Рішення адміністративного суду від 2022-07-19 00:00:00+03

[PERSON] звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив визнати протиправним рішення щодо зміни (зменшення) при перерахунку процентного розміру пенсії за вислугу років з 90% до 60% від місячної заробітної плати на підставі довідки Львівської обласної прокуратури від 27.10.2020 № 21-130/вих.20 та обмеження пенсії максимальним розміром; зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії за вислугою років на підставі довідки Львівської обласної прокуратури від 27.10.2020 № 21-130/вих.20 про заробіток для перерахунку пенсії, в розмірі 90% від суми заробітку за посадою прокурора відділу Львівської обласної прокуратури без обмеження граничного розміру пенсії з 01.10.2020 Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення [PERSON] при перерахунку відсоткового розміру пенсії за вислугу років з 90% до 60% від місячної заробітної плати на підставі довідки Львівської обласної прокуратури про розмір заробітної плати від 27.10.2020 № 21-130/вих.-20 та обмеження пенсії максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести [PERSON] з 01.10.2020 перерахунок та виплату пенсії за вислугою років на підставі довідки Львівської обласної прокуратури про розмір заробітної плати від 27.10.2020 № 21-130/вих.-20, в розмірі 90% від суми заробітку без обмеження граничного розміру пенсії. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 908 грн Не погодившись з таким рішення суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати його і прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідно до поданої заяви від 05 листопада 2020 року та довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, виданої Львівською обласною прокуратурою від 27.10.2020 № 21-130/вих.-20, Відділом перерахунків пенсій № 2 Управління пенсійного забезпечення проведено перерахунок пенсії [PERSON] починаючи з 01.10.2020, як працюючому на посаді прокурора відділу Львівської обласної прокуратури, оскільки позивач долучив довідку № 21-130/ вих-20 від 27.10.2020 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії за займаною посадою на даний час, оскільки є працюючим на посаді прокурора відділу забезпечення обвинувачення в апеляційному суді управління підтримання обвинувачення в суді Прокуратури Львівської області, а не за посадою з якої була призначена пенсія. При винесенні рішення судом першої інстанції не враховано, що поняття «призначення пенсії» та «перерахунок пенсії» є різними за своєю природою юридичними діями, оскільки в момент призначення пенсії застосовується законодавство, що діє на момент звернення за призначенням пенсії, а при зверненні із заявою про перерахунок пенсії застосуванню підлягає законодавство, що діє в момент подання заяви про перерахунок пенсії, відповідно обмеження максимального розміру пенсії прокурорських працівників десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність передбачене чинними нормативно-правовими актами, тобто ґрунтується на вимогах закону. Про правильність вищенаведеного свідчить постанова Верховного від 11.11.2020 у справі № 759/9981/16-а, адміністративне провадження № К/9901/10423/18 в аналогічній справі. Як на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії, так і на час здійснення такого перерахунку, чинна редакція ч. 15 ст. 86 Закону №1697 передбачала, що максимальний розмір пенсії прокурорських працівників не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Зазначені вище положення не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню. Відтак, при перерахунку пенсії позивача, Головним управлінням обґрунтовано застосовано обмеження максимального розміру пенсії, встановлене вищезгаданими нормативно-правовими актами. Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 02.05.2018 (справа №704/87/17), від 03.04.2018 (справа №361/4922/17), від 15.05.2019 (справа №554/4191/17), від 21.11.2019 (справа №161/14321/16-а), від 21.05.2020 (справа №554/10510/16- а). Тобто, для осіб, яким призначено пенсію за законодавством, що не передбачало обмеження максимального розміру, законодавець передбачив лише збереження раніше призначеного розміру пенсії. Водночас право на здійснення перерахунку пенсії у розмірі, що перевищує максимально встановлений законом, законодавцем не передбачено. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24.06.2020 у справі №580/234/19, від 17.09.2020 у справі №826/11471/18, від 24.09.2020 у справі №640/5854/19. Особам, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-УІ, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку. Оскільки перевищення максимального розміру пенсії позивача у спірних відносинах стало результатом перерахунку пенсійної виплати [PERSON] в період дії загальної норми частини першої статті 2 Закону № 3668-VI, то до регулювання цих правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, саме з дати проведення такого перерахунку. Зазначені положення Закону №3668-УІ та абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-УІІ неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування. Перерахунок пенсії позивачу, не призвів до зменшення розміру його пенсії, яку він отримував і не звужує обсягу вже набутих ним прав та/або не позбавляє його права на соціальний захист. З урахуванням викладеного, вважає, що з боку Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області відсутній факт здійснення протиправних дій стосовно застосування, при перерахунку, відсоткового розміру пенсії, адже [PERSON] проведено перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-УП у розмірі 60 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення), визначеної в довідці прокуратури Львівської області № 21-130/вих-20 від 27.10.2020 за відповідною зайнятою посадою прокурора відділу забезпечення обвинувачення в апеляційному суді управління підтримання обвинувачення в суді Прокуратури Львівської області, з урахуванням раніше проведених виплат та із застосуванням положень ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII. Крім того, звертає увагу суду на те, що позивач на момент звернення за перерахунком пенсії та винесення судом рішення працює на посаді прокурора, а відповідно до ч.15 ст. 86 Закону № 1697 з 1 січня 2018 року пенсія, призначена відповідно до цієї статті, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсїї/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, виплачується в розмірі обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Максимальний розмір пенсії прокурорських працівників не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Зазначені вище положення не визнавались Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню. У поданому відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань. \~ Судом першої інстанції встановлено, що позивачу з 01.05.2004 призначено пенсію за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ у розмірі 90% заробітної плати. Львівська обласна прокуратура 27.10.2020 видала позивачу довідку № 21-130/вих.-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, про те, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р/2020 та статті 81 Закону України Про прокуратуру розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за нормами, чинними станом на 11.09.2020 за відповідною (прирівняною) посадою прокурора відділу забезпечення обвинувачення в апеляційному суді управління підтримання обвинувачення в суді Прокуратури Львівської області становить 66213,00 грн. Позивач звернувся до відповідача із заявою від 01.12.2020 про перерахунок пенсії у розмірі 90% суми заробітної плати відповідно до довідки від 27.10.2020 № 21-130/вих.-20, без обмеження її максимальним розміром. Відповідач на підставі заяви позивача та долученої до неї довідки провів перерахунок пенсії позивача у розмірі 60% від заробітку та застосував обмеження максимального розміру пенсії. Листом від 10.12.2020 № 8586-8594/М-52/8-1300-20 відповідач повідомив позивача про те, що перерахунок пенсії проведений у розмірі 60% від суми заробітної плати згідно з довідкою від 27.10.2020 № 21-130/вих.-20 з обмеженням її максимального розміру. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що частина двадцята статті 86 Закону України № 1697-VII, яка регулює порядок перерахунку пенсії, не містить жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку. Таким чином, при перерахунку пенсії позивача відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України № 1697-VII відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 86 Закону України № 1697-VII, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Суд заначив, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках, у редакції, що діяла на момент призначення пенсії, тобто у цьому випадку з розрахунку 90% складових заробітної плати, оскільки при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову, з огляду на наступне. Статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ\~ \~у редакції, чинній до 01.10.2011 року, було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Законом України від 08.07.2011 року №\~ \~\~\~\~3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» \~у\~ \~статтю 50-1 Закону № 1789-ХІІ внесено зміни, відповідно до яких пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі\~ \~\~\~\~види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок\~ \~\~\~\~на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Законом України від 27.03.2014 року № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» у статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у частинах другій і п`ятій цифри « 80» замінено цифрами « 70». Законом України від 28.12.2014 року №\~ \~\~\~\~76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» у статті 50-1 Закону №\~ \~\~\~\~1789-ХІІ\~ \~у частинах другій та п`ятій цифри « 70» замінено цифрами « 60». За правилами частини вісімнадцятої цієї статті (у редакції, чинній до 01.01.2015) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. З 01.01.2015 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України. Водночас 15.07.2015 року набрав чинності\~ \~Закон №\~ \~\~\~\~1697-VII, відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим\~ \~Законом, зокрема,\~ \~Закон №\~ \~\~\~\~1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015. З набранням чинності\~ \~Законом №\~ \~\~\~\~1697-VII\~ \~пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої\~ \~прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Згідно з частиною двадцятою цієї статті призначені працівникам прокуратури\~ \~пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки. Відповідно до частини першої\~ \~статті 58 Конституції України\~ \~закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той\~ \~закон, під час дії якого вони настали. Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту\~ \~статті 58 Конституції України, викладеними у\~ \~рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 року № 1-зп, від 09.02.1999 року № 1-рп/99, від 05.04.2001 року № 3-рп/2001, від 13.03.2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той\~ \~закон\~ \~або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія\~ \~закону\~ \~та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим\~ \~законом\~ \~або іншим нормативно-правовим актом. Ураховуючи наведене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності\~ \~Законом №\~ \~\~\~\~1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього\~ \~Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії,\~ \~Закон №\~ \~\~\~\~1697-VII\~ \~не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми\~ \~Закону №\~ \~\~\~\~1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами. Такий правовий висновок узгоджується з покладеним в основу\~ \~Закону №\~ \~\~\~\~1697-VII\~ \~принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів. Ураховуючи наведене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності\~ \~Законом №\~ \~\~\~\~1697-VII\~ \~порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього\~ \~Закону\~ \~та тими, яким вона була призначена відповідно до\~ \~Закону №\~ \~\~\~\~1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону №\~ \~\~\~\~1697-VII. У\~ \~рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 року № 5-р/2018\~ \~зазначено, що положення частини першої\~ \~статті 22 Конституції України\~ \~необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності. Колегія суддів Верховного Суду при розгляді справи №580/5962/20 (постанова від 21.12.2021 року) відступила від висновку, викладеного, зокрема у постанові Верховного Суду від 10.09.2021 у справі №\~ \~\~\~\~580/5238/20 у подібних правовідносинах, та сформувала правовий висновок, відповідно до якого до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності\~ \~Законом №\~ \~\~\~\~1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього\~ \~Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії\~ \~стаття 50-1 Закону №\~ \~\~\~\~1789-ХІІ\~ \~відповідно до пункту 3\~ \~Прикінцевих положень Закону №\~ \~\~\~\~1697-VII\~ \~у частині перерахунку пенсії втратила чинність. З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої\~ \~статті 86 Закону №\~ \~\~\~\~1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати. Отже, позовні вимоги [PERSON] у частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. З приводу позовних вимог щодо здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром, колегія суддів зазначає наступне. За змістом\~ \~статті 2 Закону №\~ \~\~\~\~3668-VI\~ \~(який набрав чинності 1 жовтня 2011 року) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до\~ \~Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим\~ \~Законом\~ \~було внесено зміни до\~ \~статті 50-1 Закону №\~ \~\~\~\~1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції. При цьому абзацом першим пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №\~ \~\~\~\~3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим\~ \~Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим\~ \~Законом\~ \~і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим\~ \~Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої\~ \~статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~ \~та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом. Положення пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням\~ \~Закону № 3668-VI\~ \~стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим\~ \~Законом\~ \~перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень. Закон № 1789-ХІІ\~ \~утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності\~ \~Законом № 1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Ураховуючи наведене, з моменту набрання чинності\~ \~Законом № 1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього\~ \~Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром. Колегія суддів Верховного Суду при розгляді справи №580/5962/20 (постанова від 21.12.2021 року) також відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №\~ \~\~\~\~589/3997/16-а у подібних правовідносинах та сформувала правовий висновок, відповідно до якого пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №\~ \~\~\~\~3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим\~ \~Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності\~ \~Законом №\~ \~\~\~\~3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим\~ \~Законом\~ \~перевищував максимальний розмір.\~ \~Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених\~ \~статтею 50-1 Закону №\~ \~\~\~\~1789-ХІІ, а з 14.10.2014 року - абзацом шостим частини п`ятнадцятої\~ \~статті 86 Закону №\~ \~\~\~\~1697-VII. З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої\~ \~статті 86 Закону №\~ \~\~\~\~1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Отже, позовні вимоги [PERSON] у частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Окрім того, необхідно зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював позицію щодо можливості встановлення обмежень розміру соціальних виплат. Так, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 26.12.2011 року №\~ \~\~\~\~20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави. Окрім того, аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що, неодноразово висловлюючи правову позицію щодо можливості обмеження розміру соціальних виплат, ЄСПЛ, не заперечуючи право держав зменшувати такий розмір, не сформулював правової позиції щодо достатнього розміру таких соціальних виплат, підкреслюючи водночас необхідність забезпечення прозорості, недискримінаційного характеру відповідних змін, не покладення надмірного тягаря на заявників внаслідок такого втручання держави. Така практика свідчить про достатньо широке «поле» для розсуду, яке ЄСПЛ залишає державам у питаннях соціального забезпечення. Наведене свідчить про те, що ЄСПЛ визнає можливість того, що виплати соціального страхування можуть бути зменшені або припинені, однак, розглядаючи питання відповідності таких дій, у кожній конкретній справі ураховує всі відповідні обставини справи і з`ясовує: чи було законним таке втручання, чи переслідувало легітимну мету таке втручання та чи не поклало таке втручання надмірний тягар на особу, якої це стосується. За аналогічних обставин ЄСПЛ не констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції (справа Valkov and Others v. Bulgaria\~ \~(заява №\~ \~\~\~\~2033/04); справа Khoniakina v. Georgia (заява №\~ \~\~\~\~17767/08)). Хоча виплати соціального страхування є «майном» у розумінні статті 1 Першого протоколу до\~ \~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, однак обмеження максимальним розміром пенсій працівникам прокуратури не може вважатися порушенням їх права володіння цим майном, оскільки такі здійснені державою шляхом введення нових законодавчих положень з метою регулювання політики соціального забезпечення. Встановлені обмеження не є непропорційними та не призводять до порушення сутності пенсійних прав. Водночас розмір пенсії працівників прокуратури, з урахуванням встановлених обмежень максимальною сумою, залишається вищим середньомісячного розміру пенсії в Україні. Тобто, встановлення максимального розміру пенсії для працівників прокуратури не поставило їх у невигідне становище, оскільки їх право на соціальне забезпечення було за ними збережене, вони не були позбавлені своїх засобів для існування і не були піддані ризикові недостатності таких засобів для життя. Тому встановлення максимального розміру пенсії не можна вважати таким, що поклало на працівників прокуратури надмірний чи непропорційний тягар, чи порушило їх право на мирне володіння своїм майном. При цьому, таке обмеження не є дискримінаційним, оскільки стосується не лише працівників прокуратури, а й інших категорій пенсіонерів, зокрема поширюється на пенсії,\~ \~призначені відповідно до\~ \~Митного кодексу України,\~ \~законів України «Про державну службу», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення». З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення в частині задоволення позову підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні цих вимог, у решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Результат розгляду: partial