Рішення адміністративного суду від 2024-03-19 00:00:00+02

[PERSON] звернувся з позовом до Філії "Рава-Руського лісового господарства" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №000495 від 25.09.2023 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 вересня 2023 року начальником відділу охорони та захисту лісу [PERSON] відносно нього було винесено постанову № 000495 про накладення адміністративного стягнення за вчинення незаконної порубки двох сироростучих дерев породи Бук та одного сироростучого дерева породи Ясен. Цією постановою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП (без зазначення відповідної частини даної статті) і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Позивач вважає постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 000495 від 25 вересня 2023 року протиправною, і такою що підлягає скасуванню. Згідно з ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа (дата народження, місце проживання, місце роботи, тощо); опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Позивач зазначає, що в оскаржуваній постанові не вказано дату та час вчинення адміністративного правопорушення, а також не вказано відповідну частину ст. 65 КУпАП, чим порушено вимоги ст. 283 КУпАП. З постанови про накладення адміністративного стягнення № 000495 від 25 вересня 2023 року, вбачається, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 (без зазначення відповідної частини даної статті) КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., був протокол про адміністративне правопорушення № 000482 від 22 вересня 2023 року. Позивач стверджує, що він просив працівників Рава-Руського лісового господарства у разі складання будь-якого документу надіслати йому такий на його поштову адресу. Крім того, до оскаржуваної постанови також не долучено жодного відеозапису чи фотоматеріалів з місця вчинення правопорушення. Більше того, з п. 3 резолютивної частини постанови вбачається, що вилучені для тимчасового зберігання речі/предмети відсутні. У зв`язку з наведеним, позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 000495 від 25 вересня 2023 року, а справу відносно нього закрити. Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 17.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі, розгляд справи призначено на 31.10.2023 року (арк. спр. 19-20). 31.10.2023 року ухвалою Жовківського районного суду Львівської області відкладено розгляд справи на 29.11.2023 року у зв`язку з поданим представником позивача [PERSON] адвокатом Брунець Н.М. клопотанням про відкладення розгляду справи (арк. спр. 23-27). 29.11.2023 року відкладено розгляд справи на 18.12.2023 року у зв`язку з поданим клопотанням представником відповідача адвокатом Левицьким А.О. (арк. спр. 37-39). 18.12.2023 року розгляд справи відкладено на 22.01.2024 року (арк. спр. 51). Ухвалою Жовківського\~районного суду\~Львівської області\~від 22.01.2024\~року замінено первісного відповідача Філію "Рава-Руського лісового господарства" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" на відповідача Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі Філії "Рава-Руського лісового господарства", відкладено розгляд адміністративної справи на 20.02.2024 року (арк. спр. 88-89). 20.02.2024 року в судовому засіданні оголошено перерву до 15.03.2024 року (арк. спр. 94-96). 15.03.2024 року в судове засідання прибув представник відповідача Грищук О.І., за клопотанням якого в судовому засіданні продовжено перерву до 19.03.2024 року, оскільки представник відповідача пояснив, що на даний час в них відсутній юрист, а тому відповідачем не подано доказів на підтвердження правомірності винесення оскарженої постанови. Під час розгляду справи позивач [PERSON] надав пояснення про те, що у вересні 2023 року. Коли він під`їжджав до своєї садиби, то побачив трьох людей у військовій формі, які сказали йому, що на території його садиби є колоди дерев, які належать лісництву. Він висадив свою дружину і дитину з автомобіля і заїхав на подвір`я. Позивач зазначив, що було викликано поліцію. Коли приїхали працівники поліції, то він пояснив їм, що жодних дерев він не рубав, а купив дрова у хлопців, які їхали підводою по селі і продавали дрова. Також позивач зазначив, що було оглянуто його автомобіль, який є пасажирським, і працівник з лісового господарства зазначив, що в автомобілі є кусочок кори і кілька листків з дерева. Позивач стверджує, що просив взяти кору і листя на аналізи для встановлення чи дійсно це відходи із зрубаних дерев. Однак, на нього почали оформляти якісь документи, він попросив, щоб такі документи йому прислали поштою, але йому поштою нічого не надходило, лише з сільської ради подзвонили і сказали, що для нього залишили в сільській раді постанову. Також позивач пояснив, що він використовує тирсу для вирощування лохини, яку перевозить своїм автомобілем. Представник позивача - адвокат Брунець Н.М. в судовому засіданні просив позов задовольнити з наведених у ньому підстав. Додатково зазначив, що жодних доказів, які б фіксували, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 65 КУпАП відповідачем не надано. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 22.09.2023 року його повідомив лісничий, що в с. Потелич відбулась самовільна рубка двох дерев, після чого він прибув на місце і встанови, що було зрубано два сироростучих дерева бук лісовий і ясен звичайний. Також на землі було виявлено протектор автомобіля, який вивів їх на позивача. Після цього ним було викликано наряд поліції. Позивач жодних пояснень на надав, сказав, що дрова, які у нього наявні на подвір`ї, йому привезли додому хлопці на підводі, в яких він купив ці дрова. В автомобілі позивача було виявлено тирсу і листя дерев і встановлено, що це відходи саме із зрізаних дерев дуба і ясена. Представник відповідача пояснив, що огляд було проведено протягом двох-трьох днів від виявленого ним сліду протектора на місці порубки дерев. Також представник відповідача зазначив, що 22.09.2023 року відносно позивача було складено протокол, а 25.09.2023 року постанову, яку позивач відмовився брати і йому залишили цю постанову в сільській раді. Крім того, представником відповідача через канцелярію суду надано фотографії дров, протектора та місця порубки, а також копію протоколу, копію оскарженої постанови. Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позову [PERSON] відмовити. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов наступного висновку. За умовами ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом. Судом встановлено, що 22.09.2023 року Начальником відділу охорони та захисту лісу філії «Рава-Руського лісового господарства» ДП «Ліси України» [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення №000482, в якому зазначено, що о 14 год. 50 хв. 22.09.2023 року працівниками ДЛО було виявлено незаконно зрізану деревину в кв 64 вид 15 в кількості два дерева породи Бук лісовий (сироростучий) та Ясен звичайний (сироростучий), який був виявлений на території садиби громадянина [PERSON] , що є порушенням ст. 65 КУпАП. 25.09.2023 року Начальником відділу охорони та захисту лісу філії «Рава-Руського лісового господарства» ДП «Ліси України» [PERSON] винесено оскаржувану постанову № 000495, згідно з якою громадянин [PERSON] вчинив незаконну порубку двох сироростучих дерев породи: одне породи бук та одне породи ясен, відповідальність за яке передбачена статтею 65 КУпАП. Цією постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.65 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень (арк. спр. 14-15). Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом. Відповідно до ст.288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Завданням адміністративного судочинства, як вказується у ч.1 ст.2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами. В силу положень статті 241 КУпАП, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 49, 63-70, 73, 75, 77, 188-5 цього Кодексу. Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, його заступники, головні лісничі, старші інженери та інженери, командири авіаланок, старші льотчики-спостерігачі та льотчики-спостерігачі баз авіаційної охорони лісів, лісничі, помічники лісничих, майстри лісу. Зі змісту оскарженої постанови про накладення адміністративного стягнення встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за «незаконну порубку двох сироростучих дерев» і кваліфіковано такі дії за ст.65 КУпАП. Стаття 65 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за незаконну порубку, пошкодження та знищення лісових культур і молодняка. Так, згідно з ч.1 ст.65 КУпАП незаконна порубка і пошкодження дерев або чагарників; перевезення, зберігання незаконно зрубаних дерев або чагарників; знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розсадниках і на плантаціях, а також молодняка природного походження і самосіву на площах, призначених під лісовідновлення, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від тридцяти до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від ста п`ятдесяти до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно з ч.2 ст.65 КУпАП, ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від шістдесяти до дев`яноста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від шестисот до дев`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже, положення ст. 65 КУпАП містять дві частини, які передбачають різну відповідальність за вчинення різних правопорушень. Разом з тим, у даному випадку відсутність у постанові про накладення адміністративного стягнення посилання на конкретну частину ст. 65 КУпАП позбавляє суд можливості встановити, за якою саме нормою КУпАП на позивача накладено адміністративне стягнення, оскільки ч. 1 ст. 65 КУпАП та ч. 2 ст. 65 КУпАП передбачають різні склади адміністративних правопорушень та різні санкції, а суд не має права самостійно редагувати оскаржувану постанову. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Порядок оформлення та обліку матеріалів про адміністративні правопорушення посадовими особами органів лісового господарства визначає Інструкція з оформлення органами Державного комітету лісового господарства України матеріалів про адміністративні правопорушення, затверджена наказом Державного комітету Лісового господарства України від 31 серпня 2010 року № 262 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 29 вересня 2010 року № 863/18158 (далі Інструкція). Наведені положення закону вказують на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення в лісовому господарстві, посадова особа зобов`язана не лише з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, а й при оформленні справи про лісопорушення, розгляді такої справи і притягнення винної особи до адміністративної відповідальності дотриматися порядку провадження у справах про адміністративні правопорушення, що передбачений КУпАП та вищезазначеною Інструкцією. Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених при розгляді справи. Однак, як вбачається з оскаржуваної постанови, в порушення вищевказаних вимог КУпАП, у ній відсутні відомості про час, дату та місце вчинення адміністративного правопорушення, за яке [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності, що свідчить про неповний опис обставин, установлених під час розгляду справи, тобто про невідповідність постанови вимогам законодавства. Крім того, суд зазначає, що відповідно до вимог ст.283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи. Також, відповідно до п.4.4. Інструкції відповідно до вимог статті 283 КУпАП постанова повинна містити, зокрема, відомості про вирішення питання про вилучені речі і документи. Разом із цим, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, у такій відсутні відомості згідно з ст. 265 КУпАП про вилучення для тимчасового зберігання. Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст. 77 КАС України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень. Згідно з ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.74 КАС України). Згідно з ч.4 ст. 77 КАС України, докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів. Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Надані представником відповідача копії фотознімків, на яких зображені порізані дрова, протектор шини автомобіля та місце порубки жодним чином не підтверджують вчинення позивачем [PERSON] незаконної рубки дерев, оскільки на них не зафіксовано вирубування дерев, а також з них взагалі не можливо встановити часу, місця та дати їх виготовлення, а також конкретного місця, де вони були зроблені. Крім того, надані представником відповідача копія розрахунку розміру заподіяної шкоди, копія Польової перелікової відомості незаконно зрізаних дерев, жодним чином не підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, яке йому ставиться у вину, оскільки не містять даних щодо дати порубки дерев, місця розташування розпиляних дерев та особи, яка могла розпиляти деревину. Копія наданого представником відповідача протоколу, складеного відносно [PERSON] , в якому не вказана частина ст. 65 КУпАП, за якою [PERSON] притягується до адміністративної відповідальності, не може бути в даному випадку допустимим та достатнім доказом вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення. Беручи до уваги у сукупності встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, в ході розгляду даної справи в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не представив суду належних та допустимих доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, а тому така підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, відтак суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Враховуючи заявлені позовні вимоги та вищевказані приписи ч.3 ст.286 КАС України, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить задовольнити, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №000495 від 25.09.2023 року - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Результат розгляду: granted