Рішення адміністративного суду від 2022-08-23 00:00:00+03

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся [PERSON] з позовом до Служби безпеки України, у якому просив суд: - визнати протиправними дії Служби безпеки України щодо відмови у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, відповідно до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2020) на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавка за роботу з секретними матеріалами - 15 %, надбавка військовослужбовцям підрозділів "А" - 100 %, надбавка військовослужбовцям, які провадять оперативно-розшукову чи контррозвідувальну діяльність та інформаційне-аналітичне забезпечення - 50 %, надбавка за виконання спеціальних завдань - 20 %, надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби - 100%, премія - 163 %, для проведення перерахунку та виплати основного розміру пенсії з 01.02.2020; - зобов`язати Службу безпеки України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, відповідно до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2020 р.) на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавка за роботу з секретними матеріалами - 15 %, надбавка військовослужбовцям підрозділів "А" - 100 %, надбавка військовослужбовцям, які провадять оперативно-розшукову чи контррозвідувальну діяльність та інформаційне-аналітичне забезпечення - 50 %, надбавка за виконання спеціальних завдань - 20 %, надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби - 100%, премія - 163 %, для проведення перерахунку та виплати основного розміру пенсії з 01.02.2020. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, зокрема, тим, що у зв`язку з визнанням протиправними та нечинними пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 та відновленням попередньої редакції пункту 4 постанови Кабінету Міністрів №704 та пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зокрема, щодо переліку видів грошового забезпечення, які обов`язково повинні включатися до довідки про розмір грошового забезпечення позивача (військового пенсіонера) та які в подальшому повинні враховуватися пенсійним органом під час обчислення пенсії та проведення її перерахунку, а також щодо форми цієї довідки, у відповідача виник обов`язок виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 та 01.01.2020, посилаючись на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18, у зв`язку із набранням законної сили якої у останнього виникли підстави для виготовлення нової довідки про розмір грошового забезпечення, станом на 01.01.2020. Враховуючи викладене, на думку позивача дії відповідача щодо відмови у складанні оновленої довідки є протиправними. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 грудня 2021 року позов задоволено частково: - визнано протиправними дії Служби безпеки України щодо відмови у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020 з обов`язковим зазначенням відомостей про розмір премії - 163 %, для проведення перерахунку та виплати основного розміру пенсії [PERSON] з 01.02.2020; - зобов`язано Службу безпеки України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020 з обов`язковим зазначенням відомостей про розмір премії - 163 %, для проведення перерахунку та виплати основного розміру пенсії [PERSON] з 01.02.2020; - в іншій частині позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивачем (апелянт 1) подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції, з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги апелянт 1 обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував, що пунктом 6 Постанови №103, який втратив чинність у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням у справі № 826/6453/18, внесені зміни до пункту 4 Постанови №704, але після ухвалення вказаного рішення відновлено попередню редакцію цієї норми. Така редакція (що діє після скасування судом п. 6 Постанови № 103) передбачає розрахунок розміру посадового окладу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого станом на 01 січня календарного року, на відповідних тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12-14. При цьому, апелянт 1 зазначає, що спір виник внаслідок змін у законодавстві з приводу того, який саме прожитковий мінімум (станом на 01.01.2018 або станом на 01.01.2020) підлягає застосуванню для розрахунку розмірі посадового окладу та окладу за військовим званням, але, на його переконання, суд першої інстанції не звернув на це уваги та формально розглянув справу. Відповідач заперечує проти задоволення апеляційної скарги позивача у повному обсязі, з підстав зазначених у письмовому відзиві та зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог законодавства. Крім того, не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем (надалі -апелянт 2) подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції, з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги апелянт 2 обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував, що порядок проведення перерахунку пенсій призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачає, що довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій готуються та подаються СБУ на підставі списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, надісланих Головними управліннями Пенсійного фонду України. Однак, такі списки, після проведеного перерахунку пенсій у 2018 році, до Служби безпеки України не надходили. Враховуючи вищевикладене, на переконання відповідача, на даний час відсутні правові підстави щодо подачі до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нової довідки про розмір грошового забезпечення позивача. Позивачем выдзиву на апеляцыйну скаргу выдповыдача не подано. Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що [PERSON] отримує пенсію за вислугу років (СБ України). Згідно з розрахунком за вислугу років станом на 31.12.2017 для [PERSON] , пенсія останнього призначена (обчислена) виходячи з наступних сум грошового забезпечення: посадовий оклад (2076,00 грн.), оклад за військове звання (140,00 грн.), процентна надбавка за вислугу років 40% (886,40 грн.), середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці (11233,31 грн.), у тому числі робота з таємними виробами, носіями, документами 15%, надбавка за оперативно-розшукову діяльність 50%, надбавка за особливо важливі завдання 100%, надбавка за службу в підрозділі "А" (Альфа) 100%, надбавка за спеціальні завдання чи державну охорону 20%, премія 163%, а всього 14335,71 грн. У той же час, згідно з розрахунком пенсії за вислугу років станом на 01.04.2019 для [PERSON] , пенсія останнього призначена (обчислена) виходячи з наступних сум грошового забезпечення: посадовий оклад (9771,30 грн.), оклад за військове звання (1550,00 грн.), процентна надбавка за вислугу років 50% (5660,65 грн.), надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами 15% (1465,70 грн.), надбавка за службу в підрозділі "А" (Альфа) 100% (11 321,30 грн.), надбавка за специфічні умови проходження служби 67% (11377,91 грн.), премія 10% (977,13 грн.), а всього: 42123,99 грн. На підставі викладеного, [PERSON] звернувся до Служби безпеки України із заявою від 03.10.2021, в якій просив підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, відповідно до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2020) на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавка за роботу з секретними матеріалами - 15 %, надбавка військовослужбовцям підрозділів "А" - 100%, надбавка військовослужбовцям, які провадять оперативно-розшукову чи контррозвідувальну діяльність та інформаційне-аналітичне забезпечення - 50 %, надбавка за виконання спеціальних завдань - 20 %, надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби - 100%, премія - 163 %, для проведення перерахунку та виплати основного розміру пенсії з 01.02.2020. Листом від 23.10.2021 року №21/3/2-С-129/5 Служба безпеки України повідомила [PERSON] про те, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18, якою визнано протиправним та скасовано п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, яким вносились зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, не визначено приписів до Кабінету Міністрів України щодо вжиття додаткових заходів, спрямованих на подальше врегулювання питання стосовно встановлення посадових окладів за військовими званнями військовослужбовців, а також перерахунку фактично виплачених сум грошового забезпечення. У даному листі також зазначено, що надбавка за оперативно-розшукову діяльність (50%), надбавка за особливо важливі завдання (100%) та надбавка за спеціальні завдання чи державну охорону (20%) були передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка втратила свою чинність з 01.03.2018 на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, а тому вказані види грошового забезпечення станом на 29.01.2020 нормативно-правовими актами не передбачені, з урахуванням того, що згідно з пп. 2 п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право здійснювати преміювання військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску у загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менше як 10% посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення, а тому, за твердженням представника відповідача, діючим військовослужбовцям Служби безпеки України за посадою, що займав позивач, премія у розмірі 163% станом на 29.01.2020 відомчими нормативно-правовими актами також не передбачена. Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо відмови оформити з метою наступного подання до ГУ ПФУ в м. Києві довідок про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії, що і зумовило позивача на звернення до суду з даним позовом. Так, на думку позивача, відповідач допустив протиправні дії, які полягають в наступному: - в не оформленні з метою наступного направлення до ГУ ПФУ в м. Києві довідки про розмір його грошове забезпечення для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії. - не проведенні перерахунку розміру грошового забезпечення позивача з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та не оформлення і не надання до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 29.01.2020 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01.02.2020. Вважаючи протиправною відмову відповідача у наданні позивачу довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії із зазначенням вищенаведених розмірів, позивач звернувся до суду з даним позовом. Приймаючи рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що попри набранням законної сили рішенням суду у справі №826/6453/18, якою визнано протиправним та нечинним пункт 6 постанови Уряду України від 21.02.2018 №103, чинним залишаються приписи п. 3 розд. ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності 01.01.2007, та якими встановлено, що мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ). Згідно з частиною першою статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (надалі - Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. На підставі частин 2, 3 вказаної норми до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Положеннями частин 1, 2, 4 статті 63 Закону №2262-ХІІ передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (надалі - Порядок № 45). Пунктом 1 Порядку № 45 визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704) змінено (збільшено) розміри грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців Відповідно до пункту 4 Постанови №704 у редакції, що була чинною до 24.02.2018, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. У свою чергу додатки 1, 12, 13, 14 до пункту 4 Постанови № 704 також містять примітки, у яких в якості розрахункової величини зазначений розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року). 24.02.2018 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова № 103), пунктом 6 якої внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, зокрема, пункт 4 Постанови № 704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. Отже, з 24.02.2018 було змінено розрахункову величину, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями, а саме - замість "розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)" передбачено використання "розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року". Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року по справі № 826/6453/18 було визнано протиправним та нечинним пункт 6 Постанови №103, яким пункт 4 Постанови № 704 викладений у новій редакції. Отже, починаючи з 29.01.2020 відновлено дію пункту 4 Постанови № 704 у редакції, яка передбачає використання розрахункової величини, яка дорівнює розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року). Колегія суддів звертає увагу, що позивач просить видати довідку, у якій вказані складові будуть обчислені виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, необхідність обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням із використанням величини саме розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб сторонами не заперечується. Спірним же є питання який саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2018 або станом на 01.01.2020) має бути взятий для розрахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим званням. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач стверджує, що рішення суду, яким скасовано пункт 6 Постанови №103, не містить приписів до Кабінету Міністрів України щодо вжиття додаткових заходів, спрямованих на подальше врегулювання питання стосовно встановлення посадових окладів та окладів за військовими званнями військовослужбовців, а також перерахунку фактично виплачених сум грошового забезпечення, у зв`язку з чим розміри посадових окладів та окладів за військовими званнями з 01.03.2018 і до цього часу діючим військовослужбовцям розраховуються з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.03.2018. Колегія суддів критично оцінює такі доводи відповідача та наголошує на неможливості виконання положення нормативно-правового акту, визнаного судом протиправним та таким, що прийнятий поза межами повноважень, не в порядку та спосіб, передбачені законом. Посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 28.10.2020 року №1038 як на підставу для розрахунку розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018, є безпідставними, оскільки даною постановою примітки до додатків 1, 12, 13, 14 Постанови №704 викладено у редакції, яка передбачає, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються в порядку, встановленому пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704. В свою чергу, як встановлено вище, з 29.01.2020 пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Отже, починаючи з 29.01.2020 особи, пенсії яким призначено відповідно до Закону №2262-ХІІ, мають право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, у яких такі складові як розмір посадового окладу та оклад за військовим званням будуть розраховані шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017, у зв`язку з чим розмір таких складових грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, збільшиться. В свою чергу, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган ПФУ. Однак, до моменту отримання належної довідки від відповідача в пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача. Відповідно, позивач має право на отримання довідки про розмір грошового забезпечення, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, за нормами, чинними на 29.01.2020, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим званням, який визначається шляхом застосування пункту 4 Постанови № 704 в первинній редакції, та з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, для проведення перерахунку пенсії. Колегія суддів зазначає, що необхідність врахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії відповідачем не спростовано. Разом з цим підготовка та надання довідки про розмір грошового забезпечення повинно бути здійснено із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з врахуванням положень законодавства чинного на момент здійснення перерахунку. Оскільки грошове забезпечення військовослужбовців визначено постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704, колегія суддів дійшла висновку, що належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідку про розмір грошового забезпечення позивача, станом на 29.01.2020, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для перерахунку пенсії основного розміру його пенсії з 01.02.2020. Судова колегія також враховує правову позиція ЄСПЛ, викладену в рішенні по справі "Стреч проти Сполучного Королівства" ("Stretch - United Kingdom" № 44277/98), в якому Суд, здійснюючи прецедентне тлумачення ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначив, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Крім того, у справі "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини" ("Von Maltzan and Others v. Germany" № 71916/01, № 71917/01 та № 10260/02) ЄСПЛ надав тлумачення поняттю "майно" саме в контексті ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, відповідно до якого таке поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності". При цьому, Суд зробив висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність. Разом з тим, у рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Згідно зі статтею 6 КАС України та статтею 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Отже, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору та є підставою для скасування судового рішення і ухвалення нової постанови. При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Приписи п. п. 1, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу позивача - задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати та прийняти в даній частині нове. Апеляційну відповідача залишити без задоволення.

Результат розгляду: granted