Рішення адміністративного суду від 2023-05-04 00:00:00+03

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувсь до суду з вказаним адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 464135 від 27.02.2023. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказав, що 27 лютого 2023 року інспектором СР ПП ВП № 2 ЖР УП ГУ НП в Житомирській області було складено постанову серії БАБ № 464135 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121-3, ч. 5 ст. 121, ст. 125 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. 00 коп. Відповідно до змісту постанови, позивач керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м., з не пристебнутим ременем безпеки та не мав вогнегасника. З вказаною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною, а викладені обставини не відповідають дійсності, притягнення до адміністративної відповідальності є безпідставним, постанова у справі є необгрунтованою у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушень ПДР не вчиняв, а тому вимушений звернутись до суду з даним позовом. Процесуальні дії у справі. Згідно ч. 1\~ст. 286 КАС України\~адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Ухвалою суду від 07.03.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. У судовому засіданні, 28.03.2023, [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з мотивів та доводів, що викладені в позовній заяві та просив їх задовольнити. Зазначив, що перед початком руху, він перевірив технічний стан транспортного засобу, все було справним, горіли всі освітлювальні прилади, та був підсвічений номерний знак. По вул. Г.Небесної Сотні автомобіль потрапив до ями і можливо перегорів запобіжник. Після зупинки працівником поліції, він відразу повідомив інспектора, що замінить запобіжник на місці, що ним і було зроблено. Керував транспортним засобом з пристебнутим ременем безпеки. Правил дорожнього руху не порушував, всі його доводи не були взяті до уваги інспектором під час розгляду справи. В подальшому, в судове засідання позивач не з`явивсь, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав заяву, відповідно до якої просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача - Головного управління\~Національної поліції\~в Житомирській\~областіу судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду подали відзив відносно позовних вимог, відповідно до якого, просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а розгляд справи здійснювати за відсутності їх представника. Відповідно до відзиву: зі змісту Постанови вбачається, що 27.02.2023 р. о 20 год. 50 хв. по вул. Київській, в м. Коростишів [PERSON] керував автомобілем ТЗ із забрудненим та неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, що не дає змоги прочитати символи із відстані 20 м., не був пристебнутий ременем пасивної безпеки, не мав у комплектації вогнегасника, чим порушив ПДР України. У зв`язку з порушенням вищевказаних норм, інспектором СРПП ВП № 2 ЖРУП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції Глєбовим А.В. винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст.121, ч. 1 ст. 121-3, ст. 125 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1190,00 грн. Твердження позивача на неправомірні дії з боку поліцейського, що допущені під час складання спірної постанови, є необґрунтованими, оскільки будь яких доказів наявності таких дій суду не надано. Оскаржувана постанова винесена в межах повноважень, в порядку та в спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з врахуванням всіх обставин справи. Обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права, які застосовує суд, мотиви суду. Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 464135 від 27.02.2023\~ р. о 20 год. 50 хв. в м. Коростишів, по вул. Київській, [PERSON] керував автомобілем Renault Kangoo,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] \~з неосвітленим\~номерним знаком\~у темну\~пору доби,\~що не\~дає змоги\~прочитати символи\~із відстані\~20\~м.,\~не був\~пристебнутий ременем\~пасивної безпеки,\~не мав\~у комплектації\~ вогнегасника,\~ чим\~ скоїв\~адміністративні правопорушення,\~передбачені ч. 1 ст.121-3, ч. 5 ст. 121, ст. 125 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1190,00 грн. Відповідно до\~статті 8 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно зі\~ст. 19 Конституції України\~органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Приписами п.11 ч. 1 ст.\~23\~Закону України\~«Про Національну\~поліцію» №\~580-VIII\~від 02.07.2015\~року та ст. 222 КУпАП\~встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього\~руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема про порушенняправил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушивПравила дорожнього руху. Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Відповідно до п.1.9.Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідальність за ч. 1\~ст. 121-3 КУпАП\~настає за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака. Згідно з ч. 5 ст.121 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами. За приписами підпункту «в»\~пункту 2.3 Правил дорожнього руху,\~для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. За інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених\~статтями 121-128,\~частинами першою\~і\~другою статті 129,\~статтями 139\~і\~140\~цього Кодексу передбачена адміністративна відповідальність за ст. 125 КУпАП. Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд, дослідивши матеріали справи, а також і надані відповідачем відеозаписи, дійшов висновку, що відповідачем не надано суду достатніх доказів, які б підтверджували про неможливість визначити з відстані 20 м. символів номерного знаку [NUMBER] . При цьому, суд приймає до уваги посилання позивача на обставини, за яких виникла несправність неосвітлений номерний знак, що вказана в постанові інспектора, усунення позивачем самостійно такої несправності на місці зупинки ТЗ шляхом заміни запобіжника. Вищевказане твердження позивача грунтується на вимогах\~п. 31.5 ПДР, де зазначено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил (в т. ч. освітлення номерного знака), водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил. Однак, відповідачем не взято вказане до уваги всупереч вимогам\~п.\~31.5\~ПДР України. Крім того, з наданих відеозаписів неможливо встановити наявність зазначених у постанові порушень, зокрема чи був водій пристебнутим ременем безпеки чи ні, а також і доказів відсутності вогнегасника у ТЗ. Відповідно до п.п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. З матеріалів справи вбачається, що позивач заперечує вчинення ним адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 121-3, ч. 5 ст. 121, ст. 126 КУпАП. Зазначені твердження позивача відповідачем не спростовані, представником відповідача, крім відзиву на позовну заяву від 15.02.2023 року не було надано до суду достатніх доказів, якіб б підтверджували про порушення, що вказані в постанові. Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1). З урахуванням наведеного вище, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності. Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення від 27 лютого 2023 року, не подав доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.121-3, ч. 5 ст. 121, ст. 125 КУпАП, а тому з цих підстав позовні вимоги необхідно задоволити, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 464135 від 27 лютого 2023 року про накладення адміністративного на позивача у виді штрафу в розмірі 1190 грн,00 коп., а провадження закрити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 139\~КАС України при\~задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього\~Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачем був сплачений судовий збір в сумі 536,80 грн., відповідно до квитанції від 06.03.2023 року. Таким чином, враховуючи вищевикладене вказану суму судового збору слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Результат розгляду: granted