Рішення адміністративного суду від 2022-04-21 00:00:00+03

Товариство з обмеженою відповідальністю "Одеська шоколадно-горіхова компанія" звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних в Державній податковій службі України №37747/41277948/2 від 20.08.2021 року; визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних в Головному управлінні ДПС в Одеській області №2969479/41277948 від 10.08.2021 року; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №8 від 08.07.2021 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Одеська шоколадно-горіхова компанія", за датою фактичного подання - 08.07.2021 року. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до положень п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України позивачем за результатом здійснення господарської діяльності складено та направлено на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну від 29.04.2021 року за №10. На виконання вимог п.п. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України показники податкової накладної підтверджені підприємством належним чином оформленими договором поставки, видатковою накладною, платіжним дорученням та іншими документами первинного і бухгалтерського обліку, що стосуються придбання і транспортування товару. Вказані матеріали у повній мірі підтверджують реальність господарських операцій, розкривають їх зміст та характер і відповідно до положень пунктів 5 Порядку від 11.12.2019 року №1165 і Порядку від 12.12.2019 року №520 є достатніми для реєстрації податкової накладної. В свою чергу контролюючим органом як на момент вирішення питання стосовно реєстрації податкової накладної так і під час адміністративного оскарження рішення про відмову у реєстрації податкової накладної не обґрунтовано недостатність документів первинного і бухгалтерського обліку, неможливість їх прийняти до уваги під час вирішення питання щодо реєстрації податкової накладної. Вказані обставини у сукупності прямо підтверджують правомірність дій платника та не доведеність законності і обґрунтованості дій та рішень суб`єкта владних повноважень, що є безумовною підставою для задоволення адміністративного позову та вжиття заходів захисту порушених прав та інтересів платника шляхом скасування неправомірних рішень органу податкового контролю із його зобов`язанням зареєструвати податкову накладну в судовому порядку. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено. Суд визнав протиправним та скасував рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 18.05.2021 року №2665606/05414700, яким було відмовлено у реєстрації податкової накладної №10 від 29.04.2021 року. Суд визнав протиправним та скасував рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області №2969479/41277948 від 10.08.2021. Визнав протиправним та скасував рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Державної податкової служби України №37747/41277948/2 від 20.08.2021. Зобов`язав Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №8 від 08.07.2021, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Одеська шоколадно-горіхова компанія", датою фактичного подання. Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська шоколадно-горіхова компанія" з Головного управління ДПС в Одеській області судовий збір у розмірі 2270 грн. та з Державної податкової служби України судовий збір у розмірі 2270 грн. Проаналізувавши положення ст. 201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 11.12.2019 року №1165, Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12.12.2019 року №520, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Реєстрі за змістом має визначати конкретні документи, які не надано платником і які є необхідними для проведення реєстрації податкової накладної. Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його необґрунтованості та протиправності. З огляду на те, що позивачем на підтвердження показників податкової накладної представлено контролюючому органу первинні документи, оформлені в рамках господарських відносин із контрагентом, а під час зупинення реєстрації податкової накладної податковим органом не було вказано конкретного переліку документів, необхідних для спростування твердження про відповідність господарських операцій одному із критеріїв ризиковості, недостатність поданих матеріалів не доведена відповідачами і під час вирішення справи, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість та неправомірність рішень суб`єкта владних повноважень та наявність безумовних підстав для зобов`язання відповідача провести реєстрацію податкової накладної в судовому порядку. В апеляційній скарзі Головне управління ДПС в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також обставинам справи і помилково не враховано, що, здійснюючи моніторинг, контролюючий орган виявляє ризик порушення податкового законодавства, який проявляється у ймовірності складання та надання податкової накладної з порушенням норм податкового законодавства та неможливості здійснення операцій з постачання товарів, щодо яких складено податкову накладну/розрахунок коригування, та/або уникнення платником податку виконання податкового обов`язку. Доводячи правомірність своїх висновків, апелянт вказує, що в підтвердження реальності відображених у податковій накладній господарських операцій платником не було надано повідомлення про об`єкт оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, повний перелік матеріалів, які враховуються при реєстрації податкової накладної, а відтак на передчасність покладеного обов`язку зареєструвати податкову накладну в судовому порядку. Наведені обставини у сукупності свідчать про те, що під час прийняття оспорюваних рішень відповідач діяв виключно в межах своїх повноважень, обґрунтовано та у відповідності до чинного законодавства, а тому у суду першої інстанції не виникло правових обставин для задоволення адміністративного позову та скасування рішень Комісії. Встановлюючи порушення органом контролю положень ст. 56 Податкового кодексу України, судом першої інстанції помилково не враховано, що в силу приписів ст. 5 КАС України обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку. Таким чином, рішення Комісії за результатом адміністративного розгляду відповідної скарги платника не є юридично значимим для позивача, оскільки не передбачає жодних заходів його реалізації і не має безпосереднього впливу на його суб`єктивні права та обов`язки, що у сукупності виключає обставини, передбачені ст. 2 КАС України, та задоволення позову в цій частині. Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, за результатом господарських операцій в межах Договору підряду від 22.05.2019 року №22/05-19, укладеного з ТОВ «К-КРІОЛО», позивачем 03.08.2021 року направлено засобами телекомунікаційного на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну від 08.07.2021 за №8 на суму 52000 грн., у тому числі ПДВ 8666,67 грн. Згідно квитанції від 03.08.2021 року податкова накладна прийнята, але її реєстрацію в ЄРПН зупинено. Так, у квитанції зазначено, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 2008, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операції. Запропоновано платнику надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. Додатково повідомлено: показник «D» = 8.6180%, «Р» = 16828.33. 06.08.2021 року позивачем направлено контролюючому органу первинні і розрахункові документи, пов`язані із провадженням господарської діяльності, за результатом якої складено податкову накладну, у тому числі, договір поставки, виписку по рахунку, видаткову накладну, пояснення з приводу господарських операцій, у тому числі щодо особливостей господарської діяльності, транспортування товару, закупівлі сировини для виготовлення продукції тощо. Рішенням Комісії ГУ ДПС в Одеській області від 10.08.2021 року №2969479/41277948 відмовлено ТОВ "Одеська шоколадно-горіхова компанія" в реєстрації податкової накладної від 08.07.2021 року за №8 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно вказаного рішення підставою для його прийняття стало не надання платником податків первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг; зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. Позивач скористався своїм правом адміністративного оскарження рішення Комісії, надіславши 18.08.2021 року скаргу на це рішення. Рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних Державної податкової служби України від 20.08.2021 року №37747/41277948/2 залишено скаргу без задоволення, а рішення Комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних залишено без змін. Підставою для прийняття рішення у процедурі адміністративного оскарження стало не надання платником первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг; зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи); у тому числі рахунки-фактури/інвойси. Не погоджуючись із висновками контролюючого органу, посилаючись на їх необґрунтованість і безпідставність, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування рішень суб`єкта владних повноважень із зобов`язанням відповідача вчинити певні дії в судовому порядку. Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного. Пунктами 201.1, 201.7 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). За правилами п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. Так, за приписами п. 3 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений постановою Кабінету міністрів України від 11.12.2019 року №1165, податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування. Відповідно до п.п. 4, 5 Порядку від 11.12.2019 року №1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі. Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3). Згідно із п. 6 Порядку від 11.12.2019 року №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється. Відповідно до п.п. 10, 11 Порядку від 11.12.2019 року №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації. Додатком 3 до Порядку від 11.12.2019 року №1165 встановлено Критерії ризиковості здійснення операцій, зокрема: 1. Відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, у таблиці даних платника податку на додану вартість як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС. Вказані положення Порядку від 11.12.2019 року №1165 кореспондуються із приписами Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року №520. Разом з цим, відповідно п.п. 5, 6, 11 Порядку від 12.12.2019 року №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування. Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/ оформлених із порушенням законодавства. Аналіз наведених норм показав, що контролюючий орган під час прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної має перевірити її дані, у тому числі, відповідно до критеріїв оцінки ступеня ризиків платника податку, ризиковості здійснення операцій із обґрунтуванням показника за кожним критерієм. За результатом перевірки уповноважений орган приймає рішення про реєстрацію податкової накладної чи про відмову у проведенні такої реєстрації. Водночас, відмова у реєстрації надісланої платником податкової накладної може мати місце лише у тому разі, якщо встановлені під час перевірки податкової накладної ризики не спростовані платником документальним підтвердженням її вартісних та кількісних показників. Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Натомість, здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу. Колегія суддів враховує, що згідно даних податкової накладної у графі опис (номенклатура) товарів/послуг позивачем визначено вид товару, його кількість, ціну тощо. Вказані показники позивач через особистий електронний кабінет на вимогу контролюючого органу підтвердив первинними і розрахунковими матеріалами, надав пояснення з приводу цих операцій, за якими вбачаються умови та порядок постачання товару, його вартість та використання у власній господарській діяльності. Водночас, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не визначено перелік документів, який є недостатнім для проведення реєстрації податкової накладної, не наведено обставини, які стали підставою для віднесення операцій до ризикових. Наведене свідчить про те, що вимоги відповідача не були вичерпними, не були направлені на одержання від платника конкретних матеріалів та на встановлення дійсних показників накладної. Враховуючи, що контролюючий орган належним чином не дослідив подані позивачем матеріали для підтвердження кількісних і вартісних показників податкової накладної, а висновки в оскаржуваному рішенні не містять належних обґрунтувань неможливості провести реєстрацію накладної, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з урахуванням правильної оцінки обставин справи та застосуванням норм матеріального права дійшов вірного висновку про наявність підстав для скасування вказаного рішення суб`єкта владних повноважень. При цьому, слід враховувати, що відповідно до положень п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 (в редакції, яка діє на момент ухвалення судом першої інстанції рішення) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням. Отже, встановлення судом першої інстанції способу усунення порушень прав та інтересів позивача шляхом зобов`язання податкового органу провести реєстрацію податкових накладних датою, визначеною у рішенні, відбулось з дотриманням вказаних положень Порядку від 29.12.2010 року №1246. Водночас, на переконання апеляційного суду, врахуванню при вирішенні спору у цій справі підлягають також правила ч. 1 ст. 2 КАС України, згідно яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Виходячи зі змісту вказаних положень адміністративного процесуального законодавства, захисту в адміністративному суді підлягають лише порушені права чи інтереси особи, яка звернулась із адміністративним позовом. Звернення із цим позовом щодо оскарження рішення Комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної, а також висновок суду про протиправність цього рішення суб`єкта владних повноважень, у повній мірі направлений на ефективний захист порушених прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах. Скасування ж в судовому порядку рішення Комісії, прийнятого за результатом адміністративного оскарження рішення відповідача, у розумінні наведених положень адміністративного процесуального законодавства не призведе до поновлення прав та інтересів особи, яка звернулась із цим позовом. Відсутність порушеного права та інтересу з боку суб`єкта владних повноважень позбавляє адміністративний суд вжити заходи захисту, передбачені ст. 2 КАС України, та задовольнити позов у відповідній частині. Враховуючи викладене, оскільки висновки суду першої інстанції не у повній мірі відповідають нормам процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову. За правилами ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Виходячи з тих обставин, що задоволенню за цим позовом підлягає одна позовна вимога немайнового характеру, колегія суддів,

Результат розгляду: partial