Рішення адміністративного суду від 2022-04-06 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо неврахування страхового стажу за періоди його безпосередньої участі в антитерористичній операції з 27.04.2015 по 10.09.2015, з 01.12.2015 по 15.03.2016, з 27.03.2016 по 28.04.2016, з 24.11.2018 по 01.03.2019, з 10.03.2019 по 07.07.2019 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до страхового стажу періоди безпосередньої участі в антитерористичній операції з 27.04.2015 по 10.09.2015, з 01.12.2015 по 15.03.2016, з 27.03.2016 по 28.04.2016, з 24.11.2018 по 01.03.2019, з 10.03.2019 по 07.07.2019 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби та провести перерахунок та виплату пенсії з 25.04.2020 з урахуванням виплачених сум. В обґрунтування позову зазначено, що позивач з 21.01.2015 року по 28.04.2016 року проходив військову службу в рядах Збройних Сил України, приймав участь у бойових діях на сході України, є учасником бойових дій, з квітня 2020 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Посилаючись на приписи Законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців, та членів їх сімей» та Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року №530, вказує, що має право на зарахування страхового стажу за періоди безпосередньої участі в антитерористичній операції в пільговому обчисленні один місяць служби за три місяці. Оскільки у реалізації соціальних прав відповідач відмовляє, позивач вимушений звернутись за їх захистом в судовому порядку. Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено. Суд визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо неврахування [PERSON] страхового стажу за періоди його безпосередньої участі в антитерористичній операції з 27.04.2015 по 10.09.2015, з 01.12.2015 по 15.03.2016, з 27.03.2016 по 28.04.2016, з 24.11.2018 по 01.03.2019, з 10.03.2019 по 07.07.2019 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати [PERSON] до страхового стажу періоди безпосередньої участі в антитерористичній операції з 27.04.2015 по 10.09.2015, з 01.12.2015 по 15.03.2016, з 27.03.2016 по 28.04.2016, з 24.11.2018 по 01.03.2019, з 10.03.2019 по 07.07.2019 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби та провести перерахунок та виплату пенсії з 25.04.2020 з урахуванням виплачених сум. Проаналізувавши положення Закон України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Порядку №393, Положення №530, суд першої інстанції виходив з того, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці. Зарахування часу проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, зараховується на пільгових умовах у трикратному розмірі, незалежно від того, який вид пенсії та за яким законом вона призначається. За висновком суду першої інстанції, сукупний аналіз норм законодавства, що регулює спірні правовідносини, свідчить про не доведеність відповідачем правомірності своєї бездіяльності щодо зарахування до страхового стажу в трикратному розмірі періодів участі позивача в антитерористичній операції, а встановлені обставини свідчать про наявність безумовних підстав для задоволення адміністративного позову у повному обсязі. В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки приписам Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Положенню про організацію в міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, і помилково не враховано, що обчислення періоду участі в антитерористичній операції під час розрахунку пенсії у пільговому розмірі є можливим тільки за умови призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Посилаючись на те, що позивач отримує пенсію, призначену відповідно до ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а відтак відсутність підстав для зарахування до страхового стажу періоду участі в антитерористичній операції на пільгових умовах, апелянт зазначає, що під час обчислення страхового стажу Управління діяло обґрунтовано, з дотриманням чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, на підставі та у межах своїх повноважень, а тому обставини для задоволення адміністративного позову відсутні. Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, [PERSON] , [INFO] , є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням Серії [NUMBER] . Згідно Довідки Командира військової частини польова пошта [NUMBER] від 28.09.2015 року №7417 позивач в період з 27.04.2015 року по 10.09.2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення та захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Згідно Довідки Командира військової частини польова пошта [NUMBER] від 27.05.2016 року №687 позивач в період з 01.12.2015 року по 15.03.2016 року та з 27.03.2016 року по 28.04.2016 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення та захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Згідно Довідки Командира військової частини [NUMBER] від 28.10.2019 року №2908 позивач в період з 24.11.2018 року по 01.03.2019 року та з 10.03.2019 року по 07.07.2019 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів. Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2021 року по справі №540/2439/20, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до страхового стажу для призначення пенсії [PERSON] період навчання в Херсонському середньому професійно-технічному училищі №10 з 01.09.1982 по 16.07.1986, період здійснення підприємницької діяльності з 17.10.1996 по 31.03.2007 та період проходження військової служби в рядах Збройних сил України з 21.02.2015 по 28.04.2016, з 24.11.2018 по 23.11.2019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити [PERSON] дострокову пенсію за віком, як учаснику бойових дій на сході України, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 25.04.2020 року. На виконання вказаного судового рішення Управлінням з 25.04.2020 року призначено позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Водночас, під час призначення пенсії Управлінням до страхового стажу зараховані періоди участі в антитерористичній операції з 21.02.2015 року по 28.04.2016 року, з 24.11.2018 року по 23.11.2019 року на загальних підставах. Так, обґрунтовуючи правомірність своїх дій, Управління у листі від 04.06.2021 року №3592-2936/Б-02/8-2100/21 на відповідне звернення повідомлено позивачу, що з урахуванням положень ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку від 14.08.2014 року №530 обчислення періоду участі в антитерористичній операції під час розрахунку пенсії у пільговому розмірі є можливим тільки за умови призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З огляду на те, що позивач одержує пенсію за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Управління зазначило про відсутність правових підстав для зарахування до страхового стажу періоду участі в антитерористичній операції у пільговому обчисленні. Не погоджуючись із висновками Управління, посилаючись на допущення відповідачем протиправної бездіяльності під час обчислення страхового стажу під час призначення і розрахунку пенсії, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів на належне пенсійне забезпечення. Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Статтею 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.03.2003 року №1058-ІV передбачено, що страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Слід враховувати, що відповідно до відповідно до ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII (в редакції прийняття вказаного Закону) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. З набранням чинності Закону України №2397-VIII від 05.04.2018 року ст. 2 Закону України від 25.03.1992 року №2232-XII визначає військову службу державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. У ч. 6 вказаної статті Закону України від 25.03.1992 року №2232-XII передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Відповідно до ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ 9в редакції прийняття вказаного Закону) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації, які не можуть бути скасовані чи призупинені без їх рівноцінної заміни. У ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-XII передбачено, що до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення. Абзацом 2 п. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII передбачено, що пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлює, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям. За правилами Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року №530, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три. Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI не нараховується на виплати і не утримується єдиний внесок з виплат, що компенсуються з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, оголошення рішення про проведення мобілізації та/або введення воєнного стану. Аналіз наведених правових норм показав, що військова служба за призовом під час мобілізації на особливий період є різновидом військової служби, яка підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії. Виходячи з обставин цієї справи, судом першої інстанції правильно враховано, що в період з 27.04.2015 року по 10.09.2015 року, з 01.12.2015 року по 15.03.2016 року, з 27.03.2016 року по 28.04.2016 року, з 24.11.2018 року по 01.03.2019 року, з 10.03.2019 року по 07.07.2019 року позивач перебував на військовій службі та приймав участь в антитерористичній операції. Отже, в силу наказу Міністерства оборони України від 14.08.2014 року №530 цей стаж зараховується до вислуги років для призначення пенсій особам на пільгових умовах один місяць служби за три місяці. Врахуванню підлягає і те, що положеннями ч. 7 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено пільгу щодо нарахування та утримання єдиного внеску з виплат, що компенсуються з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, чим спростовується відсутність підстав для зарахування до страхового стажу оспорюваного періоду. Враховуючи викладене, оскільки на підтвердження страхового стажу позивачем представлено належні відомості, право позивача на зарахування строку військової служби на пільгових умовах підтверджено на рівні чинного законодавства, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення у повному обсязі. З огляду на наведене, оскільки судом першої інстанції повною мірою з`ясовані обставини справи, висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін. Відповідно до приписів ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Результат розгляду: denied