Рішення адміністративного суду від 2022-06-22 00:00:00+03

29.07.2021р. позивач звернувся до суду з позовом до інспектора роти 3 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної \~поліції Носенко Ігоря Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАН №4384876 у справі про адміністративне правопорушення від 22.06.2021 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що порушення, яке було інкриміновано позивачу, керування транспортним засобом без наявності полісу обов`язкового страхування є недоведеним, оскільки доказів фіксування такого не зазначено в оскарженій постанові. Рішенням \~Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2022 року позов задоволено. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Департаментом патрульної поліції подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не враховано всіх доводів відповідача щодо встановленого порушення позивачем. Позивач не скористався правом подання відзиву. Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, \~колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.06.2022р. відповідачем \~винесено постанову серії ЕАН №4384876 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.126 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425грн. Відповідно до вказаної постанови [PERSON] 22.06.2021р. 02:15:49 М-29км, керував транспортним засобом, \~Ланос д/н [NUMBER] , при перевірці документів не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ чим порушим \~п.2.1 "ґ" Правил дорожнього руху Позивач \~не погодившись з постановою, вважаючи її протиправною, звернувся до суду із зазначеним позовом. Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів вчинення позивачем порушення. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, та зазначає наступне. Положеннями ст.14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Відповідно до приписів п.2.1 "а, б, ґ" Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, \~чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення). Відповідальність за відсутність страхового полісу передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП. Так оскаржена постанова не містить посилань на докази, чим підтверджується її обґрунтованість. Постанова не містить посилань на відеозапис, а також такий не надано і суду. Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків. Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Доводи апеляційної скарги про те, що суд не з`ясував суть порушення, колегія суддів не приймає до уваги, адже суд у відповідності до вищенаведених норм процесуального закону встановлює обставини саме на підставі належних доказів, та не може переймати на себе обов`язки відповідача та третьої особи, якщо такі докази відсутні у матеріалах справи. Таким чином суд не може встановити фактичні обставини щодо вчинення правопорушення за відсутності відповідних повноважень, що належать відповідачу. Разом з тим, в апеляційній скарзі не міститься доводів щодо спростування встановлених судом фактів. Будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення скаржником адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано. Зважаючи, що доказів фіксації вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, та підтвердження встановленого порушення, що наведені у постанові відповідачем до суду першої та апеляційної інстанції не надано, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо необхідності скасування постанови. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення суду. З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається. \~ В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Результат розгляду: denied