Рішення адміністративного суду від 2022-04-21 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив: - визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач) щодо відмови у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком №2, яке оформлене листом від 13.05.2021 №0400-010219-8/65413; - зобов`язати відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку - з 30.03.2021 у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, врахувавши стаж роботи відповідно до: довідки «ОАО «Норильський горно-металургический комбинат им.А.П. Завенягіна» від 19.11.2012 №АК-171-01/2748, довідки ПАТ «Криворіжіндустрбуд» від 16.01.2015 №01, довідки ДП «Укрчорметгеологія» від 02.03.2021 №3/4 та довідки РГК «Криворіжгаз» від 12.07.2017 №Кд01.5.1-СЛ 11951-0717. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.08.2021 року адміністративний позов [PERSON] було задоволено частково. Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні [PERSON] пенсії на пільгових умовах за Списком №2, яке оформлене листом від 13.05.2021 №0400-010219-8/65413. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву [PERSON] про призначення пенсії на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог було відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, [PERSON] звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що наданими уточнюючими довідками належним чином підтверджується його пільговий характер роботи, а тому останній має право на призначення пільгової пенсії. Відзив від відповідача на адресу суду не надходив. Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, на підставі ст. 311 КАС України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом першої інстанції, [PERSON] [INFO] , досягнувши пенсійного віку 29.03.2021р. звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2. Листом №0400-010219-8/65413 від 13.05.2021р. разом із рішенням про відмову у призначенні пенсії, позивача повідомлено про результат розгляду його заяви та зазначено, що до пільгового стажу не зараховано періоди, а саме: - з довідки №АК-171-01/2748 від 19.11.2012 виданої «ОАО «Норильський горно-металургический комбинат им. А.П. Завенягіна», оскільки викликає сумнів чи документ сканований з оригіналу чи з копії та не відповідає постанові Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 згідно додатку №5; - з довідок №01 від 16.01.2015 виданої ПАТ «Криворіжіндустрбуд» та №3/4 від 02.03.2021 виданої ДП «Укрчорметгеологія», оскільки викликає сумнів чи документи скановані з оригіналу чи з копії; - з довідки №Кд01.5.1-СЛ 11951-0717 від 12.07.2017, виданої РГК «Криворіжгаз», оскільки дана довідка не відповідає чинному законодавству, а саме: не розбита по постановах, зарахувати стаж роботи до Списку №2 неможливо. Не погодившись з вказаними доводами відповідача, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів. Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оспорюване рішення відповідача, оформлене листом №0400-010219-8/65413 від 13.05.2021, не відповідає принципам юридичної визначеності, а саме: не містить чітких періодів роботи позивача, які не визнаються та обґрунтованих, згідно норм діючого законодавства, підстав неприйняття поданих документів. Зауважено, що позовна вимога про зобов`язання відповідача призначити та виплатити пільгову пенсію за Списком №2 починаючи з 30.03.2021р. є передчасною, оскільки зобов`язанню виплаті пенсії передує її призначення. Суд апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом. Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років. Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року; 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року; 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року. Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній визначені Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок № 637). Так, відповідно до п. 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637. Як вбачається з рішення про результати розгляду заяви про призначення пенсії від 13.05.2021 року, підставою для відмови в призначенні позивачу пільгової пенсії були висновки відповідача про те, що до пільгового стажу не підлягають зарахуванню періоди, а саме: - з довідки №АК-171-01/2748 від 19.11.2012 виданої «ОАО «Норильський горно-металургический комбинат им. А.П. Завенягіна», оскільки викликає сумнів чи документ сканований з оригіналу чи з копії та не відповідає постанові Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 згідно додатку № 5; - з довідок № 01 від 16.01.2015 виданої ПАТ «Криворіжіндустрбуд» та №3/4 від 02.03.2021 виданої ДП «Укрчорметгеологія», оскільки викликає сумнів чи документи скановані з оригіналу чи з копії; - з довідки №Кд01.5.1-СЛ 11951-0717 від 12.07.2017, виданої РГК «Криворіжгаз», оскільки дана довідка не відповідає чинному законодавству, а саме: не розбита по постановах, зарахувати стаж роботи до Списку №2 неможливо. Між тим, зі змісту наведених довідок вбачається, що в останніх зазначені періоди роботи позивача, які мають пільгових характер та підлягають зарахуванню до Списку № 2, а також зазначені посади, на яких працював позивач. Поряд з вказаним, періоди роботи позивача, відображені в наведених довідках, підтверджуються даними трудової книжки останнього. Що стосується посилань відповідача на те, що наведені уточнюючі довідки викликають сумнів чи вони скановані з оригіналу чи з копії, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що наведені посилання відповідача за своєю правовою природою є припущенням та не підтверджені доказово. Натомість, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відтак, оскільки відповідачем не надано доказів, які б спростовували факт наявності у позивача пільгового стажу, відображеного у вказаних довідках, наведена в останніх інформація є належною та достовірною. Що стосується висновків суду першої інстанції, що оспорюване рішення відповідача, оформлене листом №0400-010219-8/65413 від 13.05.2021, не відповідає принципам юридичної визначеності, а саме: не містить чітких періодів роботи позивача, які не визнаються та обґрунтованих, згідно норм діючого законодавства, підстав неприйняття поданих документів, то колегія суддів апеляційного суду вважає їх безпідставними, оскільки як вбачається зі змісту останнього, в ньому наведені уточнюючі довідки та зазначені періоди, які не враховуються при визначенні розміру пільгового стажу позивача. Отже, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України, предмету та характеру спірних правовідносин, а також повноважень пенсійного органу, належним способом захисту прав позивача є визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач) щодо відмови у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком №2, яке оформлене листом від 13.05.2021 №0400-010219-8/65413 та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком з врахуванням інформації про пільговий стаж роботи позивача, відображений у довідці «ОАО «Норильський горно-металургический комбинат им.А.П. Завенягіна» від 19.11.2012 №АК-171-01/2748, довідці ПАТ «Криворіжіндустрбуд» від 16.01.2015 №01, довідці ДП «Укрчорметгеологія» від 02.03.2021 №3/4 та довідки РГК «Криворіжгаз» від 12.07.2017 №Кд01.5.1-СЛ 11951-0717. Таким чином, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення адміністративного позову. Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 4 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Результат розгляду: partial