Рішення адміністративного суду від 2022-11-21 00:00:00+02

[PERSON] 27.05.2022, звернувся з позовом до суду, в якому просив: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення пенсії з 01.03.2019 [PERSON] з 6030,54 грн до 4380,28 грн; - зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.03.2019 у раніше встановленому розмірі - 6030,54 грн, з урахуванням раніше виплачених сум. Обґрунтовує позов тим, що відповідачем було здійснено перерахунок належної йому пенсії. Однак, при проведенні перерахунку відповідачем було зменшено величину оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1%, що вплинуло на загальний розрахунок розміру пенсії позивача. Разом з тим, наголошує, що на момент призначення пенсії позивачу коефіцієнт заробітної плати складав 4,08327, а після перерахунку склав 2,56276. Вважає, що відповідач при перерахунку пенсії безпідставно не застосував величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, чим порушує право позивача на отримання пенсії у розмірі передбаченому законодавством. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду\~ від 28 липня 2022 року у задоволенні позову відмовлено. З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві. Відповідачем 28.09.2022 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів. Судом першої інстанції встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію по інвалідності з 24.10.2007. Під час розгляду звернення від 06.03.2019 №284/Щ-9 та перегляді пенсійної справи до страхового стажу [PERSON] не було зараховано періоди здійснення підприємницької діяльності на спрощеній системі оподаткування (з 01.07.2000 по 31.12.2000, з 01.10.2003 по 31.12.2004). Надвірнянським об`єднаним управлінням Пенсійним фонду переглянуто повторно страховий стаж заявника з урахуванням документів, які є в матеріалах його пенсійної справи. До страхового стажу [PERSON] дораховано періоди з 01.07.2000 по 31.12.2000 та з 01.10.2003 по 31.12.2004 здійснення підприємницької діяльності. Після перерахунку страховий стаж заявника, з урахуванням додаткового стажу (2 роки 1 місяць), становить 32 роки 2 місяці (коефіцієнт стажу 0,32167). Після проведеного перерахунку зменшився коефіцієнт, заробітної плати з 4,08327 до 2,80970, оскільки було дораховано заробіток за періоди ведення підприємницької діяльності (з 01.07.2000 по 31.12.2000 та з 01.10.2003 по 31.12.2004). Пенсійну справу [PERSON] приведено у відповідність з 01.03.2019. При перегляді пенсійної справи та розгляді звернення позивача, з урахуванням обчислення страхового стажу 30 років 9 місяців та заробітній платі за періоди з 01.11.1976 по 24.01.1984, з 01.04.2005 по 31.12.2005 та з 01.04.2006 по 31.12.2006 до 01.03.2019, розмір пенсії [PERSON] до \~\~01.03.2019 становив 6 030,54 грн, що підтверджується вище згаданим протоколом. Однак, з урахуванням донархованих періодів, розмір пенсії заявника обчислено при страховому стажі 32 роки 2 місяці та заробітній платі за періоди 01.11.1976 по 24.01.1984 та з 01.07.2000 по 12.12.2006 і який склав з 01 березня 2019 року 4 380,28 грн. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.12.2019 у справі № 300/2251/19 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо нездійснення зарахування з 24.10.2007 до стажу роботи [PERSON] при призначення пенсії по інвалідності періодів роботи за 1970 рік по 28.12.1970 - 16 днів; за 1971 рік по 31.08.1971 -1 день трудового стажу; за 1991 рік - по 20.05.1991 - 4 місяці та періоди здійснення підприємницької діяльності з 01.07.2000 по 31.12.2004, з 01.04.2007 по 24.10.2007 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 24.10.2007 перерахунок пенсії [PERSON] з врахуванням періодів роботи за 1970 рік по 28.12.1970 - 16 днів; за 1971 рік по 31.08.1971 - 1 день трудового стажу; за 1991 рік - по 20.05.1991 - 4 місяці та періодів здійснення підприємницької діяльності з 01.07.2000 по 31.12.2004, з 01.04.2007 по 24.10.2007. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2020 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.12.2019 по справі № 300/2251/19 повернуто скаржнику. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.12.2019 у справі № 300/2251/19 набрало законної сили 03.03.2020. На виконання судового рішення, позивачу проведено перерахунок пенсії. За результатами здійсненого перерахунку пенсії, загальний стаж роботи позивача, що враховується при призначенні/перерахунку пенсії, склав 33 роки 2 місяці 6 днів та внесено заробіток за ці ж роки в розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії. У зв`язку з цим заробітна плата зменшилась і склала 11287,29 грн (коефіцієнт для обчислення заробітку 2,56276). Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в діях відповідача щодо зменшення розміру пенсійних виплат з 01.03.2019 до 4380,28 грн відсутні ознаки протиправності. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне. Щодо покликання позивача стосовно зменшення пенсії [PERSON] з 6030,54 грн до 4380,28 грн \~з 01.03.2019, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058, \~для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Згідно ч. 2 ст. 40 Закону № 1058, \~заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи. Частиною 1 ст. 27 Закону № 1058 передбачено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп ? Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону. Коефіцієнт страхового стажу - величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (ст. 1 Закону № 1058). Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону № 1058, коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс=(См*Вс)/100%*12. Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). Судом апеляційної інстанції встановлено, що при повторному перегляді правильності обчислення страхового стажу позивача, до страхового стажу [PERSON] дораховано періоди з 01.07.2000 по 31.12.2000 та з 01.10.2003 по 31.12.2004 здійснення підприємницької діяльності. Після перерахунку страховий стаж, з урахуванням додаткового стажу (2 роки 1 місяць), становив 32 роки 2 місяці 12 днів (а. с. 142), коефіцієнт стажу 0,32167 (а. с. 146 зворот). Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що після проведеного перерахунку, зменшився коефіцієнт заробітної плати з 4,08327 до 2,80970, оскільки було донараховано заробіток за періоди ведення підприємницької діяльності (з 01.07.2000 по 31.12.2000 та з 01.10.2003 по 31.12.2004). Отже, при перегляді пенсійної справи, з урахуванням обчислення страхового стажу 30 років 9 місяців та заробітній платі за періоди з 01.11.1976 по 24.01.1984, з 01.04.2005 по 31.12.2005 та з 01.04.2006 по 31.12.2006 до 01.03.2019 розмір пенсії [PERSON] становив 6 030,54 грн, однак, з урахуванням донархованих періодів здійснення підприємницької діяльності, розмір пенсії заявника обчислено при страховому стажі 32 роки 2 місяці 12 дні, склав з 01 березня 2019 року 4380,28 грн. Тобто, пенсійну справу [PERSON] приведено у відповідність з 01.03.2019, що підтверджується протоколом про індивідуальний перерахунок (а. с. 151 зворот), а тому на думку суду апеляційної інстанції, відсутні підстави вважати, що дії відповідача щодо зменшення розміру пенсійних виплат з 01.03.2019 до 4380,28 грн є протиправними. Щодо покликання позивача стосовно застосування величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% замість 1,35%, то суд апеляційної інстанції зазначає таке. Так, 01 січня 2004 року набув чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного Фонду України. З 11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII, яким внесено зміни, зокрема до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розділ XV Прикінцевих та перехідних положень якого доповнено пунктами 4-3, 4-4. Пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII, з 01 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Судом апеляційної інстанції встановлено, що з 24.10.2007 [PERSON] була призначена пенсія відповідно до положень Закону України № 1058. Оскільки, пенсія позивачу призначена до набрання чинності Законом № 2148-VIII, а тому підлягає перерахунку з урахуванням пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону України № 1058 та застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Аналогічні висновки щодо застосування наведених вище правових норм викладено Верховним Судом у постановах від 05 лютого 2020 року у справі № 822/3781/17, від 27 квітня 2021 року у справі № 200/2266/19-а, від 29 грудня 2021 року у справі № 620/1492/19. На виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 № 2148-VIII, позивачу проведено перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнту 1%. Відповідно абз. 2 п. 2 Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2148-VIII, у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що розмір пенсії [PERSON] після перерахунку, склав 4 135,94 грн. Суд апеляційної інстанції зауважує, що оскільки перерахунок пенсії призвів до зменшення розміру пенсії, до перерахунку 4 380,28 грн після перерахунку 4 135,94 грн, то на виконання вимог абз. 2 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсі» від 03.10.2017 № 2148-VIII та постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» від 01.04.2020 № 251, було перераховано пенсію [PERSON] і відповідно її розмір з 01.05.2020 склав 4 580,69 грн (а. с. 184). Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у подальшому, згідно рішення № 926090161937 про перерахунок пенсії (а. с. 192), з 01.03.2021 розмір пенсії позивача становив 5074,36 грн. З 01.03.2022, розмір пенсії позивача, згідно рішення про перерахунок від 23.02.2022 (а. с. 198), становить 5771,77 грн. Отже, за встановлених обставин справи, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що правових підстав для задоволення позовних вимог немає. Таким чином, апеляційна скарга [PERSON] не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

Результат розгляду: denied