Рішення адміністративного суду від 2022-05-26 00:00:00+03

Фізична особа-підприємець [PERSON] (надалі - позивачка або ФОП [PERSON] ) звернулася з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (надалі - відповідач або ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області), в якому просила: - визнати неправомірною та скасувати постанову про накладення штрафу №26 від 18.06.2021 року; - стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на користь фізичної особи - підприємця [PERSON] понесені та документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 4770,00 грн. (чотири тисячі сімсот сімдесят гривень 00 коп.). В обґрунтування позову, позивачка зазначає, що за результатами проведення у період з 04.06.2021 року по 09.06.2021 рік позапланової перевірки характеристик продукції, яка реалізується ФОП [PERSON] у магазині « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] прийняті рішення від 05.05.2021 року №117, 118, 119, відповідно до яких ФОП [PERSON] надано строк для тимчасової заборони на ринку, усунення формальної невідповідності та приведення продукції у відповідність до встановлених вимог, до 08.07.2021 року. Таким чином, на переконання позивачки, посадові особи Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області спланували позапланову перевірку з 04.06.2021 року по 09.06.2021 року, а саме: раніше наданого строку для усунення порушення вимог Технічного регламенту мийних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №717 від 20.08.2008 року. Позивачка звертає увагу, що позапланова перевірка повинна була відбутись після 08.07.2021 року, як встановлено відповідними рішеннями від 05.05.2021 року. Таким чином, усі наступні дії посадових осіб органу ринкового нагляду, проведені з порушенням норм Закону України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції. Крім того, позивачка наголошує, що в порушення ч.1 ст.7 Закону України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції , посадовими особами органу ринкового нагляду був складений акт від 09.06.2021 року №1113 у приміщенні Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. 7-ма Пересипська, буд. 6, за відсутності ФОП [PERSON] чи її уповноважених представників. Крім того, протокол №10 від 11.06.2021 року і постанова №26 від 18.06.2021 року складені також за відсутності ФОП [PERSON] чи її представників. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року в задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі, ФОП [PERSON] , \~посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду від 01 листопада 2021 року - скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позову. В обгрунтування апеляційної скарги, позивач послався на доводи, ідентичні тим, що викладені в позовній заяві. У відзиві на апеляційну скаргу, Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області, послалося на доводи, які узгоджуються з висновками суду першої інстанції. Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає \~задоволенню з таких мотивів. Судом першої інстанції встановлено, що Рішеннями Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 05.05.2021 року №117, №118, №119, відповідно до Порядку здійснення контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05 жовтня 2011 року №1017, зобов`язано позивачку письмово повідомити за формою згідно з додатком до зазначеного Порядку (може додавати документи або їх копії, які підтверджують факт виконання рішення) орган державного ринкового нагляду про виконання цих рішень до 08.07.2021 року (а.с.15-17). Відповідно до наказу №1300 від 02.06.2021 року та направлення №1191 від 02.06.2021 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області було проведено позапланову виїзну перевірку характеристик продукції, що знаходиться у розповсюджувача за \~адресою: [ADDRESS] , магазин « [INFO] » (а.с.9). Підставою для проведення позапланового заходу державного контролю став за результатами перевірки, проведеної ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області у ФОП [PERSON] \~(акт від 28.04.2021 року №828), відповідно до якого є підстави вважати, що продукція (мийний засіб ТМ Cif Cream Lemon Crem with 100% Natural Particles, 500 ml, ш/к 5000186735012, країна виробник: Ірландія) не відповідає установленим вимогам. За результатами проведення перевірки характеристик продукції фізичної особи-підприємця [PERSON] , було складено Акт перевірки характеристик продукції від 09.06.2021 року за №1113 та встановлено, що на продукції (мийний засіб ТМ Cif Cream Lemon Crem with 100% Natural Particles, 500 ml, ш/к 5000186735012, країна виробник: Ірландія) на пакуванні чи у документах, що супроводжують продукцію відсутній знак відповідності технічним регламентам, не зазначено найменування та інформація про призначення мийного засобу; найменування, місцезнаходження та номера телефону виробника мийного засобу або його уповноваженого представника; інструкції із застосування, заходів безпеки та спеціальних застережень згідно із законодавством; не зазначено дати виготовлення та строку призначення згідно з вимогами закону про порядок застосування мов, чим було порушено п.п.11, 13, 15 Технічного регламенту мийних засобів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2008 року №717 (а.с.10-12). Примірник Акту перевірки характеристик продукції від 09.06.2021 року за №1113 був отриманий ФОП [PERSON] , у день складення вищезазначеного Акту, а саме: 09.06.2021 року, що підтверджується підписом позивачки на останній сторінці Акту, примірник якого додано відповідачем до відзиву на позовну заяву. Рішеннями Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 09.06.2021 року №178, №179, №180, відповідно до Порядку здійснення контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05 жовтня 2011 року №1017, зобов`язано позивачку письмово повідомити за формою згідно з додатком до зазначеного Порядку (може додавати документи або їх копії, які підтверджують факт виконання рішення) орган державного ринкового нагляду про виконання цих рішень до 08.07.2021 року. 11.06.2021 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області було складено протокол №10 про виявлене порушення вимог Закону України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції та Закону України Про загальну безпечність нехарчової продукції , яким було зафіксовано порушення, яке полягає у тому, що введення в обіг продукції (додаток 1 до акту перевірки №1113 від 09.06.2021 року), яка не відповідає встановленим вимогам. За виявлене порушення передбачається відповідальність згідно п.2 ч.2 ст.44 Закону України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції (а.с.13). На підставі порушень встановлених в Акті позапланової перевірки від 19.06.2021 року за №1113 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області була винесена постанова від 18.06.2021 року №26 про накладення штрафу за порушення вимог п.2 ч.2 ст.44 Закону України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції . Даною постановою було покладено на позивачку обов`язок сплати у п`ятнадцяти денний строк штраф в розмірі 3 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 51 000 грн. (п`ятдесят одна тисяча гривень 00 копійок) (а.с.14). На виконання рішень ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 05.05.2021 року №117, №118, №119, листом від 07.07.2021 року позивачка повідомила відповідача, що продукція, яка не відповідає вимогам Технічного регламенту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №717 від 20.08.2008 року вилучена з обігу та знищена, на підставі договору №4634, укладеного з ТОВ НВК УКРЕКОПРОМ , про що складено акт від 05.07.2021 року (а.с.18). На підставі рішення ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області №104 від 09.07.2021 року, за результатами аналізу повідомлення суб`єкта господарювання фізичної особи-підприємця [PERSON] про виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 09.06.2021 року №178, №179, №180, вирішено у вказані рішення внести зміни шляхом вжиття нових обмежувальних (корегувальних) заходів у вигляді заборони надання продукції (мийний засіб ТМ Cif Cream Lemon Crem with 100% Natural Particles, 500 ml, ш/к 5000186735012, країна виробник: Ірландія) на ринку. Суб`єкт господарювання фізична особа-підприємець [PERSON] має повідомити споживачів (користувачів) та інших розповсюджувачів у ланцюгу постачання відповідної продукції про ризики, які становить ця продукція, або іншим шляхом, що не суперечить чинному законодавству, виконати рішення. Термін виконання 08 вересня 2021 року. Позивачка, не погоджуючись з оскаржуваною постановою про накладення штрафу №26 від 18.06.2021 року, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, звернулася з даним адміністративним позовом до суду. Суд першої інстанції, задовольняючи позов, входив з того, що постанова про накладення штрафу №26 від 18.06.2021 року винесена ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області в межах компетенції з дотриманням законодавчо встановлених порядку та способу накладення адміністративного стягнення. Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла такого висновку. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлюються Законом України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції . Відповідно до ст.1 Закону України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції неналежне застосування знака відповідності технічним регламентам - порушення правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам, встановлених законодавством; державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам. Згідно ст.10 Закону України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів. Відповідно до п.4 ч.1 ст.11 Закону України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності, зокрема, проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування). Згідно ст.22 Закону України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції заходами ринкового нагляду є: 1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція. У випадках, передбачених цим Законом та Законом України Про загальну безпечність нехарчової продукції , заходи ринкового нагляду вживаються щодо продукції, яка, зокрема, надається на ринку, в тому числі щодо одиниць чи партій введеної в обіг продукції, що зберігаються на складах виробників (імпортерів). Положеннями ст.23 Закону України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції передбачено порядок проведення перевірок характеристик продукції, зокрема визначено, що під час проведення перевірок характеристик продукції проводиться перевірка документів, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, за результатами яких приймається рішення про відбір та експертизу (випробування) зразків продукції, про що зазначається в акті, підготовленому відповідно до вимог статті 23-1 цього Закону. При проведенні перевірок характеристик продукції органи ринкового нагляду враховують ступінь ризику, який може становити відповідна продукція, а також відомості, що містяться у зверненнях споживачів (користувачів) про захист їх права на безпечність продукції, та іншу інформацію щодо продукції. Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції. Предметом таких перевірок є характеристики продукції певного виду (типу), категорії та/або групи. Під час проведення перевірок продукції певного виду (типу), категорії та/або групи забороняється перевіряти продукцію іншого виду (типу), категорії та/або групи. У разі якщо за результатами перевірки характеристик продукції органом ринкового нагляду прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо продукції певного виду (типу), категорії та/або групи, що є предметом перевірки, такі заходи мають бути вжиті суб`єктами господарювання щодо всіх одиниць продукції певного виду (типу), категорії та/або групи, які надаються на ринку та є небезпечними, становлять ризик та/або не відповідають встановленим вимогам. Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно. Перевірки характеристик продукції проводяться: 1) у торговельних та складських приміщеннях суб`єктів господарювання; 2) у місцях введення продукції в експлуатацію (якщо відповідність продукції певним встановленим вимогам може бути визначена лише під час введення її в експлуатацію); 3) за місцем проведення ярмарку, виставки, показу або демонстрації продукції в інший спосіб; 4) у місцях зберігання під митним контролем продукції, митне оформлення якої призупинено за результатами контролю продукції; 5) за місцезнаходженням органу ринкового нагляду. Під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація: 1) декларація про відповідність; 2) супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією); 3) загальний опис продукції , а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом; 4) документи щодо системи якості чи системи управління якістю; 5) висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції; 6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори). Строк проведення перевірки характеристик продукції не може перевищувати у розповсюджувача цієї продукції чотирьох робочих днів, у виробника такої продукції - п`яти робочих днів (ч.10 ст.23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» ). У разі якщо за результатами перевірки характеристик продукції встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, орган ринкового нагляду на підставі наданих суб`єктом господарювання документів, передбачених пунктами 1 і 6 частини сьомої цієї статті, вживає заходів щодо визначення виробника такої продукції або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, особи, яка поставила відповідному суб`єкту господарювання цю продукцію, а також всіх осіб, яким відповідний суб`єкт господарювання поставив таку продукцію (ч. 13 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» ). Відповідно до ч.5 ст.23-1 Закону України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції за результатами здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції посадова особа органу ринкового нагляду складає акт, який повинен містити такі відомості: а) найменування органу ринкового нагляду, а також посади, прізвища, імена та по батькові посадових осіб, які здійснили відповідний захід; б) дату та номер складання акта; в) місце розміщення продукції (найменування та адреса об`єкта, де розміщується продукція (магазин, ринок тощо); г) найменування юридичної особи, її місцезнаходження або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, її місце проживання, телефон, інші відомості, що дають змогу ідентифікувати осіб, що є виробниками, уповноваженими представниками, імпортерами або розповсюджувачами відповідної продукції; ґ) тип перевірки (планова або позапланова); д) предмет перевірки (вид (тип), категорія та/або група продукції); е) прізвища, імена та по батькові осіб, які залучаються до проведення перевірки відповідно до пункту 7 частини першої статті 15 цього Закону. Посадова особа органу ринкового нагляду зазначає в акті детальний опис порушень вимог законодавства, виявлених під час перевірки, з посиланням на відповідну вимогу законодавства. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу ринкового нагляду, які здійснювали перевірку, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи щодо здійснення перевірки є невід`ємною частиною акта органу ринкового нагляду. У разі відмови суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи підписати акт посадова особа органу ринкового нагляду вносить до такого акта відповідний запис. Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі, у тому числі фізичній особі - підприємцю, або уповноваженій нею особі в останній день перевірки, а другий зберігається в органі ринкового нагляду. Статтею 24 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» визначені особливості проведення перевірок характеристик продукції у її розповсюджувачів, зокрема, органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів: 1) планові - згідно із секторальними планами ринкового нагляду; 2) позапланові: а) за зверненнями споживачів (користувачів) відповідної продукції, а також органів виконавчої влади, виконавчих органів місцевих рад, правоохоронних органів, громадських організацій споживачів (об`єднань споживачів), об`єднань суб`єктів господарювання, у яких міститься інформація про розповсюдження продукції, що завдала шкоди суспільним інтересам чи має недоліки, що можуть завдати такої шкоди, і відсутня інформація, за якою виробника такої продукції може бути ідентифіковано, але міститься інформація, за якою може бути встановлено розповсюджувача, у якого було придбано (виявлено) таку продукцію; б) у разі якщо під час перевірки характеристик продукції у виробника відповідної продукції виробник доведе що: він не вводив в обіг продукцію, що є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам; продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам внаслідок дій чи бездіяльності розповсюджувача (розповсюджувачів) такої продукції. У випадках, зазначених у підпункті "б" пункту 2 цієї частини, встановлюється за ланцюгом постачання продукції особа, яка ввела таку продукцію в обіг, та особа, внаслідок дій чи бездіяльності якої продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам. Під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом "а" пункту 2 частини першої цієї статті: 1) на початковому етапі перевірки об`єктами перевірки є: а) наявність знака відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання вимог щодо форми, опису, правил та умов нанесення знака відповідності технічним регламентам, а також правил його застосування; а-1) за ланцюгом постачання, якщо за результатами перевірки характеристик продукції є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам внаслідок дій чи бездіяльності виробника такої продукції або будь-якого іншого суб`єкта в ланцюгу постачання; б) наявність супровідної документації, яка має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено технічними регламентами, та їх відповідність встановленим вимогам; в) наявність декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом на відповідний вид продукції продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією; 2) на наступних етапах перевірки можуть бути проведені: а) обстеження зразків відповідної продукції та ідентифікація виробника продукції; б) відбір та експертиза (випробування) зразків продукції (у разі якщо є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам). Під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених підпунктом "б" пункту 2 частини першої цієї статті, об`єктом перевірки є документи, що містять інформацію про походження продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо). Якщо розповсюджувач протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку не надав йому зазначені документи, такий розповсюджувач вважається особою, що ввела цю продукцію в обіг. Під час перевірки характеристик продукції на підставі, визначеній в абзаці третьому підпункту "б" пункту 2 частини першої цієї статті, орган ринкового нагляду також проводить перевірку умов зберігання відповідної продукції. Відповідно до ст.29 Закону України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. У разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам та одночасно становить серйозний ризик, орган ринкового нагляду вживає обмежувальних (корегувальних) заходів, передбачених частиною першою статті 28 цього Закону. Орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність. Перелік порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, уточнюється у відповідних технічних регламентах. У разі якщо органом ринкового нагляду за результатами аналізу повідомлення відповідного суб`єкта господарювання про виконання ним рішення про приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами чи усунення формальної невідповідності та/або перевірки стану виконання суб`єктом господарювання цього рішення, проведених відповідно до статті 34 цього Закону, встановлено, що невідповідність продукції встановленим вимогам не усунено або усунено частково, орган ринкового нагляду відповідно до затвердженої Кабінетом Міністрів України методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів вживає таких обмежувальних (корегувальних) заходів: обмеження, заборона надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу, відкликання продукції. Орган ринкового нагляду повідомляє про виявлену невідповідність продукції встановленим вимогам (крім формальної невідповідності) та обмежувальні (корегувальні) заходи, вжиті щодо такої продукції, призначеним органам з оцінки відповідності, які були залучені до оцінки відповідності цієї продукції вимогам технічних регламентів. Технічним регламентом на певний вид продукції може бути встановлено особливості застосування обмежувальних (корегувальних) заходів, передбачених цією статтею. Відповідно до ст.1 Закону України «Про технічні регламенти та ознаку відповідності», \~знак відповідності технічним регламентам - маркування, за допомогою якого виробник вказує, що продукція відповідає застосовним вимогам, визначеним у технічних регламентах, якими передбачене нанесення цього маркування; технічний регламент - нормативно-правовий акт, в якому визначено характеристики продукції або пов`язані з ними процеси та методи виробництва, включаючи відповідні адміністративні положення, додержання яких є обов`язковим. Він може також включати або виключно стосуватися вимог до термінології, позначень, пакування, маркування чи етикетування в тій мірі, в якій вони застосовуються до продукції, процесу або методу виробництва; Терміни "користувач", "ланцюг постачання продукції", "постачання продукції", "суспільні інтереси" вживаються у значенні, наведеному в Законі України "Про загальну безпечність нехарчової продукції". Згідно ст.11 Закону України «Про технічні регламенти та ознаку відповідності», \~продукція, що вводиться в обіг, надається на ринку або вводиться в експлуатацію, а згідно з деякими технічними регламентами - також продукція, що виготовляється та/або вводиться в експлуатацію виробником для використання у власних цілях, повинна відповідати вимогам усіх чинних технічних регламентів, які застосовуються до такої продукції, крім випадків, визначених у статті 12 цього Закону та у відповідних технічних регламентах. Відповідно до ст.29 Закону «України Про технічні регламенти та ознаку відповідності» у випадках, визначених у технічних регламентах, на продукцію та/або на інші об`єкти, що зазначені в таких технічних регламентах (табличку з технічними даними, пакування, супровідні документи тощо), повинен наноситися знак відповідності технічним регламентам. Нанесенням знака відповідності технічним регламентам на продукцію вважається також нанесення цього знака на будь-який інший, ніж сама продукція, об`єкт згідно з правилами та умовами нанесення зазначеного знака. Згідно ст.30 Закону України «Про технічні регламенти та ознаку відповідності» знак відповідності технічним регламентам повинен наноситися лише виробником або його уповноваженим представником. Знак відповідності технічним регламентам повинен наноситися лише на продукцію, для якої його нанесення передбачене конкретними технічними регламентами, та не повинен наноситися на будь-яку іншу продукцію. Виробник шляхом нанесення знака відповідності технічним регламентам ним самим або його уповноваженим представником вказує на те, що він бере на себе відповідальність за відповідність продукції всім застосовним вимогам, визначеним у відповідних технічних регламентах, якими передбачене нанесення знака відповідності технічним регламентам. Знак відповідності технічним регламентам повинен бути єдиним маркуванням, що засвідчує відповідність продукції застосовним вимогам, визначеним у відповідних технічних регламентах, якими передбачене нанесення знака відповідності технічним регламентам. Нанесення на продукцію інших маркувань, знаків або написів, які можуть вводити в оману третіх осіб щодо значення чи форми знака відповідності технічним регламентам, забороняється. Будь-яке інше маркування може бути нанесене на продукцію за умови, що це не вплине негативно на видимість, розбірливість та значення знака відповідності технічним регламентам. Вимоги до безпечності мийних засобів та їх обігу на території України установлює Технічний регламент мийних засобів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №7171 від 20.08.2008 року. Пункт 11 Технічного регламенту зазначає, що мийний засіб маркується шляхом нанесення на зовнішню поверхню пакування чи етикетку напису чіткими літерами, що не змиваються протягом строку придатності такого засобу, із зазначенням: найменування та інформації про призначення мийного засобу; торговельної марки (за наявності) або торговельного знака, найменування, місцезнаходження та номера телефону виробника мийного засобу або його уповноваженого представника; інформації про склад мийного засобу згідно з додатком 2; адреси, зокрема електронної пошти (за наявності), та номера телефону, за якими можна одержати технічний опис інгредієнтів; інструкції із застосування, заходів безпеки та спеціальних застережень згідно із законодавством, а в разі їх відсутності - вимог, наведених у ДСТУ ГОСТ 31340:2009 "Попереджувальне маркування хімічної продукції. Загальні вимоги; маси нетто чи об`єму; дати виготовлення; строку придатності; умов зберігання (в разі потреби). Пунктом 13 Технічного регламенту передбачено, що маркування мийного засобу здійснюється згідно із законодавством про мови. Пункт 15 Технічного регламенту встановлює, що національний знак відповідності згідно з описом та правилами його застосування, наноситься на зовнішню поверхню пакування чи етикетку мийного засобу, що пройшов оцінку відповідності згідно з цим Технічним регламентом. Як було встановлено судом, та не заперечувалось позивачкою, за результатами проведення позапланової перевірки характеристик продукції фізичної особи-підприємця [PERSON] , \~відповідачем було складено Акт перевірки характеристик продукції від 09.06.2021 року за №1113 та встановлено, що на продукції (мийний засіб ТМ Cif Cream Lemon Crem with 100% Natural Particles, 500 ml, ш/к 5000186735012, країна виробник: Ірландія) на пакуванні чи у документах, що супроводжують продукцію відсутній знак відповідності технічним регламентам, не зазначено найменування та інформація про призначення мийного засобу; найменування, місцезнаходження та номера телефону виробника мийного засобу або його уповноваженого представника; інструкції із застосування, заходів безпеки та спеціальних застережень згідно із законодавством; не зазначено дати виготовлення та строку призначення згідно з вимогами закону про порядок застосування мов, чим було порушено п.п.11, 13, 15 Технічного регламенту мийних засобів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2008 року №717. Отже, посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області під час проведення позапланової перевірки ФОП [PERSON] встановлено, що позивачкою введено в обіг продукцію, яка не відповідає встановленим вимогам, зокрема Технічному регламенту мийних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №7171 від 20.08.2008 року, що згідно з нормами Закону України Про державний нагляд і контроль нехарчової продукції є підставою для притягнення її до відповідальності. Будь-яких належних, допустимих та переконливих доказів на спростування наявності встановлених відповідачем під час перевірки порушень позивачкою до суду не надано та з матеріалів справи не встановлено. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області були прийняті рішення від 05.05.2021 року №117, 118, 119 про вжиття обмежувальних заходів з терміном виконання 08.07.2021 року. Надалі, як було зазначено відповідачем, 07.07.2021 року суб`єктом господарювання ФОП [PERSON] на адресу Головного управління було надіслано заяву про стан виконання рішення. Після отримання вищезазначеної заяви перевіряючими Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області на підставі ст.ст.33 та ч.4 ст.34 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції» , Порядку здійснення контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 05 жовтня 2011 року №1017, за результатами повідомлення суб`єкта господарювання ФОП [PERSON] було прийнято Рішення про внесення змін до рішення за №104 від 09.07.2021 року. Колегія суддів зауважує, що перевірка стану виконання рішень була розпочата на другий день з дня одержання органом ринкового нагляду повідомлення суб`єкта господарювання про виконання відповідного рішення, тому аргументи апелянта щодо порушення відповідачем строку початку проведення позапланової перевірки є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. Також, є недоречними посилання апелянта на те, що відповідачем проведено позапланову перевірку раніше встановленого строку для усунення порушень вимог Технічного регламенту мийних засобів до 08.07.2021 року, оскільки позивачкою відповідна заява про вилучення з обігу та знищення вказаної продукції була подана лише 07.07.2021 року. Крім того, судом встановлено, що в Акті перевірки характеристик продукції від 09.06.2021 року за №1113 міститься підпис суб`єкта господарювання у особі ФОП [PERSON] , тому доводи позивачки, стосовно того, що вона не була присутня під час здійснення ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області заходів ринкового нагляду, а саме :складання Акту перевірки характеристик продукції повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами /а.с. 58-59/. Стосовно доводів апеляційної скарги, що для проведення позапланового заходу, орган ринкового нагляду (ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області) повинен був отримати відповідний дозвіл-погодження Держпродспоживслужби. Однак, вказаний дозвіл -погодження відсутній у матеріалах справи, крім того, відсутнє звернення споживача за яким може бути проведено такий позаплановий захід, а тому рішення про проведення позапланової перевірки прийнято самовільно, без законних на те підстав, колегія суддів зазначає про таке. Згідно наказу на перевірку, № 1300 від 02 червня 2021 року, підстава проведення перевірки: за результатами перевірки, проведенної ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області у ФОП [PERSON] ( акт від 28.04.2021 року № 828). Тобто, порушення, призначення перевірки, на які посилається апелянт, ймовірно стосуються попередньої перевірки, яка не є предметом оскарження, та не може бути оцінена судом апеляційної інстанції. Отже, з урахуванням встановлених обставин та наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ФОП [PERSON] . Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Обов`язок суду мотивувати прийняття або відхилення доводів сторін по суті спору полягає у відображенні в судовому рішенні висновків суду про те, що саме дало йому підстави прийняти та/чи відхилити аргументи сторін щодо суті спору, з посиланням на з`ясовані у справі обставини та норми матеріального чи процесуального права, що підлягають застосуванню до правовідносин, що склалися. Водночас, оскільки на суд покладено обов`язок здійснювати правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих\~ Конституцією\~ і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Законів України «Про судоустрій і статус суддів» у редакціях від 07 липня 2010 року та 02 червня 2016 року), зазначений обов`язок суду полягає в закладенні у свої мотиви відповідної аргументації з дотриманням принципів верховенства права. Оцінюючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що судом першої \~інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у апеляційній скарзі не зазначено. Згідно зі\~ ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. У відповідності до ст.ст.315,\~ 316 КАС України\~ за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Результат розгляду: denied