Рішення адміністративного суду від 2024-07-01 00:00:00+03

8 січня 2024 р. \~\~ [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до \~\~Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,, \~Поліцейського взводу 2 роти 1 БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району Управління ПП в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Смаглюк Наталії Василівни \~\~в якому просив \~скасувати винесену, поліцейським взводу 2 роти 1 БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ДПП Смаглюк Н.В., постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1188854 від 04.01.2024 року, та закрити провадження в справі. Рішенням \~Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 квітня 2024 р. у справі № 398/78/24 в задоволенні адміністративного позову [PERSON] до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, \~Поліцейського взводу 2 роти 1 БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району Управління ПП в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Смаглюк Наталії Василівни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовлено. Не погодившись з \~рішенням суду, \~ [PERSON] подано апеляційну скаргу, згідно якої позивач просить скасувати \~рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 квітня 2024 року у справі №398/78/24, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не надав належної оцінки доводам позивача у справі. Скаржник наполягає, що висновки, зроблені поліцейським \~є безпідставними у зв`язку з чим постанова є незаконною та підлягає скасуванню у судовому порядку. Так, відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП настає у разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш ніж на 20 км/год. Поліцейським, на його думку, допущено істотну неточність, зазначивши у постанові про накладення адміністративного стягнення, що рух керованого ним транспортного засобу здійснювався у населеному пункті, оскільки зупинка керованого ним автомобіля \~\~здійснена відповідачем на автодорозі М-30 «Стрий Ізварине» 281 км, тобто ділянці автошляху, розташованому за межами населеного пункту. Поліцейським не надано доказів розміщення дорожніх знаків 5.45 «Початок населеного пункту», 5.46 «Кінець населеного пункту», 5.70 «Фото, відеофіксування порушень». Крім того, використаний відповідачем для визначення швидкості руху керованого ним автомобіля прилад «Trucam - Т» використовувався не в автоматичному режимі, а тримався інспектором в руках та керувався ним в ручному режимі, що суперечить нормам Закону України «Про національну поліцію». Таким чином, винесена поліцейським взводу 2 роти 1 БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ДПП Смаглюк Н.В., постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1188854 від 04.01.2024 року є протиправною та підлягає скасуванню у судовому порядку, а провадження в справі закриттю. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів \~вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, \~\~04.01.2024 поліцейським взводу 2 роти 1 БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ДПП Смаглюк Н.В. \~\~винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серії ЕНА № 1188854, про застосування до [PERSON] адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. З оскаржуваної постанови вбачається, що 04.01.2024 09 год. 48 хв. на автодорозі М-30 «Стрий Ізварине» 281 км, яка проходить через с. Прибузьке у Хмельницькому районі Хмельницької області, [PERSON] керуючи ТЗ «Ford Edge», державний номерний знак [NUMBER] , рухався зі швидкістю 90км/год, при дозволеній - 50 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 40 км/год, швидкість зафіксована приладом «Trucam - Т», та порушив вимоги п. 12.4 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду. З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке. Згідно п. 12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено, що за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, передбачено накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів. В якості доказу на підтвердження наявності події адміністративного правопорушення, а саме: факту перевищення позивачем встановлених обмежень швидкості руху, до суду надана копія файлу відеофіксації та фотознімків, зроблених за допомогою лазерного вимірювача «Trucam LТI 20/20» (серійний номер ТС000770). Матеріалами справи підтверджується, що лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки 29.08.2012 року №UA-МІ/1-2903-2012, який засвідчує, що на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який затверджено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.04.2012 № 437. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/27945, виданого ДП «Укрметртестстандарт» 28.06.2023 та чинного до 28.06.2024, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTІ 20/20 №ТС000770, відповідає вимогам технічної документації. При цьому, можливість використання виробу TruCAM LTІ 20/20, виробництва LaserTechnologyInc, США також підтверджується: наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку №04/05/02-2522 від 07.09.2021; листом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 01.10.2019. З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією відповідача, що дані з фотознімків, здійснені лазерним вимірювачем швидкості ТЗ TruCAM LTI 20/20 №ТС000770, в розумінні положень статті 251 КУпАП, можуть мати доказову силу в питанні встановлення факту перевищення ТЗ допустимої швидкості руху. В той же час, слід зауважити, що таке можливо лише за умови дотримання уповноваженою особою процедури використання даного приладу. Як вказує скаржник і це не спростовано відповідачами, під час вимірювання швидкості ТЗ лазерний вимірювач швидкості ТЗ TruCAM LTI 20/20 №ТС000770 не був встановлений стаціонарно, а знаходився в руках працівника поліції. За твердженням позивача таке розміщення приладу TruCam суперечить приписам статті 40 Закону України «Про національну поліцію». Із цими аргументами позивача суд апеляційної інстанції погоджується та вважає за необхідне зазначити : Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» регламентовано застосування технічних приладів, технічних засобів та спеціалізованого програмного забезпечення. За змістом ч.1 ст.40 цього Закону поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. Отже, даною нормою закону встановлений порядок застосування, зокрема, технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки та засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Технічний засіб з виявлення та/або фіксації правопорушень має бути монтований/розміщений по зовнішньому периметру доріг і будівель. Інших способів використання технічних засобів, ніж ті, які визначені в ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», законодавцем не визначено. З наявних у справі наведених вище доказів судом встановлено, що лазерний вимірювач швидкості ТЗ TruCAM LTI 20/20 №ТС000770, який у розумінні положень статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» є технічним засобом з виявлення та/або фіксації правопорушень, не був закріплений (розміщений) в порядку, передбаченому ст.40 Закону, а знаходився в руках поліцейського, яким і здійснювалося вимірювання швидкості. Такий спосіб застосування приладу Tru Cam, на переконання суду апеляційної інстанції, неможливо визнати таким, що відповідає нормам статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки за змістом цієї норми технічний засіб може бути монтований / розміщений по зовнішньому периметру доріг і будівель. Суд апеляційної інстанції вважає, що значення слів «монтований/розміщений», в контексті наведеної статті закону, слід розуміти так, що технічний засіб має бути або ж вмонтований, або ж розміщений стаціонарно (статично), що виключало б можливість його руху під час вимірювання швидкості. При цьому, обидва слова «монтований» та/або «розміщений» стосуються виключно технічного засобу. Заміри у використаний поліцейським спосіб можуть дати більшу похибку, ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач. Виходячи з встановлених у справі обставин та аргументації сторін, суд апеляційної інстанції безумовно погоджується із наявністю у відповідача повноважень із здійснення контролю за швидкістю руху транспортних засобів, однак наголошує, що працівники поліції повинні використовувати технічні засоби фіксації швидкості руху виключно у спосіб, визначений законом. З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією позивача, що надані відповідачем дані з лазерного вимірювача швидкості ТЗ TruCAM LTI 20/20 №ТС000770 не можуть бути визнані належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, обставини якого викладені в спірній постанові. Інших доказів на підтвердження порушення позивачем п.п.12.4 ПДР України відповідачем не надано. З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. При цьому згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Отже, в даному випадку належним захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Результат розгляду: granted