Рішення адміністративного суду від 2022-04-28 00:00:00+03

Товариство з обмеженою відповідальністю «Негабарит - Сервіс» звернулося в суд першої інстанції з позовом до Волинської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.07.2021 №0000014/7.3-19 про збільшення грошового зобов`язання (із ввізного мита) на суму 111 476,51 грн., та №0000015/7.3-19 про збільшення грошового зобов`язання (з ПДВ) на суму 27 604,88 грн. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено. Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Негабарит - Сервіс» оскаржило його в апеляційному порядку, просить скасувати таке рішення та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити. В апеляційній скарзі зазначає, що правильність обраного коду товару, підтверджувалася тим, що до кожної митної декларації було надано - сертифікати походження Eur.1 від виробника та декларації-інвойси, що надавали преференції та пільги при сплаті митних платежів. Відповідачем наявність за ТОВ «Негабарит-Сервіс» права на преференції - визнавалося. Зокрема в Акті перевірки (ст.14) вказано про відсутність порушень вимог законодавства з питань митної справи в частині обґрунтованості та законності отримання пільг і звільнення від оподаткування. Волинська митниця погодилися із заявленим кодом у зв`язку із чим, товар було розмитнено та випущено у вільний обіг. Жодних доказів факту подання декларантом (чи ТОВ «Негабарит-Сервіс») неповної, недостовірної інформації про товар під час його митного оформлення (що вплинуло на його класифікацію під час пропуску на митну територію України) - судом не було встановлено. Лише в червні 2021р. ТОВ «Негабарит-Сервіс» з Акту перевірки стало відомо про нібито невірний код товару вважаючи правильним 8716909090, (що передбачає ставку у десять відсотків ввізного мита), через зміну Відповідачем підходу до класифікації товару після його розмитнення. Віднесення спірного товару саме до коду 8716909090 УКТ ЗЕД, а не 8716905090 УКТ ЗЕД, ґрунтується виключно на припущеннях та суб`єктивній думці відповідача. Має місце ситуація, за якої митні органи мають різні підходи до класифікації після завершення митного оформлення. Ставлення під сумнів одним державним органом законних на час їх вчинення та легалізованих іншим державним органом дій платника податків є також порушенням принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права. Наказом Міністерства фінансів України №599 від 24.05.2012 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» передбачено, що у графі 20 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів такими документами є: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, калькуляції транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу). Згідно ч. 3 ст.53 МК України у разі якщо надані транспортні документи, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи, якими є договори з третіми особами, рахунки, бухгалтерські виписки тощо. На переконання відповідача існують розбіжності між даними бухгалтерського обліку та фактичними витратами, що призвело до заниження транспортних витрат при цьому жодне посилання на конкретні документи, що підтверджують дані обставини - відсутні. Твердження про наявність розбіжностей є не більше ніж припущенням. Відповідно до ч. 6 статті 69 Митного кодексу України донарахування сум податкових зобов`язань після завершення процедури митного оформлення товарів, можливо виключно у разі умисного подання платником податків недостовірних документів або недостовірної інформації під час митного оформлення. Відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями, серед іншого, є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Відсутність або недоведеність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій. Верховний суд у постанові від 11 грудня 2018 року у справі № 820/898/18 (провадження № К/9901/63669/18) дійшов висновку, що відсутність або недоведеність вини платника податків як необхідної складової податкового правопорушення обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій за таке правопорушення і безпідставне збільшення грошових зобов`язань, зокрема, з податку на додану вартість та ввізного мита. Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань. \~ Судом першої інстанції встановлено, що у період з 19.05.2021 по 15.06.2021 митним органом проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання ТзОВ «Негабарит-Сервіс» вимог законодавства України з питань митної справи за період діяльності з 19.05.2018 по 18.05.2021. За наслідками перевірки складено акт від 30.06.2021 №0015/7.3-19/09/37707423, у якому зафіксовані порушення позивачем вимог: - частини 2 статті 51, пункту 2 частини 2 статті 52 та частини 1 статті 257 МК України, частин 4, 9 пункту 5 частини 10, пункту 2 частини 11 статті 58 МК України пункту 1 частини 1 статті 279, частини 1 статті 270 МК України, статті 295 МК України, правил 1, 6 основних правил інтерпретації УКТЗЕД затверджених Законом України від 19.09.2013 №584-VII «Про Митний тариф України», в результаті чого занижено податкове зобов`язання зі сплати ввізного мита в періоді, що перевірявся на загальну суму 98 105,06 грн; - пункту 190.1 статті 190 ПК України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання зі сплати податку на додану вартість в періоді що перевірявся на загальну суму 21344,49 грн. Не погодившись з висновками, викладеними в акті перевірки, позивач подав заперечення, які були розглянуті митницею та відхилені . На підставі акту перевірки від 30.06.2021 №0015/7.3-19/09/37707423 відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 21.07.2021 №0000015/7.3-19 про визначення суми грошового зобов`язання за платежем: податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів у сумі 27\~ \~605,88 грн (податкові зобов`язання 21344,49 грн., штрафні санкції 5520,97 грн.) та №0000014/7.3-19 про визначення суми грошового зобов`язання за платежем: мито на товари в сумі 111476,51 грн (податкові зобов`язання \~98105,06 грн., штрафні санкції \~- 13371,45 грн.). Висновки митного органу про порушення позивачем вимог МК України та ПК України ґрунтується на такому. При перевірці правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування га сплати митних платежів, встановлені порушення повноти декларування витрат на транспортування, при ввезенні товарів за наступними МД: ІМ40ЕА UA205050/2020/038S54 від 23.08.2020, ІМ40ЕА UA205050/2020/038563 від 23.08.2020, ІМ40 ЕА UA205040/2019/049121 від 16.10.2019. За ІМ40ДЕ від 16.10.2019 №UА205040/2019/049121 при визначенні митної вартості товару, встановлено, що не враховані транспортні витрати понесені ТзОВ «Негабарит-Сервіс» в розмірі 6393,18 грн. відповідно до авансового звіту з підтверджуючими документами (чеками). За МД від 23.08.2020 ІМ40ЕА UA205050/2020/038554 га МД від 23.08.2020 ІМ40ЕА UA205050/2020/038563 до митної вартості товару не включені витрати відповідно до авансових звітів в розмірі 2224,16 грн., понесені платником податків. Перевіркою встановлено, що в порушення статей 52, 53. пункту 5 частини 10 статті 58, частини 1 статті 257 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-У1 платник занизив митну вартість імпортованих товарів, що призвело до заниження бази оподаткування та, як наслідок, до несвоєчасного, недостовірного та неповного нарахування та сплати митних платежів, що справляються у разі ввезення товарів на митну територію України. Таким чином, встановлено обставини які свідчать про те, що платником податків створені умови щодо несплати митних платежів в повному обсязі. Платник податків мав можливість дотриматись норм чинного законодавства, зокрема при митному оформленні заявити достовірні відомості щодо складових митної вартості товарів, так як така інформація була в платника наявна. За результатами перевірки в частині правильності класифікації товарів згідно з УКТЗЕД, виявлено порушення правил класифікації товарів за наступними МД: від 26.06.2018 №/2018/016955, від 11.03.2019 №UА205040/2019/014002, від 11.09.2019 №/2019/043194, від 09.12.2019 №/2019/200048, від 21.04.2020 №UA205050/2020/020212, від 28.09.2020 №/2020/045884 - товар «Фіксована напіввісь. Призначена для сільськогосподарських машин, візків та інших причіпних пристроїв. Країна виробник-Польща (PL). Виробник-«ADR Polska S. А.», який задекларований за кодом 8716 90 50 90 згідно з УКТЗЕД (ставка ввізного мита 0%). Відповідно до Пояснень товарної позиції 8716 90 УКТЗЕД. Правил 1, 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, затверджених Законом України від 19.09.2013 №\~ \~584-VI1 «Про Митний тариф України», на підставі поданих до митного оформлення товаросупровідних документів, технічних креслень від виробника товару «ADR Polska S. А.», на якому зображено напіввісь S60LA600N005, зазначеного опису товару в графі 31 МД, а також класифікаційних рішень Держмитслужби, та наявних оформлення аналогічного товару від виробника ADR Polska S.A. за кодом УКТ ЗЕД 8716909090, відповідно до частини 14 статті 354 МК України - товар ввезений на митну територію України за вищезазначеними митними деклараціями класифікується як інші частини за кодом 8716 90 90 90 згідно з УКТЗЕД (ставка ввізного мита 10%). В зв`язку з неправильною класифікацією товару, платником податків, занижено податкове зобов`язання по сплаті митних платежів, та порушено положення статей 69, 257, ч.4 статті 280, статті 295 МК України, правил 1, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД затверджених Законом України від 19.09.2013 №584-VII «Про Митний тариф України». Перевіркою встановлено обставини порушення правил класифікації товарів, які свідчать про те, що платник податків мав можливість здійснити правильне декларування товарів відповідно до вимог УКТ ЗЕД на підставі вищевикладеної інформації, яка була наявна у платника на момент митного оформлення. Однак не вжив достатніх заходів для цього, чим створив умови щодо не сплати митних платежів у повному обсязі. На думку митного органу, платником податку не вжито достатніх заходів для уникнення податкового правопорушення, передбаченого п. 109.1 статті 109 ПКУ, в частині правильності визначення митної вартості товарів, та в частині правильності класифікації товарів згідно з УКТЗЕД, чим створені умови щодо несплати митних платежів в повному обсязі. Судом першої інстанції встановлено, що працівниками Волинської митниці з метою перевірки правильності декларування складових митної вартості імпортованих товарів, проведено співставлення відомостей та даних, що містяться у калькуляціях на транспортні витрати по доставці товару заявлених декларантом митним органам під час митного оформлення та наявних в АСМО «Інспектор», та відомостей, які містяться в первинних бухгалтерських документах ТзОВ «Негабарит-Сервіс» - авансових звітах наданих до перевірки ТзОВ «Негабарит-Сервіс». Перевіркою встановлено, що в основному міжнародні вантажні перевезення ТзОВ «Негабарит-Сервіс» здійснювались власним транспортом на умовах поставки згідно з міжнародними торговими термінами ІНКОТЕРМС: FCA - (франко-перевізник) означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці; EXW - (франко-завод) означає, що продавець здійснює поставку, коли він надає товар в розпорядження покупця у своїх приміщеннях або у іншому погодженому місці. Під час митного оформлення імпортованих товарів, для підтвердження сум витрат на транспортування, до кожної митної декларації на умовах поставок FCA та EXW ТзОВ «Негабарит-Сервіс» надавались довідки про транспортні витрати по доставці товару. При декларуванні митної вартості ввезених товарів за митними деклараціями типу ІМ40, ТзОВ «Негабарит-Сервіс» застосовано основний (за ціною договору) метод визначення митної вартості щодо товару, який імпортуються, згідно з положеннями статті 58 МК України за 108 митними деклараціями (далі - МД). Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно врахував, що відповідно до частини першої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом III МКУ та базується на положеннях Угоди про застосування статті VII Світової організації торгівлі. Згідно вимог частини другої статті 52 МК України декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, та відповідно до частини 4 статті 52 МКУ у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту , митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості. Відповідно до ст.4 Митного кодексу України декларація митної вартості (далі ДМВ)- документ встановленої форми, що подається декларантом і містить відомості щодо митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України чи стосовно яких змінюється митний режим. Частиною восьмою статті 52 МК України визначено що у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом III МК України і базуються на положеннях Угоди про застосування статті VII ГАТТ. Частиною першою статті 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до положень частини четвертою статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована у разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Вимогами частини дев`ятої статті 58 МК України передбачено, що розрахунки згідно з цією статтею робляться, лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню. Згідно пункту 5 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, а саме: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. При визначенні підстав для здійснення митної оцінки товарів враховується, що нормами міжнародного права визначено, що оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості ввезеного товару. Заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення повинні базуватися на достовірній, документально підтвердженій інформації. Базою оподаткування митними платежами є митна вартість товарів, яка відповідно до статті 50 МК України використовуються для нарахування митних платежів та розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки. Також, судом першої інстанції встановлено, що ТзОВ «Негабарит-Сервіс» було здійснено імпорт товару «Сідельний тягач - новий, марка - VOLVO, модель - FH 62 РТ № YV2RT40C0KB917548, загальна кількість місць включаючи водія - 2, для перевезення напівпричепів, тип двигуна - дизель, робочий об`єм циліндрів двигуна 12777см.куб., потужність - 375kw, маса в разі максимального завантаження \~- 23500 кг.; колісна формула - 6x2, календарний рік виготовлення - 2019. Країна виробництва-SE. Торгівельна марка «VOLVO»», від іноземного контрагента (VOLVO GROUP BELGIUM N.V. VOLVO LASTVAGNAR AB VOLVO TRUCK CORPORATION), згідно зовнішньоекономічного контракту від 09.04.2019 №VTC/UKR6/0419S, за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 16.10.2019 №UA205040/2019/049121 на умовах FCA BE Gent. В МД заявлена декларантом фактурна вартість становить 84000,00 євро (2291661,54 грн.), митна вартість - 2318498,75 грн., з врахуванням транспортних витрат 26837,21 грн. Декларантом ФОП [PERSON] під час митного оформлення імпортованого товару за МД ІМ40ДЕ від 16.10.2019 №UA205040/2019/049121 для підтвердження розміру транспортних витрат на доставку зазначеного товару, надано калькуляцію витрат від 15.10.2019 №б/н на загальну суму 26837,21 грн. (без ПДВ). Міжнародне перевезення товару підприємство здійснювало самостійно. ТзОВ «Негабарит-Сервіс» в калькуляцію витрат, по доставці сідельного тягача VOLVO, № YV2RT40C0KB917548 за маршрутом з м.Гент (Бельгія) - п/п Ягодин, (відстань становить 1575 км) включено наступні витрати на загальну суму 26837,21 грн. в тому числі: витрати на ПМП - 10493,64 грн; дохід та нарахування на дохід водія 1284,90 грн; відрядні - 12480,00грн.; оплата за дороги - 2578,67 грн.; Інші витрати - 0,00грн. Під час проведення перевірки на підтвердження транспортних витрат в сумі 26837,21 грн., які були додані як складові до митної вартості під час митного оформлення товару «Сідельний тягач - новий, марка - VOLVO, модель - FH 62 РТ № YV2RT40COKB917548, …» позивачем надано авансові звіти з підтверджуючими документами (чеками): відрядження з 07.10.2019-12.10.2019 - 12480,00 грн. та нарахування на дохід водія 1284,90 грн.; оплата за дороги - касовий чек 1220934 на суму 80,00 PLN., касовий чек 144153 на суму 200,00 PLN, касовий чек на суму 47,00 PLN. Всього - 327 PLN., або 2076,80грн. (курс польського злотого станом на 16.10.2019 становив 6,351077 грн.); оплата за дороги - касовий чек 65801060 на суму 135,00 євро, касовий чек 2196 на суму 65,67 євро, касовий чек 65801060 на суму 50,00 євро, всього - 250,67 євро, або 6838,70 грн. (курс євро станом на 16.10.2019 становив 27,281685 грн); витрати на паливо - касовий чек на суму 304,42 євро, або 8305,09 грн. (курс євро станом на 16.10.2019 становив 27,281685 грн), касовий чек на 70 літрів дизпалива на суму 2244,90грн. Загальна сума понесених витрат підприємством відповідно до наданих до перевірки фінансових документів становить 33230,39грн. Таким чином, при визначенні митної вартості товару не враховано витрати, в розмірі 6393,18 грн., понесені ТзОВ «Негабарит-Сервіс» за МД ІМ40ДЕ від 16.10.2019 №UA205040/2019/049121, що \~призвело до зменшення бази оподаткування та несплати до Державного бюджету України ввізного мита та податку на додану вартість. Перевіркою встановлено, що при ввезенні товарів за МД від 23.08.2020 ІМ40ЕА UA205050/2020/038554 та МД від 23.08.2020 ІМ40ЕА UA205050/2020/038563 в бухгалтерських документах ТзОВ «Негабарит-Сервіс» наявний один авансовий звіт по витратах на транспортування товарів на митну територію України, за вищезазначеними МД. ТзОВ «Негабарит-Сервіс» до митного оформлення було подано МД від 23.08.2020 ІМ40ЕА UA205050/2020/038S54 на товар «Сідельний тягач новий, марка - VOLVO, модель - FH 62 РТ № YV2RT40C6LB318252-загальна кількість місць, включаючи водія - 2, для перевезення напівпричепів, робочий об`єм циліндрів двигуна 12777 см.куб., потужність - 375kW, маса в разі максимального завантаження 27000 кг., колісна формула - 6х2-календарний рік виготовлення - 2020. Торгівельна марка «VOLVO»» на умовах FCA BE Gent. ). В МД заявлена декларантом фактурна вартість товару становить 85500,00 Євро (2783272,95 грн.), митна вартість - 2807918,49 грн., з врахуванням витрат на транспортування - 24645,54 грн. Декларантом ФОП [PERSON] під час митного оформлення імпортованого товару за МД від 23.08.2020 ІМ40ЕА UA205050/2020/038554 для підтвердження розміру витрат на доставку зазначеного товару, надано калькуляцію транспортних витрат від 21.08.2020 №б/н згідно якої вартість перевезення на умовах FCA BE Gent 24645,54 грн. Міжнародне перевезення товару підприємство здійснювало самостійно. ТзОВ «Негабарит-Сервіс» в калькуляцію витрат, по доставці сідельного тягача VOLVO, № YV2RT40C6LB318252 за маршрутом з м.Гент (Бельгія) - п/п Ягодин, (відстань становить - 1775км) включено наступні витрати на загальну суму 24645,54 грн. в тому числі: витрати на ПМП - 7700,81 грн; дохід та нарахування на дохід водія 1088,10 грн.; відрядні - 13200,00 грн.; оплата за дороги - 2582,53 грн.; інші витрати - 74,11 грн. Одночасно до митного оформлення ТзОВ «Негабарит-Сервіс» подано МД від 23.08.2020 ІМ40ЕА UA205050/2020/038563 товар «Новий напівпричіп, низькорамна платформа, телескопічний, марки - FAYMONVILLE, модель Р-Б43- 1AAF, Hiacci-YAFTL3002K0024544, три осі, маса в разі максимального навантаження 51600 кг, вантажопідйомність 38100 кг.-призначений для перевезення негабаритних вантажів-календарний рік виготовлення - 2020 Країна виробник - (BE).» на умовах FCA BE Butgenbach. Заявлена декларантом ФОП [PERSON] фактурна вартість товару - 95500,00 Євро (3108801,95 грн.), митна вартість - 3133447,49 грн., з врахуванням витрат на транспортування - 24645,54 грн. Декларантом ФОП [PERSON] під час митного оформлення імпортованого товару за МД від 23.08.2020 грн. ІМ40ЕА UA205050/2020/038563 для підтвердження розміру витрат на доставку зазначеного товару, надано калькуляцію транспортних витрат від 21.08.2020 №б/н згідно якої вартість перевезення на умовах FCA BE Gent 24645,54 грн. Міжнародне перевезення товару підприємство здійснювало самостійно. ТзОВ «Негабарит-Сервіс» в калькуляцію витрат, по доставці напівпричіпа FAYMONVILLE № YAFTL3002K0024544 за маршрутом з м.Бютенбах (Бельгія) - п/п Ягодин, (відстань становить - 1500км) включено наступні витрати на загальну суму 24645,54 грн. в тому числі: витрати на ПМП - 7700,81 грн; дохід та нарахування на дохід водія 1088,10грн; відрядні - 13200,00грн.; оплата за дороги-2582,53 грн.; інші витрати - 74,11грн. Перевіркою встановлено, що при ввезенні товарів за МД від 23.08.2020 ІМ40ЕА UA205050/2020/038554 та МД від 23.08.2020 ІМ4БЕА UA205050/2020/038563 в бухгалтерських документах ТзОВ Негабарит-Сервіс наявний один авансовий звіт по витратах на транспортування товарів на митну територію України, за вищезазначеними МД. Під час проведення перевірки на підтвердження витрат на транспортування в сумі 24645,54 грн, які були додані як складові до митної вартості під час митного оформлення товару «Сідельний тягач - новий, марка - VOLVO, модедь - FH 62 РТ № YV2RT40C6LB318252 та «Напівпричіп, марки - FAYMONVILLE, модель Б-S43-1AAF, macci-YAFTL3002K0024544...» витрати на перевезенню якого склали 24645,54грцг, підприємством надано авансові звіти з підтверджуючими документами (чеками). Звіт про використання коштів №1642 від 31.08.2020 - відрядження з 12.08.2020 -22.08.2020 - 26400,00 грн. та нарахування на дохід водія 2176,20 грн.; звіт про використання коштів №1643 від 31.08.2020: оплата за дороги - касовий чек №1092993 на суму 40,00 злотих, касовий чек 2340280 на суму -77 злотих, касовий чек 234336 на суму - 300,00 злотих. Всього 417 злотих або 3090,43 грн. (курс польського злотого станом на 23.08.2020 становив 7,4111 грн.); оплата за дороги - касовий чек 8001126 на суму - 132,03 євро; всього 132,03 євро або 4297,96 грн.( курс євро станом на 23.08.2020 становив 32,5529 грн.); оплата за паливо - касовий чек 427768 на суму 322,21 євро або 10488,87 грн.; оплата за паливо - касовий чек 60460 на суму 663,00 злотих або 4913,56грн.; інше 20 злотих або 148,22 грн. Загальна сума понесених витрат підприємством відповідно до наданих до перевірки фінансових документів становить 51515,24 грн. Таким чином, при визначенні митної вартості товарів не враховано витрати, в розмірі 2224,16 грн., понесені ТзОВ «Негабарит-Сервіс» за МД ІМ40ЕА від 23.08.2020№UA205050/2020/038554 та за МД ІМ40ЕА від 23.08.2020 №UA205050/2020/038563, що призвело до зменшення бази оподаткування та несплати до Державного бюджету України ввізного мита та податку на додану вартість. Відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 №65, собівартість перевезень (робіт, послуг)- це виражені в грошовій формі поточні витрати підприємств, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезення вантажів, а також виконання робіт і послуг, що забезпечують перевезення. У відповідності до Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» в графі 20 декларації митної вартості зазначаються витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо ці витрати відповідно до умов поставки (графа З ДМВ) не були включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (графа 14(a) ДМВ). Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Витрати на транспортування товарів у місце ввезення розподіляються між товарами різних найменувань пропорційно вазі брутто цих товарів. Відповідно до статті 295 МК України митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов`язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов`язок щодо нарахування митних платежів відповідно., до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на органи доходів і зборів. Згідно з частиною першою статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Суд першої інстанції правильно погодився з висновками митного органу, що внаслідок заявлення до митного оформлення товарів недостовірних відомостей щодо фактичної вартості витрат по організації транспортування оцінюваних товарів, які містяться в первинних документах бухгалтерського обліку (авансових звітах підприємства), ТзОВ «Негабарит-Сервіс» занижено митну вартість імпортованих товарів, що призвело до заниження бази оподаткування товарів на суму 8617,34, грн. та, як наслідок, до несвоєчасного, недостовірного та неповного нарахування та сплати митних платежів, що справляються у разі ввезення товарів на митну територію України. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 279 МК України базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, є митна вартість товарів. Згідно з пунктом 14 статті 354 МК України рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях митної вартості товарів окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки. Статтею 266 МК України визначено обов`язок декларанта здійснити декларування товарів і транспортних засобів відповідно до порядку, встановленого МК України та сплатити митні платежі. Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за №1372/216^4, визначено графи митної декларації, які заповнюються декларантом самостійно. Зокрема, 47 графа митної декларації, в якій наводяться дані про нарахування митних платежів, заповнюються декларантом. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 289 МК України, якщо за результатами документальної перевірки орган доходів та зборів самостійно визначає платнику податків податкові зобов`язання, обов`язок із сплати митних платежів виникає після завершення митного оформлення товарів та їх випуску. За результатами перевірки відповідно до вимог статей 54, 55, 58, 354 МКУ та на підставі первинних документів ТзОВ «Негабарит-Сервіс» визначено митну вартість товарів за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), розрахунок якої наведений у додатку №4 до акта перевірки, як базу оподаткування ввізним митом та податком; на додану вартість. Відповідно до вимог пункту 190.1 статті 190 ПК України базою оподаткування податком на додану вартість для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. Згідно з підпунктом (а) пункту 193.1 статті 193 ПК України, з урахуванням положень пункту 194.1 статті 194 ПК України, для операцій з ввезення товарів на митну територію України ставка податку на додану вартість встановлюється від бази оподаткування в розмірі 20 відсотків. Згідно із частинами першою-четвертою статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари. Отже, митний орган вправі самостійно провести класифікацію товарів, зокрема, і після звершення митного оформлення. Наведене кореспондується з положеннями пункту 3 частини третьої статті 345 МК України, яким визначено, що митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення. Статтею 67 МК України визначено, що Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків). Згідно із частиною першою статті 68 МК України ведення УКТЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №428, УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів. УКТЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (далі - Гармонізована система) з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (далі - Комбінована номенклатура). Згідно статті 1 Закону України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 №584-VII (далі Закон №584-VII, чинний на момент виникнення спірних правовідносин), цим Законом встановлюється Митний тариф України (додається). Митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів. Як з`ясовано судом першої інстанції за вантажно-митними деклараціями МД від 26.06.2018 №/2018/016955, від 11.03.2019 № UA205040/2019/014002, від 11.09.2019 № UA205040/2019/043194, від 09.12.2019 № UA205050/2019/200048, від 21.04.2020 №UA205050/2020/020212, від 28.09.2020 № UA205050/2020/045884 декларантом позивача здійснено митне оформлення товару «Фіксована напіввісь S60LA600N005 SI SAXLE S060X0450 LA 06 ST18-200 шт., квадратного перерізу - 60мм., без гальм, довжиною 450 мм, з 6-ма кріпильними шпильками М18, посадочні розміри колеса А-160, В-205мм, допустима вантажопідйомність 2700 кг при 25км/год. Призначена для сільськогосподарських машин, візків та інших причіпних пристроїв. Країна виробник - Польща (PL). Виробник-«ADR Polska S. А.» за кодом 8716 90 50 90 згідно з УКТЗЕД (ставка ввізного мита 0%). Разом з тим, Волинська митниця в акті перевірки класифікувала вказаний товар за кодом 8716 90 90 90 згідно з УКТЗЕД. Як вірно враховано судом першої інстанції, що за основними правилами інтерпретації УКТЗЕД, неведеними у Митному тарифі України, класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами: 1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил: 2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного; (b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3. Класифікація товарів для цілей митного оформлення в 2018-2020 роках здійснювалась згідно вимог УКТЗЕД версії 2012 року, що є товарною номенклатурою митного тарифу України і затверджена Законом України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 року № 584-VII. З метою забезпечення єдиного тлумачення і застосування УКТЗЕД в Україні запроваджено Пояснення до УКТЗЕД, побудовані на основі Пояснень до Гармонізовацої системи опису та кодування товарів версії 2012 року і Пояснень до Комбінованої номенклатури Європейського Союзу, затверджені наказом ДФС України від 09.06.2015 року № 401 «Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності». Відповідно до Правила 1 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил. Правилом 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД встановлено, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що \~порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше. Виходячи з положень Правила 1 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, в товарній позиці 8716 УКТЗЕД класифікуються причепи та напівпричепи; інші несамохідні транспортні засоби; їх частини. В товарній підпозиції 8716 90 класифікуються частини причепів та напівпричепів, інших несамохідних транспортних засобів. Зокрема, за кодом 8716 90 50 90 згідно з УКТЗЕД класифікуються такі частини причепів та напівпричепів, інших несамохідних транспортних засобів, як вісі. Згідно Пояснень до товарної позиції 8716 УКТЗЕД, ця товарна позиція поширюється на групу несамохідних транспортних засобів (без механічного приводу) (крім згаданих у попередніх товарних позиціях), що мають одне колесо чи більше і які призначені для перевезення вантажів або людей. Сюди також включаються немеханічні транспортні засоби, які не обладнані колесами (наприклад, сани, спеціальні сани для пересування по дерев`яних напрямних). Транспортні засоби цієї товарної позиції розраховані на буксирування іншими транспортними засобами (тракторами, вантажними автомобілями, автотягачами, мотоциклами, двоколісними велосипедами і т.п.), на штовхання або буксирування рукою, на штовхання ногою або є гужовим транспортом. До цієї товарної позиції також включаються частини транспортних засобів, перерахованих вище, за умови, що вони відповідають двом таким вимогам: (i)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~вони повинні бути ідентифіковані як придатні для використання винятково чи переважно з такими транспортними засобами; і (ii)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~вони не повинні виключатися положеннями Приміток до Розділу XVII (див. відповідні Загальні положення). Частини цієї товарної позиції включають: (1)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Шасі та складові їхні частини (лонжерони-рами, поперечні блоки і т.п.). (2)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Осі (мости). (3)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Кузови та їхні частини. (4)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дерев`яні або сталеві колеса та їхні деталі, включаючи колеса, укомплектовані шинами. (5)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Пристрої зчеплення. (6)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Гальма та їх частини. (7)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вали, голоблі та аналогічні частини. У поданих до митного органу попередніх митних деклараціях позивачем зазначено код товару 8716 90 90 90. Згідно матеріалів перевірки, робочою групою в ході перевірки встановлено, що в базі даних класифікаційних рішень Держмитслужби, на товар «Фіксована напіввісь .... Країна виробник-Польща (PL). BHpo6mnc-«ADR Polska S. А.», наявні рішення про визначення коду УКТ ЗЕД на подібні товари, виробником яких є «ADR Polska S. А.». Вищезазначені товари класифіковані за кодом 8716909090 згідно УКТ ЗЕД: Крім того в ЄАІС Держмитслужби наявні оформлення аналогічного товару від виробника ADR Polska S.A. за кодом УКТ ЗЕД 8716909090. Платником податків під час проведення перевірки надано також технічне креслення від виробника товару «ADR Polska S. А.», на якому зображено напіввісь S 60LA600N005. З врахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції вірно вважав, наведений в акті документальної планової виїзної перевірки позивача від 30.06.2021 №0015/7.3-19/09/37707423 висновок митного органу, що товар «Фіксована напіввісь S60LA600N005 S1 SAXLE S060X0450 LA 06 ST18» класифікується як інші частини за кодом 8716 90 90 90 згідно з УКТЗЕД (ставка ввізного мита 10%), є правомірним. Відповідно до частини 14 статті 354 Митного кодексу України рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно УКТ ЗЕД окремим документом не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки. Перевіркою встановлено обставини порушення правил класифікації товарів, які свідчать про те, що платник податків мав можливість здійснити правильне декларування товарів відповідно до вимог УКТ ЗЕД згідно до опису товару зазначеного в гр.31 митних декларацій на підставі товаросупровідних документів та технічних креслень виробника щодо характеристик визначальних для класифікації даного товару, зокрема його функціонального призначення. Однак не вжив достатніх заходів для цього, чим створив умови щодо не сплати митних платежів у повному обсязі. Згідно пункту 109.1, статті 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне ( у випадках, прямо передбачених - цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку ( в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом. Згідно пункту 16.1.4 статті 16 ПК України встановлено обов`язок платника податків: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Частиною четвертою статті 69 МК України передбачено, що у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів та зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Встановлені порушення правил класифікації товарів згідно УКТ ЗЕД призвели до заниження податкових зобов`язань по сплаті митних платежів. З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог. Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Результат розгляду: denied