звертає увагу, що право позивача на перерахунок пенсії є беззаперечним, а передумовою для його проведення є оформлення довідки про розмір грошового забезпечення. Разом із тим, посилання пенсійного органу на те, що у нього відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії, з огляду на те, що п.п.1,2 Постанови №103 втратили чинність з 05.03.2019р., суд апеляційної інстанції оцінює критично, адже факт визнання нечинними вказаних норм не позбавляє права позивача на перерахунок його пенсії, у зв`язку з підвищенням розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії. Таким чином, враховуючи викладені обставини, колегія суддів доходить до аналогічного, що і суд першої інстанції висновку про те, що ГУ ПФУ в Одеській області протиправно ухиляється від проведення перерахунку пенсії [PERSON] із врахуванням всіх складових його грошового забезпечення, а тому позовні вимоги в цій частині є цілком обґрунтованими та правомірними. Окрім того, виходячи із досліджуваних аргументів сторін, спір у даній справі також виник стосовно наявності законних підстав для встановлення обмеження на рівні 75% у виплаті позивачу суми підвищення перерахованої пенсії. Як уже зазначалося, 21.02.2018р. Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №103, п.1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-XII до 01.03.2018р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 01.03.2018р. відповідно до Постанови №704. Тобто, набрання чинності Постановою №704, якою змінено (збільшено) грошове забезпечення військовослужбовців, у розумінні ч.2 ст.51 Закону №2262-ХІІ беззаперечно стало обставиною, що зумовила зміну розміру пенсії позивача, призначеної на підставі цього Закону. Разом із тим, з огляду на вимоги п.п.1,2 Постанови №103, позивач набув право на поетапне підвищення пенсії починаючи з 01.01.2018р., виходячи із грошового забезпечення за відповідною або аналогічною посадою, яку він займав на дату звільнення із служби, визначеного станом на 01.03.2018р. Постановою №704. За приписами п.2 Постанови №103, виплату перерахованих відповідно до п.1 цієї постанови підвищених пенсій встановлено проводити з 01.01.2018р. у таких розмірах: з 01.01.2018р. - 50%; з 01.01.2019р. по 31.12.2019р. - 75%; з 01.01.2020р. - 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.01.2018р. Статтею 117 Конституції України встановлено, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання. Отже, при проведенні позивачу перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2018р. відповідач не мав правових підстав не врахувати та не застосовувати до спірних правовідносин положення ст.63 Закону №2262-XII і Постанови №103 та, відповідно, в інший спосіб здійснювати виплату позивачу пенсії, а саме: з 01.01.2018р. - 50% та з 01.01.2019р. - 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р. Проте, як встановлено судами обох інстанцій, п.п.1,2 Постанови №103, які застосовані ГУ ПФУ в Одеській області при виплаті позивачу пенсії, були визнані протиправними і нечинними у судовому порядку рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва у справі №826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019р., а відтак, починаючи саме із цієї дати вказаний вище нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, у відповідній частині, втратив чинність і не підлягав застосуванню. Як наслідок, у зв`язку зі скасуванням п.2 Постанови №103 за рішенням окружного суду від 12.12.2018р. у справі №826/3858/18, обмеження відносно часткової виплати суми підвищення до пенсії було скасовано. З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що саме з 05.03.2019р. пенсія позивача підлягає виплаті у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р., а тому, судом 1-ї інстанції вірно встановлено про протиправність дій відповідача в цій частині. При цьому, одночасно слід зазначити, що аналогічна правова позиція з цього спірного питання була висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 16.10.2019р. по справі №2040/6740/18 та у постанові від 11.03.2020р., ухваленій у зразковій справі №160/3586/19. Водночас, вирішуючи справу, суд першої інстанції помилково не врахував того, що питання перерахунку та виплати позивачу пенсії без обмеження максимальним розміром (10 прожитковими мінімумами громадян) є похідним і повинно вирішуватися після вирішення питання про наявність у позивача відповідного права на перерахунок. Так, ключовим правовим питанням, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії на підставі довідки від 16.08.2021р. №ЮО100594, виданої [INFO]. Відповідно, питання обмеження пенсії по інвалідності максимальним розміром є похідним та повинно вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок. Враховуючи мотиви відмови пенсійного органу у перерахунку пенсії позивача, судова колегія зауважує, що спору щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у даній справі до суду взагалі не існувало. За змістом ст.5 КАС України, захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому. Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. При цьому, захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення, що має існувати на момент їх звернення до суду, передувати йому та, у свою чергу, підтверджуватися належними доказами. Порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності відповідного органу щодо неї. Як наслідок, моментом порушення є момент прийняття рішення, вчинення дій чи бездіяльності, які породжують або можуть породити в майбутньому негативні наслідки. Іншими словами, таке рішення (дії чи бездіяльність) є юридичним фактом, котрий повинен існувати на момент звернення до суду, передувати йому та підтверджуватися належними доказами. Надаючи оцінку судовому рішенню 1-ї інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що положеннями КАС України не встановлено можливості захисту порушених прав та інтересів осіб на майбутнє, а судове рішення не повинно містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та про зобов`язання відповідача вчинити чи утриматись від вчинення певних дій на майбутнє. Вказані правові позиції містяться, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.02.2018р. у справі №826/15718/16, від 24.04.2018р. у справі №167/592/17, від 31.07.2018р. у справі №348/9/17, від 23.10.2018р. у справі №344/4560/17 та від 14.02.2019р. у справі №362/7962/15-а. Як наслідок, підстави для задоволення вимог позивача в частині здійснення перерахунку та виплати його пенсії без обмеження максимальним розміром - відсутні. В обсязі встановлених обставин, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки викладеним вище обставинам справи та не застосував норми Закону і нормативно-правових актів, що врегульовують спірні правовідносини, які виникли між фізичною особою та суб`єктом владних повноважень. Слід також зазначити про те, що за правилами ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Згідно з положеннями ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок стосовно доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Однак, варто звернути увагу на те, що твердження позивача щодо порушення його прав також мають підтверджуватися належними та допустимими доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях та суб`єктивній думці останнього. Що ж стосується наведеної аргументації ГУ ПФУ в Одеській області про пропуск позивачем шестимісячного строку на звернення із позовом до суду, судова колегія зазначає наступне. У відповідності до ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Загальні правила, закріплені у КАС України, передбачають обчислення строку звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення цих прав, свобод, інтересів. Поняття «повинна була дізнатись», використане у ст.122 КАС України, слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про прийняття оскаржуваного рішення та знала про обставини його прийняття. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Верховний Суд у постанові від 02.03.2021р. у справі №758/7700/17 зазначив, що у спорах, що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, з моменту отримання грошових виплат, при отриманні від органу ПФУ повідомлення про призначення пенсії, відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок. За наведених обставин, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення позивачем строків звернення до суду, оскільки про порушення прав на здійснення перерахунку та виплату пенсії з урахуванням складових грошового забезпечення, зазначених в довідці про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії, позивач дізнався з листів ГУ ПФУ в Одеській області від 30.09.2021р. №1500-0203-8/122643 та від 08.10.2021р. №18547-17826/Б-02/8-1500/21, яким [PERSON] повідомлено про відсутність підстав для здійснення відповідного перерахунку пенсії. Позивач, у свою чергу, оскаржив такі дії ГУ ПФУ в Одеській області шляхом подання даного позову до суду в жовтні 2021р. Наведені обставини свідчать, що строк звернення до суду з даним адміністративним позовом позивач не пропустив, оскільки підстава для перерахунку та виплати його пенсії виникла лише після видачі оновленої довідки про грошове забезпечення, а тому і відлік строку на подання до суду позову починається саме з дати видачі відповідної довідки від 16.08.2021р. Отже, доводи апеляційної скарги лише частково знайшли своє підтвердження. Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі «Серявін та інші проти України»). Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. У силу вимог ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду 1-ї інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Отже, враховуючи, що судом 1-ї інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також у зв`язку із тим, що деякі висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, діючи виключно в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до ч.1 ст.317 КАС України, вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції, в частині висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до ГУ ПФУ в Одеській області в частині здійснення перерахунку та виплати пенсії без обмеження пенсії максимальним розміром.

Результат розгляду: partial