Рішення адміністративного суду від 2022-06-23 00:00:00+03

ІСТОРІЯ СПРАВИ Короткий зміст позовних вимог 1. У серпні 2016 року [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до Деснянського районного суду міста Чернігова з позовом до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (далі - відповідач, Чернігівське об`єднане УПФУ), в якому позивач просив: - визнати неправомірними дії Чернігівського об`єднаного УПФУ щодо відмови у перерахунку пенсії; - зобов`язати здійснити перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90 % від місячного заробітку згідно довідки Генеральної прокуратури України № 18-1117 зп від 26.07.2016, починаючи з 01.01.2016, з виплатою заборгованості. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 2. Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 01.09.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2016, позов задоволений в частині вимог про перерахунок пенсії з 11.02.2016. 3. Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 07.10.2019 замінено боржника у виконавчому листі на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області. 4. У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням постанови суду від 01.09.2016 шляхом встановлення керівнику відповідача строку подання до суду звіту про її виконання. 5. Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 05.11.2021 у задоволенні заяви відмовлено. 6. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу. 7. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2021 позовну заяву залишено без руху, оскільки така не відповідала вимогам статті 295 КАС України. При цьому невідповідність наведеним положенням КАС України виявилася в тому, що апелянтом пропущено п`ятнадцятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, а клопотання про його поновлення визнано необґрунтованим. 8. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2022 у задоволенні заяви позивача про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення відмовлено. У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на ухвалу Деснянського районного суду міста Чернігова від 05.11.2021 у справі за адміністративним позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання неправомірними дій і зобов`язання вчинити дії - відмовлено. 9. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив з того, що як зазначено в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху від 13.12.2021, днем, з якого обчислюється строк на апеляційне оскарження судового рішення, є день вручення копії такого рішення учаснику справі (у цьому випадку позивачу), а не день передачі копії цього рішення представникові. При цьому, апеляційний суд звернув увагу, що представник позивача - Авраменко Г.М. є адвокатом, а відтак повинен бути обізнаний з правовою регламентацією строків на апеляційне оскарження ухвали суду та порядком їх обчислення. Відтак, на переконання апеляційного суду, ознайомившись із змістом спірного судового рішення 17.11.2021, представник позивача мав достатній строк для складання та подання апеляційної скарги до 29.11.2021. Таким чином, з огляду на відхилення доводів апелянта щодо поважності причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження. Короткий зміст вимог касаційної скарги 10. Не погодившись із ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2022, позивач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій скаржник просить вказане рішення, та справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. 11. В обґрунтування своїх вимог скаржник зазначив, що згідно з пунктом 3 Прикінцевих положень КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID- 19), суд за заявою учасників справи та, осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Оскаржувана до апеляційного суду ухвала суду першої інстанції отримана була [PERSON] 12.11.2021. Як вбачається з копії лікарняного та висновку про звільнення адвоката позивача - Авраменка Г.М. від вакцинації від 16.11,2021, останній не мав можливості контактувати з [PERSON] до 17.11.2021, тобто з причин, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Тому, на думку скаржника, пропуск строку на апеляційне оскарження на 3 дні зумовлений обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 12. 21.02.2022 в автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зареєстровано вказану касаційну скаргу. 13. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Стеценко С.Г., судді Стрелець Т.Г., Тацій Л.В. 14. Ухвалою Верховного Суду від 07.04.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою [PERSON] на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі за вищезазначеним позовом. 15. Ухвалою Верховного Суду від 22.06.2022 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження з 23.06.2022. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 16. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного. 17. Відповідно до частин першої та другої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. 18. За змістом частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. 19. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними. 20. Отже, законодавством визначені процесуальні строки апеляційного оскарження судового рішення, після спливу яких вважається, що такий строк пропущений. 21. Із матеріалів справи вбачається, не погоджуючись із ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 05.11.2021, позивач подав апеляційну скаргу на вказане рішення. 22. Перевіривши апеляційну скаргу, Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 13.12.2021 залишив її без руху, оскільки вона не відповідала вимогам статті 295 КАС, а саме невідповідність наведеним положенням КАС України виявилася в тому, що апелянтом пропущено п`ятнадцятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, а клопотання про його поновлення визнано необґрунтованим. 23. Представник апелянта копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху отримав 17.12.2021, про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення. 24. На виконання вимог згаданої ухвали представником позивача до суду 23.12.2021 направлено заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, в обґрунтування якої зазначено, що копія оскаржуваної ухвали суду першої інстанції отримана [PERSON] 12.11.2021, однак у зв`язку із захворюванням на коронавірусну хворобу адвокат Авраменко Г.М. не мав можливості контактувати з [PERSON] до 17.11.2021, що свідчить про те, що пропуск строку на апеляційне оскарження зумовлений обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, а відтак останній має бути поновлений в силу пункту 3 Прикінцевих положень КАС України. Окремо звертав увагу на незначний пропуск строку на апеляційне оскарження судового рішення. 25. Судом апеляційної інстанції було встановлено в ухвалі від 13.12.2021 про залишення апеляційної скарги без руху, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена 05.11.2021 та, як свідчать матеріали справи, отримана [PERSON] 12.11.2021. Отже, останнім днем подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції було 29.11.2021. Проте апеляційну скаргу направлено до суду апеляційної інстанції 02.12.2021, тобто поза межами встановленого приписами КАС України процесуального строку. 26. Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив з того, що представник позивача - Авраменко Г.М. є адвокатом, а відтак повинен бути обізнаний з правовою регламентацією строків на апеляційне оскарження ухвали суду та порядком їх обчислення. Відтак, на переконання апеляційного суду, ознайомившись із змістом спірного судового рішення 17.11.2021, представник позивача мав достатній строк для складання та подання апеляційної скарги до 29.11.2021. 27. Колегія суддів погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції, виходячи з такого. 28. Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення. 29. Отже, колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду про те, що днем, з якого обчислювався строк на апеляційне оскарження судового рішення, є день вручення копії такого рішення учаснику справі (у цьому випадку позивачу), тобто 12.11.2021, а не день передачі копії цього рішення представникові. 30. Також апеляційний суд вірно звернув увагу, що представник позивача - Авраменко Г.М., як адвокат, повинен бути обізнаний з правовою регламентацією строків на апеляційне оскарження ухвали суду та порядком їх обчислення. Навіть враховуючи те, що із змістом спірного судового рішення представник позивача ознайомився 17.11.2021, останній мав достатній строк для складання та подання апеляційної скарги до 29.11.2021. 31. Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. 32. У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини «Устименко проти України» (№32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. 33. У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» (№ 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 34. Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» № 11681/85). 35. У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого Королівства» зазначено, що обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, «якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою». 36. Поновлення встановленого процесуальним законом строку на подання апеляційної скарги здійснюється судом апеляційної інстанції у виняткових випадках і лише за наявності обставин об`єктивного та непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на апеляційне оскарження судового рішення. 37. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.05.2021 у справі № 160/7019/20. 38. Також, колегія суддів звертає увагу на те, що особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту такої скарги, в тому числі процесуальних строків подачі апеляційної скарги. 39. Вказана позиція підтверджена Верховним Судом у постанові від 19.05.2021 у справі №580/1225/20. 40. Разом з тим, Авраменко Г.М. , будучи адвокатом [PERSON], а відтак особою, зацікавленою в апеляційному перегляді ухвали Деснянського районного суду міста Чернігова від 05.11.2021 у цій справі та безпосередньо обізнаним щодо дати отримання копії судового рішення, не демонстрував намір його оскаржити в установлені процесуальним законом строки без зайвих зволікань. При цьому, будь-яких доказів чи аргументів на підтвердження обставин, які об`єктивно перешкоджали поданню апеляційної скарги в строки, передбачені процесуальним законом, позивачем не надано. Тобто, у цій справі можливість вчасного подання скаржником апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто, мала суб`єктивний характер, якою (можливістю) він вчасно не скористався. 41. Стосовно доводів скаржника про те, що оскільки копію оскаржуваної ухвали отримано представником позивача лише 17.11.2021, тобто на наступний день після закінчення тимчасової непрацездатності останнього внаслідок коронавірусної хвороби, то наявні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження згідно пункту 3 Прикінцевих положень КАС України, колегія суддів зазначає наступне. 42. Так, пунктом 3 Прикінцевих положень КАС України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. 43. Таким чином, як поновлення пропущеного процесуального строку, так і його продовження здійснюється судом, якщо такий пропуск чи неможливість вчинення відповідної процесуальної дії зумовлена саме обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Колегія суддів зазначає, що самого лише посилання на наявність таких обмежень недостатньо для поновлення чи продовження строку; необхідним є наведення конкретних обставин та надання заявником відповідних доказів на підтвердження їх існування, а також доведення їх впливу на своєчасність реалізації стороною своїх прав. 44. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02.12.2021 у справі №620/4510/20. 45. Разом з тим, як уже зазначалось, з моменту одужання адвоката позивача - Авраменка Г.М. від коронавірусної хвороби 16.11.2021 та отримання ним 17.11.2021 копії оскаржуваної ухвали від позивача до моменту граничного строку подання апеляційної скарги 29.11.2021 пройшло дванадцять днів з передбачених КАС України п`ятнадцяти, тобто, у межах цієї справи відсутні підстави вважати можливим поновлення позивачу процесуальних строків за правилами пункту 3 Прикінцевих положень КАС України. 46. Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що позивач звертався до суду із заявою про продовження процесуального строку, встановленого судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. 47. Також, колегія суддів звертає увагу, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»). 48. Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. 49. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд апеляційної інстанції вірно відмовив позивачу у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України. 50. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 51. Враховуючи наведене, Верховний Суд встановив, що рішення суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки прийняте з дотриманням норм процесуального права.

Результат розгляду: denied