Рішення адміністративного суду від 2022-09-27 00:00:00+03

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2022 року по справі №160/725/22 в задоволенні позовної заяви [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено. Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та неповне встановлення фактичних обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема тим, що суд першої інстанції не дослідив належним чином тих обставин, що наведений у листі відповідача розрахунок пенсії неправомірно виконаний останнім за умовами п. 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, яким визначено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом №2148-VIII, з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Крім того, при проведенні перерахунку пенсії за віком за умовами п. 4.7 Закону №1058-IV станом на 01.10.2017, відповідачем: не враховано загальний стаж роботи позивача за матеріалами пенсійної справи, зарахованого по 30.11.2015, який становить 44 роки 11 місяців 27 днів; до розрахунку пенсії за віком не надано розрахунок індивідуального коефіцієнту заробітку після оптимізації за період з 01.12.2001 по 30.11.2003 (24 місяці). Вказане, на думку позивача, призвело до протиправного зменшення розміру пенсії за віком [PERSON] після її осучаснення у 2017 році, оскільки відповідач безпідставно не застосував величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % відповідно до п. 4-4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, не врахував загальний стаж роботи станом на 01.10.2017 та не надав до розрахунку пенсії за віком розрахунок індивідуального коефіцієнту заробітку після оптимізації за період з 01.12.2001 по 30.11.2003. Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, зокрема зазначив про те, що перехід пенсії за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ на пенсію за віком відповідно до ст. 45 Закону №1058-IV є переведенням з одного виду пенсії на інший, тому підстави для застосування положень п. 4-4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV відсутні. Крім того, відповідач вказав про те, що враховуючи те, що позивач подав заяву про перерахунок пенсії 22.11.2017, то відповідно перерахунок пенсії відповідачем проведено з 01.12.2017 з врахуванням страхового стажу 44 роки 11 місяців 27 днів. Щодо наведеного позивачем розрахунку індивідуального коефіцієнту заробітку з 01.12.2001 по 30.11.2013 відповідач вважає, що [PERSON] не може підміняти державний орган та самостійно робити розрахунки, які належать виключно до компетенції пенсійного органу, наведений розрахунок викликає обґрунтовані сумніви, оскільки самостійно розрахований позивачем, а правильність розрахунку нічим не підтверджена. Позивач подав заперечення на відзив, в яких вказав про те, що як доказ правомірності застосування величини оцінки одного року страхового стажу 1,0% відповідач навів у своєму відзиві постанову Верховного Суду від 25.11.2020 у справі №826/7508/18, в якій розглядається питання неправомірного застосування Пенсійним фондом величини оцінки одного року страхового стажу 1,0% замість 1,35%. Натомість, відповідач не врахував, що Верховний Суд у постанові від 25.11.2020 у справі №826/7508/18 касаційну скаргу задовольнив частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.06.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2019 у справі №826/7508/18 скасував, справу направив на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва. Після чого, Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 09.06.2021, яке набрало законної сили 02.12.2021, задовольнив адміністративний позов у справі №826/7508/18 та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити [PERSON] з 14.11.2017 перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35% при визначенні коефіцієнта стажу для обчислення пенсії. Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази та перевіривши повноту з`ясування судом першої інстанції фактичних обставин та правильність застосування до них норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог апелянта та для скасування рішення суду першої інстанції, виходячи з нижченаведеного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 02.12.2003 року [PERSON] перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ за наявності стажу державної служби 13 років 0 місяців 4 дні при загальному стажі - 39 років 11 місяців 26 днів (зарахованого по 01.12.2003 включно). 01.10.2017 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області,

Результат розгляду: partial