Рішення адміністративного суду від 2023-01-27 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до Головного управління національної поліції в Рівненській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора РУП ГУНП України в Рівненській області серії ЕАР №6281577 від 13.12.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 13 грудня 2022 року сержантом поліції Рівненського районного управління поліції (відділення1) ГУНП у Рівненській області Ажнюк О.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР №6281577 від 12.12.2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1190,00 грн. В постанові зазначено, що він о 18.10 13 грудня 2022 року на вул.. Здолбунівській у смт. Квасилів Рівненського району керував автомобілем TOYOTA CAMRY д.н.з. [NUMBER] зареєстрованим на [PERSON] з номерним знаком, що був неосвітлений в темну пору доби, чим порушив п. 2.9.в ПДР - керування водієм ТЗ з номерним знаком, повернутим чи несвітленим. Позивач вказує, що така несправність виникла в дорозі, усунути на місці він її не міг у зв`язку із морозом, темною порою доби, вузькою вулицею, технічно складним доступом до місця знаходження ламп. Окрім того зазначає, що інспектором при винесенні постанови не враховані вимоги п. 31.5 ПДР. Ухвалою суду від 27 грудня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами розгляду позовного провадження окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до ст.ст. 268, 269 КАС України у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 06 січня 2023 року, визначено відповідачу строк для подання відзиву. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник Твердий М.К. не з`явились, подавши до суду заяву про розгляд справи без їх участі за правилами спрощеного позовного провадження, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача ГУНП в Рівненській області судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, відзиву на позов не подав. В силу вимог ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. З матеріалів справи встановлено, що згідно постанови серії ЕАР №6281577 від 13.12.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі 13.12.2022 року о 18.10 [PERSON] керував транспортним засобом TOYOTA CAMRY д.н.з. [NUMBER] з номерним знаком, що був неосвітлений в темну пору доби, чим порушив п.2.9. в ПДР, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 123-1 КУпАП. На [PERSON] накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 гривень. Як передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву. Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений, тому таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16-а. Згідно ст.\~251\~КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, належних та допустимих доказів, які б підтверджували з достовірністю факт вчинення порушення позивачем та спростовували б обставини зазначені [PERSON] у позовній заяві не надав. За таких обставин суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною, при винесенні оскаржуваної постанови не були з`ясовані всі обставини справи, а тому позовні вимоги є обгрунтованими, постанова є такою, що винесена без достатніх правових підстав. Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України. Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб"єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови, відповідачем вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР№6281577 від 13.12.2022 року слід скасувати, а провадження у справі закрити. Стаття 132 КАС України визначає види судових витрат, згідно з якою судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 496,20 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Стаття 132 КАС України визначає види судових витрат, згідно з якою судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 992 грн.40 коп. Виходячи з вимог ст. 139 КАС України, з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду України по справі № 543/775/17 від 18.03.2020 року, яка зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей\~287,\~288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-УІ, а отже судовий збір за подання позовної заяви складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Рівненській області судовий збір у розмірі 496,20 грн. Окрім того, позивачу слід роз`яснити, його право на повернення надміру сплаченого судового збору в порядку, передбаченому ЗУ «Про судовий збір». На підставі вищевикладеного,

Результат розгляду: granted