Рішення адміністративного суду від 2022-04-14 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду із адміністративним позовом до Теребовлянської міської ради Тернопільської області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № 237 від 13 грудня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.156 КУпАП та закрити провадження у справі у зв"язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вказана постанова, на думку позивача, є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки при розгляді справи не з`ясовані усі обставини по справі, що мали значення для прийняття обґрунтованого рішення і винесення цієї постанови. На думку позивача, у постанові відповідачем не зазначені точні обставини вчинення адміністративного правопорушення і не вказані в повній мірі дані про час, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, відсутні письмові докази про отримання прибутку після продажу пива (касовий чек, накладна), що, на думку позивача, є суттєвим недоліком винесення постанови про адміністративне правопорушення. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №477305, за яким винесена вказана постанова, виготовлено за відсутності свідків, їх пояснень та відсутності їх підписів. Також вказує на те, що з 01.10.2021 року закінчився термін дії договору оренди нежитлового приміщення у якому знаходився магазин «Провіант», у зв`язку із чим магазин « Провіант » повністю припинивсвою діяльність ще станом на 01.10.2021 рокута був увесь час зачинений, продаж жодних товарів не здійснювався. Вважає, що він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, оскільки не є працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування. Крім того зазначив, що його не було належним чином повідомлено про час, дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що призвело до порушення його права на захист. Також вказав і на інші порушення при винесенні відповідачем оскаржуваної постанови, які відображдені ним у позовній заяві. Ухвалою суду від 24.01.2022 року позовна заява була залишена без руху. Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою від 02.02.2022 року позивачу поновлено строк звернення до суду та позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. 18.02.2022 року відповідачем до суду подано відзив на позов, з якого вбачається, що відповідач позову не визнає, у його задоволенні просить відмовити. Обгрунтовуючи свої заперечення проти позову, відповідач зазначив, що підставою для складання протоколу щодо [PERSON] було виявлення працівниками поліції збуту алкогольного напою неповнолітньому [PERSON] . Так, в протоколі про адміністративне правопорушення від 19.10.2021 року серії ВАБ №477305, складеному дільничним офіцером поліції відділення поліції №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області зазначено, що громадянин [PERSON] 11.10. 2021 року близько 13 год. 00 хв. здійснив продаж пива «Медове» 1 л, в магазині «Провіант» неповнолітньому [PERSON] , [INFO] . До даного протоколу додано рапорт ДОП відділення поліції №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області та пояснення громадянина [PERSON] , взяті в присутності заступника Теребовлянського фахового коледжу культури і мистецтв по виховній роботі - Зої Габрук. Згідно з поясненнями [PERSON] він в обідню пору доби, ідучи до гуртожитку, зайшов в магазин «Провіант» і купив пляшку пива «Медове Микулинецьке» 1 л. Таким чином, [PERSON] , вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст.156 КУпАП, тобто порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння. За таких обставин відповідач вважає, що вимоги, викладені у позові, є необґрунтованими та незаконними, а тому до задоволення не підлягають. 23.02.2022 року позивачем до суду подано заперечення на відзив, в яких він зазначив, що посилання, зазначені представником відповідача у відзиві, не спростовують його позовні вимоги та не підтверджують наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП. Тому позивач підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, прпосить його задовольнити. В судовому засіданні представник позивача Майка М.Б. позовні вимоги підтримав із мотивів, вказаних у позові, додатково вказавши, що на час винесення адміністративною комісією при виконавчому комітеті Теребовлянської міської ради Тернопільської області постанови від 13 грудня 2021 року № 237 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП закінчились строки притягнення останнього до адміністративної відповідальності. В судовому засіданні представник відповідача Малечко З.П. у задоволенні позову просить відмовити із підстав, викладених у відзиві. Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши докази у справі, суд встановив Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Слід зазначити, що склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона. Зокрема, об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Суб`єктом правопорушення є особа, яка вчинила правопорушення. 13 грудня 2021 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Теребовлянської міської ради Тернопільської області винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №237, в якій зазначено, що 19 жовтня 2021 року дільничним офіцером поліції відділення поліції №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 477305 на громадянина [PERSON] , жителя [ADDRESS] . У вказаному протоколі від 19 жовтня 2021 року серії ВАБ № 477305 вказано, що 11.10.2021 року близько 13 год. 00 хв. [PERSON] здійснив продаж пива «Медове» 1 л, в магазині «Провіант» неповнолітньому [PERSON] , [INFO] . Таким чином, [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП, тобто порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння. Вина [PERSON] доведена протоколом про адміністративне правопорушення від 19 жовтня 2021 року серії ВАБ № 477305 та іншими матеріалами справи. Притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 (шість тисяч вісімсот) гривень 00 коп. Частиною другою статті 156 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби. Таким чином, суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, є працівник підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування. Відповідно до п.14.1.195, п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, працівник - фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону. До того ж ст. 1 Закону України «Про охорону праці» визначено, що працівник - особа, яка працює на підприємстві, в організації, установі та виконує обов`язки або функції згідно з трудовим договором (контрактом). Згідно з ч.1 ст.21 Кодексу законів про працю України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. За твердженням позивача 01.10.2021 року закінчився термін дії договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.2021 року, в якому знаходився магазин «Провіант», у зв`язку із чим магазин «Провіант» повністю припинивсвою діяльність ще станом на 01.10.2021 рокута був увесь час зачинений, продаж жодних товарів не здійснювався. Як вбачається із оскаржуваної постанови 11.10.2021 року близько 13 год. 00 хв. [PERSON] здійснив продаж пива «Медове» 1 л, в магазині «Провіант» неповнолітньому [PERSON] , [INFO] . При цьому, належних доказів того, що саме [PERSON] є працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування, яке здійснювало свою діяльність у приміщенні магазину "Провіант", саме він здійснив продаж пива неповнолітньому у приміщенні магазину "Провіант", до матеріалів справи не долучено та адміністративною комісією такі докази не досліджувались. Виходячи із наявних у суду доказів, суд прийшов до висновку, що [PERSON] не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, у зв`язку з чим в його діях відсутній склад вказаного правопорушення, на що при винесенні оскаржуваної постанови не звернула уваги адміністративна комісія при виконавчому комітеті Теребовлянської міської ради. Будучи допитаним у судовому засіданні неповнолітній свідок [PERSON] підтвердив факт купівлі у 2021 році в обідній час пива «Медове» 1 л, в магазині « Провіант » в м.Теребовлі, яке йому продав чоловік, опізнати котрого він не може, та яке в подальшому було виявлено у нього завідувачем гуртожитку Теребовлянського фахового коледжа культури і мистецтв [PERSON] , після чого він з"явився у приміщення коледжу, де у присутності поліцейських і заступника директора коледжу надав письмові пояснення з приводу купівлі вказаного пива. Свідок [PERSON] , будучи допитаною у судовому засіданні показала, що їй відомо про те, що неповнолітній студент Теребовлянського фахового коледжа культури і мистецтв [PERSON] у приміщенні коледжу підтвердив факт придбання ним пива «Медове» в магазині « Провіант » в м.Теребовлі, яке у нього було вилучено при вході у приміщення гуртожитку. Працівники поліції відділення № 3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, які оформляли відповідні документи про вказану подію, вказане пиво не вилучили, в даний час такий напій зберігається в її робочому кабінеті. Даючи показання у судовому засіданні, свідки [PERSON] , [PERSON] показали, що у приміщенні Теребовлянського фахового коледжа культури і мистецтв у жовтні 2021 року відбирали пояснення у неповнолітнього студента [PERSON] , який підтвердив факт купівлі пива марки "Медове" у магазині "Провіант" в м.Теребовлі. Придбаного пива у встановленому законом порядку у [PERSON] не вилучали. Свідок [PERSON] , яка є завідувачем гуртожитку Теребовлянського фахового коледжа культури і мистецтв, не могла підтвердити обставини придбання неповнолітнім студентом [PERSON] пива у магазині " [ADDRESS] , оскільки обставин вказаної події не пам"ятає. За вимогами п.1 ст.247 КУпАП у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю. Оскільки суд прийшов до переконання про відсутність доказів того, що [PERSON] є суб"єктом правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, вказане свідчить про відсутність однієї складової зазначеного адміністративного правопорушення, тому наявні підстави для закриття провадження в справі з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.156 КУпАП, у зв`язку із чим його позов слід задовольнити та відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України рішення суб`єкта владних повноважень слід скасувати, а справу по адміністративне правопорушення закрити. Щодо інших аргументів як позивача, так і представника відповідача щодо наявності чи відсутності факту продажу алкогольного пива неповнолітньому [PERSON] , то Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява №4909/04, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи наведене, суд не вбачає необхідності аргументувати вищезазначені посилання, виходячи із їх несуттєвості та малозначності для цієї конкретної справи.

Результат розгляду: granted