Рішення адміністративного суду від 2023-03-16 00:00:00+02

Державний навчальний заклад "Шосткинський центр професійно-технічної освіти" (далі позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Сумській області (далі відповідач), третя особа [PERSON] , в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати припис Управління Держпраці у Сумській області про усунення виявлених порушень № СМ18320/1627/АВ/П, виданий 25.11.2020 Державному навчальному закладу "Шосткинський центр професійно-технічної освіти". Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року адміністративний позов Державного навчального закладу "Шосткинський центр професійно-технічної освіти" до Управління Держпраці у Сумській області про скасування припису, третя особа на стороні відповідача [PERSON] задоволено. Визнано протиправним та скасовано припис Управління Держпраці у Сумській області про усунення виявлених порушень № СМ18320/1627/АВ/П, виданий 25.11.2020 Державному навчальному закладу "Шосткинський центр професійно-технічної освіти". Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Сумській області (40000, м. Суми, вул. Горького, 28-б, код ЄДРПОУ 39857622) на користь Державного навчального закладу "Шосткинський центр професійно-технічної освіти" (41100, Сумська область, м. Шостка, вул. Гагаріна, 21, код ЄДРПОУ 36080007) судові витрати в сумі 2270 гривень. Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що не погоджується з рішенням суду та вважає, що судом не досліджені матеріали справи, не враховані аргументи Управління, наведені у відзиві на позовні заяву та запереченні, а тому висновки, викладені у рішенні суду не відповідають обставинам справи і, як наслідок, рішення не відповідає нормам чинного законодавства та просив оскаржуване рішення Сумського окружного адміністративного суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Державного навчального закладу "Шосткинський центр професійно-технічної освіти" до Управління Держпраці у Сумській області, третя особа на стороні відповідача [PERSON] про скасування припису. Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що рішення суду першої інстанції, на його думку, є законним, а апеляційна скарга такою, що не підлягає задоволенню Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. \~\~\~ Судом першої інстанції встановлено, що Управлінням Держпраці у Сумській області відповідно до наказу Держаної служби України з питань праці від 03.08.2018 № 84 та на підставі заяви [PERSON] про порушення законодавства про працю від 18.09.2020, видано наказ від 24.11.2020 № 1257 про проведення інспекційного відвідування (а.с. 43) та направлення на проведення заходу державного контролю від 24.11.2020 № 530/СМ18320 у Державному навчальному закладі "Шосткинський центр професійно-технічної освіти" на підставі якого було проведено інспекційне відвідування з питань додержання законодавства про працю (а.с. 7). На підставі проведеного заходу державного контролю було складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № СМ18320/1627/АВ від 25.11.2020, яким встановлено порушення позивачем (а.с.8-10): - частини третьої статті 32 КЗпП, статті 103 КЗпП - у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. 25.11.2020 уповноваженою особою Управління Держпраці у Сумській області винесено припис про усунення виявлених порушень № СМ18320/1627/АВ/П від 25.11.2020 (а.с. 33-34). Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що припис Управління Держпраці у Сумській області про усунення виявлених порушень № СМ18320/1627/АВ/П, виданий 25.11.2020 Державному навчальному закладу "Шосткинський центр професійно-технічної освіти" є протиправним, оскільки відповідачем не доведено порушення позивачем вимог ч.3 ст. 32 КЗпП. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності припису \~Управління Держпраці у Сумській області про усунення виявлених порушень № СМ18320/1627/АВ/П проте з інших мотивів та підстав, виходячи з наступного. Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V). Так, за приписами ст. 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Приписами статті 259 Кодексу законів про працю України визначено що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування. Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 929-р, функції і повноваження Державної інспекції України з питань праці передані правонаступникам Державній службі України з питань праці та її територіальним органам. Таким чином, відповідач у справі є органом владних повноважень, якому чинним законодавством України надані владні управлінські функції щодо реалізації державної політики у сфері охорони праці. Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 823), відповідно до п.2 якої заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів. Пунктом 5 Порядку № 823 визначені підстави для здійснення інспекційних відвідувань. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, підставою для проведення інспекційного відвідування позивача слугував наказ управління Держпраці у Сумській області від 24.11.2020 року за № 1257, яким вирішено провести інспекційне відвідування позивача з питань додержання законодавства про працю в частині дотримання процедури повідомлення про зміну істотних умов праці [PERSON] .. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] відповідно до наказу від 03.09.2012 № 05/20 "Про прийняття на роботу за сумісництвом" був прийнятий на посаду юрисконсульта ДНЗ "Шосткинський центр ПТО" за сумісництвом на 0,5 посадового окладу. Згідно з наказом від 27.11.2012 № 05/59 "Про прийняття на роботу" [PERSON] був прийнятий на посаду юрисконсульта ДНЗ "Шосткинський центр ПТО" за основним місцем роботи на 0,5 посадового окладу на умовах неповного робочого тижня (а.с. 11). Умовами колективного договору, укладеного між адміністрацією і профспілковим комітетом ДНЗ "Шосткинський центр ПТО" на 2019-2022 роки, схваленим на загальних зборах трудового колективу 25.11.2019 (а.с. 54), а саме, додатком № 1 до нього для спеціалістів центру, а саме, зокрема для юрисконсульта ДНЗ "Шосткинський центр ПТО" передбачено наступний режим роботи на умовах повного робочого тижня (понеділок-п`ятниця) \~початок робочого дня: 07 год. 45 хв.; перерва на обід: з 11 год. 45 хв. по 12 год. 00 хв. кінець робочого дня: 16 год. 00 хв. (а.с. 55). Відповідно до наказу директора ДНЗ "Шосткинський центр ПТО" Лазарєвої Т.Ф. від 18.09.2020 № 31-к «Про встановлення режиму робочого часу» юрисконсульту [PERSON] , який працював у ДНЗ "Шосткинський центр ПТО" на умовах неповного робочого тижня з 18.09.2020 встановлено чіткий графік робочого дня: понеділок п`ятниця: початок робочого дня: 07 год 45 хв., закінчення робочого дня: 11 год 45 хв. Отже, починаючи з 2012 року [PERSON] перебував у трудових відносинах з позивачем на умовах неповного робочого тижня, а наказом від 18.09.2020 року позивач встановив [PERSON] певний режим робочого часу у відповідні дні тижня, який до цього не був встановлений. При цьому, частиною третьою статті 32 КЗпП України передбачено, що у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. \~ Таким чином, зміст наведеної норми дає підстави дійти висновку, що режим роботи відноситься до істотних умов праці. Отже, з огляду на те, що відбулася зміна режиму роботи [PERSON] , тобто зміна істотних умов праці, то працівник про такі зміни \~повинен був бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. \~Разом з тим, позивачем не було повідомлено [PERSON] про зміну істотних умов праці, чим порушено вимоги ч. 3 ст. 32 КЗпП України Таким чином, під час інспекційного відвідування управлінням Держпраці у Сумській області обгрунтовано \~встановлено порушення позивачем частини третьої статті 32 КЗпП \~у зв`язку з неповідомленням працівника про зміну істотних умов праці не пізніше ніж за 2 місяці до запровадження, що зафіксовано у \~акті перевірки \~№ СМ18320/1627/АВ від 25.11.2020 р. Щодо посилань суду першої інстанції на те, що зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці колегія суддів зазначає наступне. Пунктом 31 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів", судам роз`яснено, що згідно з частиною третьою статті 32 КЗпП України в межах спеціальності, кваліфікації і посади, обумовленої трудовим договором, зміна істотних умов праці: систем і розмірів оплати, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміни розрядів і найменування посад та інших - допускається за умови, що це викликано змінами в організації виробництва і праці та, що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці. Якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган обов`язку поновити працівникові попередні умови праці. Таким чином, за висновками, наведеними у вищезазначеній постанові \~зміна істотних умов трудового договору може бути визнана судом неправомірною в тому числі і з огляду на \~проведення її не у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації. Також, колегія суддів зазначає, що нормою закону, а саме, ч.3 ст. 32 Кодексу законів про працю України прямо передбачено, що зміна режиму роботи є зміною істотних умов праці, про що працівник має бути попереджений не пізніше ніж за два місяці. \~ Тобто, доводи апеляційної скарги про те, що у спірних правовідносинах мало місце порушення вимог частини третьої статті 32 КЗпП \~є обґрунтованими. 25.11.2020 уповноваженою особою Управління Держпраці у Сумській області винесено припис про усунення виявлених порушень № СМ18320/1627/АВ/П від 25.11.2020 (а.с. 33-34). Разом з тим колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність підстав для скасування вищезазначеного припису, виходячи з наступного. У відповідності до вимог п. 20 Порядку № 823 припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування. Відповідно до п. 22 Порядку № 823 стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного в ньому строку виконання. Якщо об`єкт відвідування не надав відповіді або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту виконання припису, проводиться інспекційне відвідування з підстави, наведеної у підпункті 11 пункту 5 цього Порядку. Колегія суддів зазначає, що спірний припис Управління Держпраці у Сумській області є індивідуально-правовим актом, який повинен відповідати вимогам, встановленим статтею 2 КАС України. Обґрунтованість, в силу статті 2 КАС України, є однією з обов`язкових ознак рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, що підлягає встановленню адміністративним судом. Отже, з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та його основних засад адміністративний суд наділений процесуальними повноваженнями встановлювати і оцінювати фактичні обставини справи, перевіряти обґрунтованість спірного припису. Зазначивши у висновку про необхідність здійснення заходів щодо усунення виявлених порушень, відповідач не конкретизував, яких саме заходів має вжити позивач, не визначив спосіб усунення виявлених під час інспекційного відвідування порушень, що свідчить про його нечіткість та невизначеність. Колегія суддів наголошує, що можливість усунення виявлених порушень прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу (варіанту поведінки), яких слід вжити уповноваженій особі позивача для усунення порушень. Вимога контролюючого органу про усунення виявлених порушень законодавства повинна бути здійснена у письмовій формі, сформована внаслідок реалізації контролюючим органом своєї компетенції (завдань і функцій відповідно до законодавства), містити чіткі, конкретні і зрозумілі, приписи на адресу підконтрольного суб`єкту (об`єкту контролю, його посадових осіб), які є обов`язковими до виконання останнім. Зобов`язання позивача самостійно визначити, які саме заходи слід вжити для усунення виявлених порушень, в свою чергу, може призвести до нового можливого порушення позивачем чинного законодавства. Крім того, згідно з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 21.01.2021 у справі №400/4458/19 та від 21.01.2021 у справі №480/3179/19, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Враховуючи вищевикладене, зазначені обставини є порушенням вимог закону в частині змісту припису як акту індивідуальної дії. Колегія суддів зазначає, що зобов`язальний характер вимог щодо усунення правопорушення свідчить як про встановлення цього порушення, так і визначення імперативного обов`язкового способу його усунення. Зважаючи на те, що спірний припис не містить конкретних вимог, які є обов`язковими до виконання підконтрольного суб`єкту, що порушує норми, встановлені ст. 2 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що припис Управління Держпраці у Сумській області про усунення виявлених порушень № СМ18320/1627/АВ/П є протиправним та підлягає скасуванню саме з цих мотивів та підстав. Такий висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 21 жовтня 2021 року по справі № 160/8402/19, які в силу приписів ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховуються у спірних правовідносинах. Проте, судом першої \~інстанції не було враховано доводів позивача про те що оскаржуваний припис не містить жодних посилань про спосіб усунення "виявлених порушень", а лише містить опис виявленого порушення, що у будь-якому випадку ставить неможливим його виконання. Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову, але з інших мотивів та підстав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч. 4 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України). Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 у справі № 480/928/21 підлягає зміні в частині мотивів та підстав задоволення позову Державного навчального закладу "Шосткинський центр професійно-технічної освіти".

Результат розгляду: partial