Рішення адміністративного суду від 2022-05-12 00:00:00+03

Державне підприємство "Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості «Кривбаспроект» (далі позивач) звернулось до суду із позовом до Дніпропетровської обласної державної адміністрації (далі відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Дніпропетровської облдержадміністрації від 31.08.2020 року № Р-574/0/3-20 "Про списання простроченої кредиторської заборгованості, строк позовної давності якої минув, по департаменту промисловості облдержадміністрації". В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 07.07.2015 Департамент промисловості Дніпропетровської обласної державної адміністрації знаходиться в стадії ліквідації. Позивач обліковується в ліквідаційному балансі кредитором на загальну суму 1994600,00 грн., ліквідаційна комісія визнала кредиторські вимоги позивача у повному обсязі. Позивач вважає, що спірне розпорядження голови Дніпропетровської облдержадміністрації від 31.08.2020 №р-574/0/3-20 порушує ст.6 та ч.2 ст.19 Конституції України, «Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади», затверджений постановою КМУ від 20.10.2011 №1074, та завдає значну шкоду фінансовим інтересам позивача в частині задоволення обґрунтованих фінансових вимог. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 травня \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~2021 року позов задоволено, судом визнано протиправним та скасоване розпорядження голови Дніпропетровської облдержадміністрації від 31.08.2020 року № Р-574/0/3-20 "Про списання простроченої кредиторської заборгованості, строк позовної давності якої минув, по департаменту промисловості облдержадміністрації". Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні адміністративного позову. Апеляційна скарга обґрунтована невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Скаржник наполягає, що списання простроченої кредиторської заборгованості Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості «Кривбаспроект» здійснено відповідно до норм чинного законодавства і, відповідно, розпорядження є законним. З посиланням на ст.263 та ст.264 ЦК України наполягає, що строк позовної давності кредиторської заборгованості перед позивачем сплив. Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві позивач просив відмовити у задоволенні скарги відповідача, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Стверджує, що після призначення ліквідаційної комісії (ліквідатора), всі рішення щодо юридичної особи, що ліквідовується, у тому числі і розподілу фінансів переходять до ліквідаційної комісії, а голова облдержадміністрації не мав повноважень приймати оскаржене розпорядження. Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлялися, своїх представників для участі в судовому засіданні не направили. Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. У 2013 році Державне підприємство «Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості «Кривбаспроект»» уклало з Департаментом промисловості Дніпропетровської обласної державної адміністрації договори щодо надання послуг №3721/13133 від 21.10.2013 та №3786/13133 від 02.12.2013р. на загальну суму 1\~ 994\~ 600,00 грн (джерело фінансування кошти спеціального фонду обласного бюджету). Акти здавання-приймання послуг за договорами сторонами підписано, проте кошти за надані послуги підприємство не отримало (а.с. 15). Розпорядженням голови Дніпропетровської облдержадміністрації від 26.06.2015 року № Р-307/0/3-15 припинено шляхом ліквідації юридичної особи департамент промисловості Дніпропетровської обласної державної адміністрації та призначено ліквідаційну комісію (а.с.16). З 07.07.2015 року Департамент промисловості Дніпропетровської обласної державної адміністрації знаходиться в стадії ліквідації. Департаментом промисловості було здійснено заходи, передбачені ст.111 ЦК України: - в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців опублікована інформація щодо розпочатої процедури ліквідації Департаменту промисловості; - Департамент повідомив листом від 23.10.2015 №1004/0/21-15 ДП «ДПІ «Кривбаспроект» про включення Державного підприємства до Реєстру вимог кредиторів Департаменту промисловості Дніпропетровської обласної державної адміністрації за договорами від 21.10.2013 №3721/13133 у сумі 99600,00 грн. та від 02.12.2013 №3786/13133 у сумі 1895000,00 грн.. ДП «ДПІ «Кривбаспроект» обліковується в ліквідаційному балансі кредитором на загальну суму 1994600,00 грн.. Державне підприємство «Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості «Кривбаспроект»» неодноразово зверталось до Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Голови ліквідаційної комісії департаменту промисловості Дніпропетровської обласної державної адміністрації з проханням вирішити питання сплати боргу, проте спірне питання залишилося невирішеним. 31.08.2020 року Головою Дніпропетровської облдержадміністрації прийнято розпорядження за №Р-574/0/3-20 «Про списання простроченої кредиторської заборгованості, строк позовної давності якої минув, по департаменту промисловості облдержадміністрації». Пунктом 1 розпорядження Департаменту промисловості облдержадміністрації згідно з актом інвентаризації розрахунків з дебіторами і кредиторами від 14 серпня 2020 року доручено списати з обліку прострочену кредиторську заборгованість за видатками за КВК 35 «Департамент промисловості Дніпропетровської обласної державної адміністрації», КПКВ 3518311 «Охорона та раціональне використання природних ресурсів» та КЕКВ 2281 «Дослідження і розробки, окремі заходи розвитку по реалізації державних (регіональних) програм», строк позовної давності якої минув, на загальну суму 1994600,00 грн. перед державним підприємством «Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості «Кривбаспроект», з яких відповідно до договору від 21 жовтня 2013 року №3721/13133- на суму 99600,00 грн. та відповідно до договору від 02 грудня 2013 року №3786/13133 на суму 1895000,00 грн. Позивач вважає незаконним, таким, що порушує його права та інтереси зазначене розпорядження відповідача від 31.08.2020 року №Р-574/0/3-20, у зв`язку з чим звернувся до суду з вимогами про його скасування. Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, вказав, що оскільки заборгованість була визнана боржником і внесена до відповідного реєстру, то зважаючи на положення ст.254 ЦК України, строк позовної давності не є простроченим, а таким, що перервався. Зважаючи на ці обставини, відповідач не мав права на списання\~ кредиторської заборгованості. Розглядаючи справу та вирішуючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що даний спір є адміністративним. Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, з огляду на наступне. Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 ст.4 КАС України адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Відповідно до пункту 1 частини 1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. З огляду на вищевказане, до адміністративної юрисдикції належить спір, зокрема, у правовідносинах, де є суб`єкт владних правовідносин, який законом уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте, сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Під час визначення предметної юрисдикції справ слід виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. За правилами ч.1 ст.20 Господарсько-процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;… 6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці. Тобто, в порядку господарського судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин. Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень. Як свідчать матеріали справи, спір виник у зв`язку з невиконанням стороною договору - департаментом промисловості облдержадміністрації своїх договірних обов`язків з оплати наданих позивачем послуг. Боржник перебуває в стадії ліквідації, і позивача визнано кредитором, а його майнові вимоги включено до Реєстру вимог кредиторів та відображено у ліквідаційному балансі департаменту. Спірним розпорядженням відповідача доручено списати з обліку прострочену кредиторську заборгованість за видатками за КВК 35 «Департамент промисловості Дніпропетровської обласної державної адміністрації», КПКВ 3518311 «Охорона та раціональне використання природних ресурсів» та КЕКВ 2281 «Дослідження і розробки, окремі заходи розвитку по реалізації державних (регіональних) програм», строк позовної давності якої минув, на загальну суму 1994600,00 грн. перед Державним підприємством «Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості «Кривбаспроект». Тобто, в даному випадку спір має приватноправовий характер, оскільки обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного, а саме майнового інтересу позивача. Відповідач у справі не здійснює публічно-владні управлінські функції по відношенню до позивача, а позов поданий до суду, направлено на захист порушених майнових прав та інтересів останнього. Враховуючи суть та суб`єктний склад спірних правовідносин, провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з тим, що цей спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Такий спір має вирішуватися судом за правилами ГПК України. Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув і помилково розглянув спір за нормами КАС України. Згідно ч.1 ст.319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги. З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати, закривши провадження у справі.

Результат розгляду: partial