Рішення адміністративного суду від 2022-09-28 00:00:00+03

Акціонерне товариство «Українська залізниця» звернулось до суду з даним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.11.2019 №0013434405 в частині застосування штрафу в розмірі 489 567, 79 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача винесено на підставі висновків акта, складеного за результатами проведеної камеральної перевірки позивача, з якими останній не погоджується, зокрема з огляду на те, що вони не відповідають фактичним обставинам справи. Наголошує, що згідно положень Податкового кодексу України податкова накладна від 31.12.2017 № 14/601 вважається зареєстрованою в єдиному реєстрі податкових накладних 15.01.2018, а отже неприйняття 15.01.2018 розрахунку корегування до реєстрації з підстав відсутності в єдиному реєстрі самої податкової накладної є безпідставним. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2022 року у задоволені адміністративного позову відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав будь-яких пояснень з приводу того, що заважало йому згідно приписів пунктів 13, 14 Порядку №1246 дочекатись отримання відповідної квитанції про прийняття (неприйняття, зупинення реєстрації тощо) податкової накладної від 31.12.2017 №14/601 та лише після того подати на реєстрацію розрахунок коригування до неї. Крім того, позивачем також не надано суду пояснень, що заважало йому подати на реєстрацію розрахунок коригування до податкової накладної від 31.12.2017 №14/601 після 20:52 год., а саме після отримання квитанції про прийняття останньої, до 23 години 15.01.2018, тобто повторно, в межах граничних строків та протягом операційного дня. Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. В судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримала, наполягала на їх задоволенні, в той час, як представник відповідача проти цього заперечував, просив рішення суду залишити без змін. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що в порядку ст. 76 та на підставі п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України уповноваженою особою Офісу великих платників податків ДПС проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації Акціонерним товариством «Українська залізниця» (далі - АТ «УЗ») податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН). За результатами вказаної перевірки складено акт від 16.10.2019 №220/28-10-44-05/40075815, відповідно до висновків якого встановлено порушення АТ «УЗ» п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН, за що передбачена відповідальність згідно п. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України. На підставі висновків акта перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 06.11.2019 №0013434405, яким згідно п. 54.3 статті 54 Податкового кодексу України до позивача застосовано відповідні штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 793 071, 60 грн. Спірним є застосування відповідачем до позивача штрафної санкції в частині суми 489 567, 79 грн за несвоєчасну реєстрацію в ЄРПН розрахунку коригування від 31.12.2017 №12/601 на суму ПДВ - 4 895 677, 85 грн з граничним терміном реєстрації - 15.01.2018. Так, позивач стверджує, що на виконання вимог п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України ним 31.12.2017 було сформовано податкову накладну (ПН) №14/601 з граничним терміном реєстрації - 15.01.2018. 15.01.2018 о 17:57 год. АТ «Українська залізниця» направило вказану ПН до ЄРПН для її реєстрації, на що о 18:44 год. 15.01.2018 отримало квитанцію №1 про те, що документ доставлено до центрального рівня ДПС України. Цього ж дня о 20:52 год. від ДФС України АТ «УЗ» отримало квитанцію в електронному вигляді у текстовому форматі, якою підтверджено реєстрацію ПН від 31.12.2017 №14/601. На виконання вимог п.п. 4, 5 ст. 199 Податкового кодексу України до раніше складеної ПН від 31.12.2017 №14/601, АТ «Українська залізниця» складено розрахунок коригування (РК) від 31.12.2017 №12/601 із коригуванням суми ПДВ - 4 895 677, 85 грн, з граничним терміном реєстрації - 15.01.2018. 15.01.2018 АТ «Українська залізниця» о 19:34 год. направило вказаний РК в ЄРПН для реєстрації, на що о 19:34 год. 15.01.2018 отримало квитанцію №1 про те, що документ доставлено до центрального рівня ДПС України. 15.01.2018 о 19:41 від ДФС України АТ «Українська залізниця» отримано квитанцію із повідомленням, що РК не прийнятий до реєстрації. Підставою для відмови у реєстрації РК стало те, що у ЄРПН відсутня ПН від 31.12.2017 №14/601, до якої складено РК від 31.12.2017 №12/601. Наведені обставини стали підставою для висновку контролюючого органу про порушення платником граничних термінів реєстрації податкових накладних, за що до позивача застосовано штрафну санкцію, яка, в свою чергу, є предметом цього позову. Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Відмовляючи у задоволені адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що податковий орган діяв правомірно на виконання наданих йому повноважень, що він і довів суду як суб`єкт владних повноважень. Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Так, правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України). Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Приписами п. 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем). У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246). Відповідно до п. 2 Порядку №1246, податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) - електронний документ, який складається платником податку до податкової накладної відповідно до вимог Кодексу в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації; операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації. Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, у тому числі: дотримання вимог, установлених п. 192.1 ст. 192 та п. 201.10 ст. 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п. 201.1 ст. 201 Кодексу; наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами (п. 12 Порядку №1246). Згідно п.п. 13, 14 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС. У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття (п. 15 Порядку №1246). Колегія суддів звертає увагу, що п. 3 Порядку №1246, в редакції від 20.05.2017, що була чинною станом на час складання позивачем податкової накладної від 31.12.2017 №14/601 та розрахунку коригування від 31.12.2017 №12/601 до неї, передбачав, що операційний день триває з 0 до 23-ї години. Як вже було зазначено вище, податкова накладна АТ «Українська залізниця» від 31.12.2017 №14/601 була надіслана до податкового органу на реєстрацію засобами електронного зв`язку 15.01.2018 о 17:57 год. 15.01.2018 о 20:52 год. позивачем отримано квитанцію №1 про те, що податкова накладна від 31.12.2017 №14/601 отримана ДФС України (документ доставлено до центрального рівня ДФС України 15.01.2018 о 18:44 год.). Того ж дня о 19:34 год позивачем подавався на реєстрацію розрахунок коригування від 31.12.2017 №12/601 до податкової накладної від 31.12.2017 №14/601. 15.01.2018 о 19:41 год. позивачем отримано квитанцію №1 із повідомленням про те, що розрахунок коригування від 31.12.2017 №12/601 до податкової накладної від 31.12.2017 №14/601 не прийнято, оскільки всупереч абз. 8 п. 12 Порядку №1246 відсутня зареєстрована податкова накладна від 31.12.2017 №14/601. Колегія суддів, вважає протиправною відмову контролюючого органу у прийнятті розрахунку коригування від 31.12.2017 №12/601 до податкової накладної від 31.12.2017 №14/601, оскільки позивачем спочатку було направлено на реєстрацію податкову накладну від 31.12.2017 №14/601, яка була доставлена до центрального рівня ДФС України 15.01.2018 о 18:44 год., а тільки після цього 15.01.2018 о 19:34 год. було направлено на реєстрацію розрахунок коригування до цієї податкової. Тобто, позивачем було дотримано вимоги, визначені Порядком №1246 щодо своєчасної подання для реєстрації податкової накладної та розрахунку коригування. При цьому, для застування штрафних санкцій, передбачених ст. 1201 ПК України, обов`язковим є встановлення вчинення платником податкового правопорушення, як це зазначено у ст. 109 ПК України. Варто зауважити, що застосування ст. 109 ПК України було предметом неодноразового розгляду Верховним Судом, висновки якого у подібних правовідносинах зводяться до того, що при встановленні обставин вчинення платником усіх необхідних дій щодо своєчасної реєстрації податкової накладної, натомість її реєстрація була здійснена з порушенням граничного терміну з незалежних від платника податку причин, у такому випадку відсутній склад податкового правопорушення, як наслідок - відсутні підстави для притягнення до відповідальності на підставі ст. 1201 ПК України. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14 лютого 2019 року у справі №809/1040/17, від 12.02.2020 у справі №1640/3102/18, від 27.02.2020 у справі №804/3559/17, від 12.03.2020 у справі №809/369/17. Отже, враховуючи правову позицію Верховного Суду, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку позивач здійснив всі необхідні дії щодо своєчасної реєстрації, як податкової накладної, так і розрахунку коригування до неї. З огляду на викладені обставини справи, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному з`ясуванні усіх обставин справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому, висновки суду не відповідають фактичним обставинам, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог. Зі змісту ч.ч. 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачем за подання адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 7 343, 52 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 29.07.2021 № 3917122 (а.с. 7) та 11 015, 28 грн за подання апеляційної скарги, що підтверджується платіжними дорученнями від 27.06.2022 № 4815034 (#1003921644101) (а.с. 180), загалом 18 358, 80 грн (7 343, 52 грн + 11 015, 28 грн), які йому мають бути відшкодовані за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - відповідача у справі.

Результат розгляду: granted