Рішення адміністративного суду від 2022-05-05 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Управління соціального захисту населення Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік як учаснику бойових дій у розмірі, визначеному частиною 5 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а саме п`яти мінімальних пенсій за віком; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу не виплачену щорічну разову грошову допомогу до 05 травня як учаснику бойових дій за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач є учасником бойових дій та відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на отримання разової грошової допомоги, яка виплачується щорічно до 05 травня, однак станом на вересень 2021 року йому не виплачена разова грошова допомога до 05 травня як учаснику бойових дій за 2021 рік у будь-якій сумі. Посилається на те, що Конституційний Суд України в рішенні від 27.02.2020 №3-р/2020 у справі №14-247/2018(3393/18) вважає таким, що не відповідає Конституції (є неконституційним) окрема положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12-16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29.09.2020 у справі №440/2722/20. З огляду на зазначене, вважає, що відповідач, не дотримуючись вимог ст. 12 Закону, допустив порушення його прав та не здійснив виплату разової грошової допомоги до 05 травня 2021 року в розмірі 8845,00 грн., що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, а тому наполягає на задоволенні позовних вимог. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.11.2021 в задоволені позовних вимог відмовлено. З апеляційною скаргою звернувся позивач, в якій посилається на обставини викладені в позові. За результатами апеляційного перегляду справи рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд за їх участю. Перевіривши за матеріалами справи повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданим 27 квітня 2017 року Управлінням персоналу штабу командування СВ ЗС України. Станом на вересень 2021 року позивачу не виплачена разова грошова допомога до 05 травня як учаснику бойових дій за 2021 рік, про що свідчить виписка по картковому рахунку за період з 01.01.2021-31.05.2021. Позивач, вважаючи порушеним своє право на отримання вказаної соціальної допомоги в належному розмірі, звернувся до суду з цим позовом. Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного. Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон № 3551-XII. 01 січня 1999 року набрав чинності Закон № 367-ХІV, яким статтю 13 Закону № 3551-XII доповнено частиною в такій редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком». Підпунктом «б» підпункту 2 пункту 20 розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст вказаної вище частини статті 13 Закону № 3551-XII викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом «б» підпункту 2 пункту 20 розділу ІІ Закону № 107-VI, визнані неконституційними. Відповідно до частини першої статті 17-1 Закону № 3551-XII щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Таким чином, станом на час виникнення спірних відносин рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 було відновлено дію частини п`ятої статті 12 Закону № 3551-XII у редакції Закону № 367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Водночас, Кабінет Міністрів України у постанові від 08.04.2021 № 325 установив, що у 2021 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом № 3551-XII, учасникам бойових дій здійснюється у розмірі 1491,00 грн, тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено частиною п`ятою статті 12 цього Закону. Отже, на час виплати Позивачу у 2021 році щорічної разової грошової допомоги до 05 травня одночасно діяли Закон № 3551-XII і Постанова № 325. Виходячи із визначених у частині четвертій статті 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни у 2021 році слід застосовувати не постанову № 325, а Закон № 3551-XII, який має вищу юридичну силу. Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 440/2722/20 (Пз/9901/14/20) та, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, є обов`язковими для врахування колегією суддів при вирішенні цієї справи. Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим вимоги позивача про те, що разова грошова допомога до 5 травня у 2021 році учасникам бойових дій повинна виплачуватися в розмірі, установленому частиною п`ятою статті 12 Закону № 3551-XII у редакції Закону № 367-ХІV, і вихідним критерієм обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня є мінімальний розмір пенсії за віком. З приводу висновків суду першої інстанції про те, що відповідний перерахунок соціальної виплати Позивачу повинна здійснювати інша установа, а не УСП, судова колегія зазначає наступне. Статтею 17-1 Закону № 3551-XII передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 423, Міністерство соціальної політики України (Мінсоцполітики) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері соціальної політики, загальнообов`язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального захисту, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, усиновлення та захисту прав дітей, запобігання насильству в сім`ї, протидії торгівлі людьми, відновлення прав осіб, депортованих за національною ознакою, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики щодо пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, соціального захисту ветеранів війни та осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в частині організації виплати їм разової грошової допомоги, соціальної та професійної адаптації військовослужбовців, які звільняються, осіб, звільнених з військової служби, у сфері здійснення державного нагляду та контролю за додержанням вимог законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб, у сфері здійснення державного контролю за додержанням вимог законодавства під час надання соціальної підтримки та з питань захисту прав дітей. Згідно з підпунктом 41 пункту 4 вказаного Положення Мінсоцполітики відповідно до покладених на нього завдань організовує виплату до 5 травня разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Закону № 3551-XII. Постановою Кабінету Міністрів України № 325 установлено, що у 2021 році виплату до 5 травня разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», проводить Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення. Отже, УСП є належним відповідачем в цій справі і покладення саме на нього обов`язку щодо здійснення відповідного перерахунку спірної соціальної допомоги позивача відповідає вищенаведеним законодавчим приписам. Враховуючи вищевикладене, перевіривши рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності порушеного права позивача на отримання разової грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік. З огляду на вказане суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи відповідача щодо правомірності проведеної перевірки є помилковими. Статтею 317 КАС України визначено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що внаслідок неправильного застосування судом норм матеріального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасуванню, а вимоги позивача задоволенню.

Результат розгляду: granted