Рішення адміністративного суду від 2022-04-13 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати протиправними дії відповідача та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу доплату до пенсії за понаднормовий стаж відповідно до п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% середньомісячного заробітку за кожний рік роботи понад 20 років, з подальшим проведенням перерахунків у зв`язку зі зміною показників середньої заробітної плати по країні, збільшенням середньомісячної заробітної плати (осучасненням), обсягу понаднормового стажу, а також автоматизованим перерахунком. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року в задоволенні позову відмовлено. При прийнятті рішення суд першої інстанції виходив з того, що після внесення змін у Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року № 2148-VIII, що набрав чинності з 11.10.2017 року, підвищення пенсії на 1 відсоток Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пов`язує із призначенням пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Оскільки позивач не перебуває на пенсії, відповідно до цієї норми Закону, то і підстав для підвищення пенсії немає. Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити. У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, неповно з`ясував обставини справи та зробив помилковий висновок про задоволення позову. Таку позицію пояснює тим, що, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи має право на підвищення пенсії на 1% за кожен рік роботи понад мінімальний стає 20 років, незалежно від виду пенсії, яку отримує особа. Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань. Суд першої інстанції встановив те, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1990 роках (категорія 2) і має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за віком, яка обчислена за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Страховий стаж позивача становить 44 роки 21 день. 23.03.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної пенсії з урахуванням положень частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У відповідь на заяву позивача, відповідач, листом від 22.04.2021 року № 2766-2171/В-02/8-1700/21, повідомив, що після внесення змін у Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року № 2148-VIII, що набрав чинності з 11.10.2017 року, підвищення пенсії на 1 відсоток Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пов`язує із призначенням пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Оскільки позивач не перебуває на пенсії відповідно до частини другої статті 27 цього Закону, то і підстав для підвищення пенсії немає. Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно - правового спору, апеляційний суд виходить із такого. Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення. Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком N 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Заперечень з приводу недостатності у позивача необхідного для реалізації такого права стажу роботи (служби) - понад 20 років, у відповідача немає. Положеннями частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом. Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону. У зв`язку із набранням чинності 11.10.2017 року Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» виключено частину 1 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а частину 2 цієї ж статті викладено в такій редакції: "Для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини». Тобто, починаючи з 11.10.2017 року, підвищується розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством до дня її призначення в порядку, передбаченому частиною 2 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», яка набрала чинності з 11.10.2017 року, за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений. У той же час, для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи. Оскільки позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 2, на нього розповсюджується дія статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому перерахунок пенсії позивача повинен здійснюватися за кожен повний рік стажу роботи понад установлений мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік. Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у постанові від 17.01.2020 року у справі № 560/3256/19. Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії із збільшенням пенсії на 1 (один) процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 процентів заробітку, згідно з пунктом 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Посилання відповідача на неможливість застосування до позивача частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зв`язку з не призначенням особі пенсії на умовах частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (двохскладова формула) суд вважає безпідставними, з огляду на таке. Пенсія позивачу, призначена до внесення до закону змін, які передбачили цю умову (тобто до 11.10.2017 року), а попередня редакція цієї статті передбачала пільгове обчислення понаднормативного стажу без умови призначення пенсії на підставі частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зазначені зміни стосуються тих пенсій, які були призначені вперше та після внесення цих змін. Оскільки пенсія позивачу не призначається вперше, а перераховується, то на неї не поширюється вказана умова. Тому, апеляційний суд не погоджується із судом першої інстанції про відмову у задоволенні позову та перерахунок пенсії з дати звернення із заявою про перерахунок пенсії із збільшенням її на 1 відсоток понад установлений стаж. Апеляційний суд вважає, що відповідач діяв неправомірно та, при здійсненні перерахунку пенсії, не врахував норму частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» про підвищення пенсії на 1 відсоток за кожний рік роботи понад 20 років. Тому апеляційний суд вважає, що адміністративний позов необхідно задовольнити частково, шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії, з урахуванням положень пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та зобов`язання відповідача здійснити з 01.03.2021 року перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком, збільшивши пенсію на 1% заробітку за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років, але не більше 75 відсотків. Водночас, апеляційний суд вважає, що у задоволенні інших позовних вимог про перерахунок пенсії з подальшим проведенням перерахунків у зв`язку зі зміною показників середньої заробітної плати у країні, збільшенням середньомісячної заробітної плати, обсягу понаднормового стажу, а також автоматизованим перерахунком пенсії необхідно відмовити, оскільки такі стосуються майбутніх правовідносин щодо яких не виник спір. Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції не правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права. Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги частково обґрунтованими, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та частково задовольнити адміністративний позов. Судові витрати розподілу не підлягають.

Результат розгляду: partial