Рішення адміністративного суду від 2022-02-21 00:00:00+02

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Київська обласна рада з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач), в якому просила суд: - визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановського Ю.В. у виконавчому провадженні від 24.12.2019 ВП № 60934023, а саме: - від 24.12.2019 про стягнення виконавчого збору з Київської обласної ради на користь Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в сумі 16 692,00 грн.; - від 20.01.2020 про стягнення штрафу з Київської обласної ради на користь Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України штрафу в сумі 5 100,00 грн.; - від 03.03.2020 про стягнення штрафу з Київської обласної ради на користь Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України штрафу в сумі 10 200,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у органу виконавчої служби були відсутні підстави для винесення спірних постанов, оскільки рішення суду було виконано до відкриття виконавчого провадження. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року в задоволенні позову відмовлено повністю. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах справи відсутні докази виконання позивачем рішення суду, як до відкриття виконавчого провадження, так і станом на дати винесення постанов про накладення штрафу, внаслідок чого підстави для скасування постанови про стягнення виконавчого збору відсутні. Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким позов задовольнити. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року апеляційну скаргу Київської обласної ради задоволено. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року скасовано, визнано протиправними та скасовано постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановського Ю.В. у виконавчому провадженні від 24 грудня 2019 року ВП № 60934023, а саме: від 24 грудня 2019 року про стягнення виконавчого збору з Київської обласної ради на користь Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в сумі 16 692,00 грн.; від 20 січня 2020 року про стягнення штрафу з Київської обласної ради на користь Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України штрафу в сумі 5 100,00 грн.; від 03 березня 2020 року про стягнення штрафу з Київської обласної ради на користь Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України штрафу в сумі 10 200,00 грн. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи адміністративний позов у повному обсязі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року у справі № 640/963/19, [PERSON] поновлено на роботі на посаді головного лікаря Комунального закладу Київської обласної ради "Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом" з 13 серпня 2014 року, розпорядженням Київської обласної ради від 02 грудня 2019 року № 437. Тому, рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року Київською обласною радою виконано, ще до видачі виконавчого листа та відкриття виконавчого провадження. Отже, враховуючи викладене вище, на думку суду апеляційної інстанції, накладення штрафів старшим державним виконавцем Кудрановським Ю.В., на Київську обласну раду є незаконним та протиправним. Постановою Верховного Суду від 04 лютого 2020 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року у справі № 640/9564/20 - скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду. Скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції та направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, касаційний суд виходив з того, що судом апеляційної інстанції не залучено до участі у справі як третьої особи - [PERSON] , не зважаючи на те, що оскаржуване рішення відповідача прийнято у рамках виконавчого провадження, стягувачем у якому є [PERSON] , а тому, результат розгляду даної справи безпосередньо вплине на права та інтереси [PERSON] , як учасника виконавчого провадження. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської обласної ради на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Київської обласної ради до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов, а також на вимог постанови Верховного Суду від 04 лютого 2020 року залучено до участі у справі [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року зупинено апеляційне провадження у справі № 640/9564/20 за адміністративним позовом Київської обласної ради до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України до одужання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] . Зобов`язано [PERSON] повідомити суду про усунення обставин, що стали підставою для зупинення провадження у справі. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року поновлено провадження по справі № 640/9564/20 за адміністративним позовом Київської обласної ради до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] про визнання протиправними та скасування постанов. Представник позивача в судове засідання не прибув, проте останнім подано клопотання про відкладення розгляду справи. Колегією суддів відхиляє заявлене позивачем клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки дана категорія справ підлягає розгляду в короткий термін, а клопотання є необґрунтованим. Представник відповідача заперечує проти задоволення апеляційної скарги та зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог законодавства. Третя особа в судове засідання не прибула, хоча була належним чином повідомлена про розгляд справи. Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 03 грудня 2019 року Окружним адміністративним судом міста Києва по справі №640/963/19 видано виконавчий лист про зобов`язати Київську обласну раду в особі голови Київської обласної ради на виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14 червня 2017 року у справі №752/14788/14-ц, видати розпорядження (наказ) про поновлення [PERSON] на роботі на посаді головного лікаря комунального закладу Київської обласної ради "Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом". Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановським Ю.В. 24 грудня 2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60934023 по виконанню виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.12.2019 по справі № 640/693/19. Так, 24 грудня 2019 року старшим державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 16692,00 грн з боржника - Київської обласної ради. Старшим державним виконавцем 20 січня 2020 року винесено постанову про накладення штрафу ВП №60934023, якою за невиконання рішення суду без поважних причин на Київську обласну раду накладено штраф в сумі 5100 грн. Листами від 29 січня 2020 року, від 04 лютого 2020 року, від 12 лютого 2020 року, стягувач у виконавчому провадженні - [PERSON] повідомила орган виконавчої служби про не виконання Київською обласною радою рішення суду. Постановою старшого державного виконавця від 03 березня 2020 року на позивача накладено штраф в сумі 10200 грн за повторне невиконання рішення суду без поважних причин. Не погоджуючись з правомірністю і обґрунтованістю вказаних постанов, позивач звернувся до суду з даним позовом і просить його задовольнити. Апелянт в апеляційній скарзі зазначав, що позивачем належним чином та в повному обсязі виконано рішення суду до відкриття виконавчого провадження шляхом видання Розпорядження від 02.12.2019 №437, в той час як відповідач наголошує на тому, що Розпорядження видано не Головою Київської обласної ради, як то визначено рішенням суду, а його першим заступником, що свідчить на користь невиконання боржником рішення суду. Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відомостей про повне фактичне виконання рішення суду боржником на користь стягувача не надано, як не надано доказів на підтвердження поважності причин невиконання рішення суду та повідомлення про відповідний факт державного виконавця, а отже, накладення відповідачем на позивача штраф за невиконання рішення суду є обґрунтованим. Так, скеровуючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції Верховний Суд зазначив, що судом апеляційної інстанції не залучено до участі у справі як третьої особи - [PERSON] , не зважаючи на те, що оскаржуване рішення відповідача прийнято у рамках виконавчого провадження, стягувачем у якому є [PERSON] , а тому, результат розгляду даної справи безпосередньо вплине на права та інтереси [PERSON] , як учасника виконавчого провадження. Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке. Як вбачається матеріалами справи та не заперечується сторонами, що 02 вересня 2019 року Окружним адміністративним судом міста Києва розглянуто справу №640/963/19 за позовом [PERSON] до Київської обласної ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди. Так, позовними вимогами [PERSON] в рамках зазначеної вище справи було: встановити відсутність компетенції Київської обласної ради виконувати рішення судів (що набрали законної сили), у частині поновлення [PERSON] на роботі на посаді головного лікаря комунального закладу Київської обласної ради "Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом", на пленарних засіданнях Київської обласної ради шляхом голосування; визнати незаконними дії Київської обласної ради щодо розгляду (голосування) 10.10.2018 на пленарному засіданні позачергової двадцять третьої сесії Київської обласної ради VII скликання питання про поновлення [PERSON] на роботі на посаді головного лікаря комунального закладу Київської обласної ради "Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/ СНІДом"; зобов`язати Київську обласну раду в особі голови Київської обласної ради на виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14.06.2017 у справі №752/14788/14-ц (що набрало законної сили), видати розпорядження (наказ) про поновлення [PERSON] на роботі на посаді головного лікаря комунального закладу Київської обласної ради "Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/ СНІДом"; стягнути з Київської обласної ради на користь [PERSON] моральну шкоду (за період з 10.10.2018 по 08.06.2019 - дата подання позовної заяви) в розмірі 150 000,00 грн.; стягнути з Київської обласної ради на користь [PERSON] судові витрати на проведення комп`ютерно - технічної експертизи в сумі 4 050,00 грн. та судовий збір в сумі 8 345,00 грн. Судом першої інстанції відмовлено в задоволенні позову [PERSON] , оскільки звернувшись до Окружного адміністративного суду України з даним позовом, позивачем обрано невірний спосіб захисту порушених прав [PERSON] щодо непоновлення її на посаді головного лікаря комунального закладу Київської обласної ради "Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/ СНІДом", так, як позивач відповідно до даного позову, фактично просить суд встановити порядок і спосіб виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14.06.2017 №752/14788/14-ц. Не погодившись з вказаним рішенням суду, [PERSON] звернулась з апеляційною скаргою до Шостого апеляційного адміністративного суду. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року апеляційну скаргу [PERSON] - задовольнити частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 вересня 2019 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов [PERSON] - задовольнити частково: визнати незаконними дії Київської обласної ради щодо розгляду (голосування) 10 жовтня 2018 року на пленарному засіданні позачергової двадцять третьої сесії Київської обласної ради VII скликання питання про поновлення [PERSON] на роботі на посаді головного лікаря комунального закладу Київської обласної ради "Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом", зобов`язати Київську обласну раду в особі голови Київської обласної ради на виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14 червня 2017 року у справі №752/14788/14-ц, видати розпорядження (наказ) про поновлення [PERSON] на роботі на посаді головного лікаря комунального закладу Київської обласної ради "Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом", стягнути з Київської обласної ради на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн (п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.), стягнути з Київської обласної ради на користь [PERSON] судові витрати на проведення комп`ютерно - технічної експертизи в сумі 4000,00 грн (чотири тисячі гривень 00 коп.) та зі сплати судового збору в сумі 2036,80 грн (дві тисячі тридцять шість гривень 80 коп.) за подання позовної заяви до суду першої інстанції та в сумі 3055,20 грн (три тисячі п`ятдесят п`ять гривень 20 коп.) за подання апеляційної скарги, в задоволенні решти позовних вимог - відмовити. На підставі рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року видано виконавчий лист від 03 грудня 2019 року у справі №640/963/19. Так, 10 січня 2020 року Київська обласна рада отримала постанову про відкриття виконавчого провадження, старшим державним виконавцем Кудрановським Ю. В., ВП № 60934023 від 24 грудня 2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 325 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. Колегія суддів звертає увагу на те, що на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року, [PERSON] поновлено на роботі на посаді головного лікаря Комунального закладу Київської обласної ради "Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом" з 13 серпня 2014 року, розпорядженням Київської обласної ради від 02 грудня 2019 року № 437. Отже, рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року Київською обласною радою виконано, ще до видачі виконавчого листа та відкриття виконавчого провадження. Колегія суддів звертає увагу на те, що про виконання рішення суду, 16 січня 2020 року, листом Київської обласної ради, повідомлено Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Проте, старшим державним виконавцем Кудрановським Ю. В. винесено постанову про стягнення коштів з Київської обласної ради на користь Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчого збору у розмірі 16 692 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Колегія суддів зазначає, що виконавчий збір, стягується за примусове виконання рішення, а Київська обласна рада виконала рішення суду добровільно, до відкриття виконавчого провадження у справі, а саме: 02 грудня 2019 року. Крім того, 20 січня 2020 року старшим державним виконавцем Кудрановським Ю. В., винесено постанову про стягнення коштів з Київської обласної ради на користь Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України штрафу у розмірі 5 100 грн. 00 коп. старшим державним виконавцем Кудрановським Ю. В. 03 березня 2020 року винесено постанову про стягнення коштів з Київської обласної ради на користь Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України штрафу у розмірі 10 200 грн. 00 коп. Законом України "Про виконавче провадження", а саме ст. 65 передбачено виконання рішення про поновлення на роботі. Частиною 1 цією статті визначено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Частинами 1 та 2 ст. 63 Закону передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що державний виконавець повинен перевіряти факт виконання рішення суду, а у разі його невиконання без поважних причин складати Акт, і в подальшому приймати рішення про накладення штрафу на боржника. Проте, державним виконавцем не здійснено жодних заходів щодо перевірки виконання Київською обласною радою рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 63 та ст. 75 Закону, підставою для прийняття державним виконавцем постанов про накладення штрафу є невиконання боржником без поважних причин рішення у строк, встановлений постановою про відкриття виконавчого провадження. Згідно положень Закону України "Про виконавче провадження", накладення штрафів є одним із видів юридичної відповідальності, яка настає у випадку невиконання боржником без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії. Надаючи оцінку зазначеному вище, колегія суддів звертає увагу, що рішення Київською обласною радою було виконано: [PERSON] поновлено на роботі на посаді головного лікаря Комунального закладу Київської обласної ради "Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом" з 13 серпня 2014 року, розпорядженням Київської обласної ради від 02 грудня 2019 року № 437; виплачено Київською обласною радою на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн (п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.), судові витрати на проведення комп`ютерно - технічної експертизи в сумі 4000,00 грн (чотири тисячігривень 00 коп.) та зі сплати судового збору в сумі 2036,80 грн (дві тисячі тридцять шістьгривень 80 коп.) за подання позовної заяви до суду першої інстанції та в сумі3055,20 грн (три тисячі п`ятдесят п`ять гривень 20 коп.) за подання апеляційної скарги. Отже, враховуючи викладене вище, накладення штрафів старшим державним виконавцем Кудрановським Ю. В., на Київську обласну раду є незаконним та протиправним. Щодо підпису розпорядження Київської обласної ради №437 першим заступником голови Київської обласної ради, колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до п. п. 3.1, 3.2 п. З Порядку призначення на посаду та звільнення із займаної посади керівників закладів охорони здоров`я, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області затвердженого рішенням Київської обласної ради від 19.09.2019 № 663-30-VII, керівники закладів охорони здоров`я, що засновані на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області, призначаються на посаду і звільняються з посади Київською обласною радою на її пленарних засіданнях за результатами конкурсу на підставі подання структурного підрозділу Київської обласної ради з питань управління комунальною власністю (далі по тексту - Структурний підрозділ) шляхом укладення з ними контракту строком від трьох до п`яти років за результатами конкурсу. Кандидатів на посаду керівника закладу охорони здоров`я визначає конкурсна комісія за результатами відкритого та публічного конкурсного добору на зайняття цієї посади. Згідно п.п. 3.5 п. З Порядку призначення на посаду та звільнення із займаної посади керівників закладів охорони здоров`я, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області затвердженого рішенням Київської обласної ради від 19.09.2019 № 663-30-VII, рішення про проведення конкурсу на посаду керівника закладу охорони здоров`я приймається шляхом видачі розпорядження головою Київської обласної ради або першим заступником чи заступником голови Київської обласної ради, відповідно до розподілу обов`язків. Відповідно до Розподілу обов`язків між головою, першим заступником голови ради, заступником голови ради та керуючим справами виконавчого апарату Київської обласної ради затвердженого Розпорядженням голови Київської обласної ради від 23.05.2019 №148 (зі змінами), перший заступник голови ради виконує такі функції та повноваження: видає розпорядження з питань призначення, звільнення керівників комунальних підприємств, установ, закладів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області та інших кадрових питань щодо керівників комунальних підприємств, установ, закладів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області Таким чином, згідно Порядку призначення на посаду та звільнення із займаної посади керівників закладів охорони здоров`я, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області затвердженого рішенням Київської обласної ради від 19.09.2019 № 663-30-VII та Розподілу обов`язків між головою, першим заступником голови ради, заступником голови ради та керуючим справами виконавчого апарату Київської обласної ради затвердженого Розпорядженням голови Київської обласної ради від 23.05.2019 №148 (зі змінами), саме перший заступник видає розпорядження з питань призначення, звільнення керівників комунальних підприємств, установ, закладів спільної власності територіальних громад сіл, селиш, міст Київської області та інших кадрових питань щодо керівників комунальних підприємств, установ, закладів спільної власності територіальних громад сіл, селиш, міст Київської області. На підставі вище зазначеного, колегія суддів зазначає, що державним виконавцем не з`ясовувались обставини та причини, щодо підпису розпорядження Київської обласної ради № 437 першим заступником голови Київської обласної ради. Згідно з ч. 2 ст. 65 Закону України "Про виконавче провадження" рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувана на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувана, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що на виконання розпорядження Київської обласної ради VII скликання від 02.12.2019 р, № 437, Комунальним закладом Київської обласної ради "Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом" видано наказ "Про поновлення на посаді головного лікаря" від 03 грудня 2019 року №344-К, відповідно до якого [PERSON] поновлена на посаді головного лікаря Комунального закладу Київської обласної ради "Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом" з 13 серпня 2014 року, з яким позивач була ознайомлена (копія наказу додається). Крім того, колегія суддів зазначає, що позивач була ознайомлена із наказом Комунального закладу Київської обласної ради "Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом" "Про деякі питання з реорганізації КЗ КОР "КОЦС" від 04 грудня 2019 року №47, відповідно до якого наказано попередити [PERSON] про реорганізацію Комунального закладу Київської обласної ради "Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/ СНІДом" шляхом перетворення в Комунальне некомерційне підприємство Київської обласної ради "Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/ СНІДом" та можливі зміни організації виробництва і праці з наступним скороченням чисельності штату працівників згідно п.1 с.40 КЗпП України (копія наказу додається). Проте, лише 16 грудня 2019 року [PERSON] вийшла на роботу до Комунального закладу Київської обласної ради "Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/ СНІДом" і в цей же день під розпис була ознайомлена із наказами Комунального закладу Київської обласної ради "Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом" М344-К від 03 грудня 2019року та №47 від 04 грудня 2019року. З письмових пояснень позивача, встановлено, що 17 грудня 2019 року [PERSON] на роботу до Комунального закладу Київської обласної ради "Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/ СНІДом" не з 'явилась. За весь час відсутності на роботі [PERSON] з 17 грудня 2019 року по 01 липня 2020 року, остання не отримувала поштові повідомлення та на телефонні дзвінки працівників закладу не відповідала. За період із 17 грудня 2019 року по 01 липня 2020 року [PERSON] особисто не повідомляла про причини своєї відсутності на роботі, письмових пояснень не надавала (що підтверджується доповідною запискою про відсутність працівника на роботі Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради "Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/ СНІДом" від 01 липня 2020 року №342). На підставі вище зазначеного, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання [PERSON] щодо невизнання факу її поновлення її на посаді головного лікаря Комунального закладу Київської обласної ради "Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/ СНІДом", оскільки остання подає заяву щодо виплати їй компенсації за невикористані відпустки та виплати заборгованості з заробітної плати, що підтверджується листом Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради "Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/ СНІДом" від 15 липня 2020 року №370 (вх. КОР №05-01-17/2337-01 від 15.07.2020 року). На підставі вище зазначеного, колегія суддів доходить висновку, що [PERSON] правомірно поновлена на посаді головного лікаря Комунального закладу Київської обласної ради "Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом". Щодо висновку суду першої інстанції, що Київською обласною радою не повідомлено про поважні причини невиконання рішення суду про поновлення на роботі [PERSON] , колегія суддів зазнає наступне. Київська обласна рада 10 січня 2020 року отримала лист від відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо відкриття виконавчого провадження. В подальшому, 16 січня 2020 року Київська обласна рада проінформувала відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року, [PERSON] поновлено на роботі на посаді головного лікаря Комунального закладу Київської обласної ради "Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/ СНІДом" з 13 серпня 2014 року, розпорядженням першого заступника голови Київської обласної ради від 02 грудня 2019 року №437. Листом від 24 лютого 2020 року Київської обласної ради було повторно повідомлено відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року, [PERSON] щодо поновлення на роботі на посаді головного лікаря Комунального закладу Київської обласної ради "Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/ СНІДом", докази повідомлення знаходяться в матеріалах справи. Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга апелянта підлягає задоволенню, оскільки рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права. Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Частиною 1 ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Приписи пункту 1 частин 1, 2 статті 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню повністю, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: granted