Рішення адміністративного суду від 2024-06-19 00:00:00+03

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом, в якому просив: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови здійснити йому перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки Міжрегіонального центру гуманітарного розмінування та швидкого реагування Державної служби України №62 від 30.05.2021 про розмір грошового забезпечення з 01.01.2018 по 31.03.2019. - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату його пенсії відповідно до довідки Міжрегіонального центру гуманітарного розмінування та швидкого реагування Державної служби України №62 від 30.05.2021 року про розмір грошового забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення з 01.01.2018 по 31.03.2019 із врахуванням раніше виплачених сум. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 позов залишено без задоволення. Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 у справі №520/667/24 та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, не врахував висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11.08.2023 року у справі №380/103/22, у зв`язку з чим вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 підлягає скасуванню. Зазначає, що у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови №704, якою з 01 березня 2018 року змінено грошове забезпечення, зокрема, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії на умовах та в порядку, визначених Постановою Кабінетом Міністрів України №103, якою постановлено здійснити перерахунок призначених до 01 березня 2018 року на підставі Закону №2262-ХІІ пенсій з 01 січня 2018 року. Вважає, що перерахунок пенсії позивачу на підставі нової довідки необхідно здійснити з 01.01.2018, а не з моменту набрання 05.03.2019 законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18. Посилається на те, що аналогічну за своїм змістом правову позицію займає Верховний Суд у постанові від 11.08.2023 року у справі № 380/103/22. Відповідач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.304 КАС України. На підставі положень п.3 ч.1 ст.311 КАС України дана справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст.308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» N 2262-ХІІ від 09.04.1992 року (далі по тексту - Закон №2262). З 01.01.2018 року пенсію позивача перераховано відповідно до ч.4 ст.63 Закону № 2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103 (далі по тексту - постанова №103), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 1 березня 2018 р. на підставі довідки, виданої уповноваженим органом. Під час перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 відповідно до Постанови №103 були враховані всі складові грошового забезпечення в розмірах, визначених станом на 01.03.2018, на підставі довідки уповноваженого органу. Інших довідок про розмір грошового забезпечення позивача на 01.03.2018 для перерахунку пенсії на адресу відповідача не надходило. Позивач, вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON] відповідно до довідки Міжрегіонального центру гуманітарного розмінування та швидкого реагування Державної служби України №62 від 30.05.2021 про розмір грошового забезпечення з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року, звернувся до суду першої інстанції з позовом. Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що довідка про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 є підставою для перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 та не зумовлює підстав для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018, а тому позов [PERSON] не підлягає задоволенню. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України. Конституційний Суд України зазначив, що Основний Закон України закріплює основоположні засади права громадян на соціальний захист і відносить до законодавчого регулювання механізм реалізації цього права (абзац сьомий пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 20 червня 2001 року № 10-рп/2001). Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є, зокрема, Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ (далі по тексту - Закон №2262-ХІІ), визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Частина 18 ст.43 Закону № 2262-ХІІ встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку. Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-XII, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок №3-1. За правилами п.23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі по тексту - Порядок №3-1), перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону №2262-XII. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії. Відповідно до п.24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно з ст.63 Закону №2262-XII уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії. Тобто, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган Пенсійного фонду України. Колегія суддів зазначає, що з матеріалів даної справи встановлено, що Міжрегіональним центром гуманітарного розмінування та швидкого реагування Державної служби України №62 від 30.05.2021 про розмір грошового забезпечення, для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019, яка була видана [PERSON] . Вказана довідка була отримана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, що не заперечується останнім. У спірних правовідносинах пенсійний орган заперечень з приводу змісту вищенаведеної довідки станом на 05.03.2019 року, не висловив. Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що довідка №62 від 30.05.2021 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019 не зумовлює підстав для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018. Проте, такі висновки суду є необґрунтованими та такими, що зроблені без врахування правової позиції Верховного Суду від 11.08.2023 року у справі №380/103/22. Так, Верховний Суд в постанові від 11.08.2023 року у справі №380/103/22, дійшов висновку про виникнення у пенсійного органу обов`язку здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, станом на 05.03.2019 року, з 01.01.2018 року. Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на приписи ч.5 ст.242 КАС України, а також враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі №755/10947/17, відповідно до якої під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, врахуванню в межах даної справи підлягає наведена вище судом апеляційної інстанції правова позиція Верховного Суду. Колегія суддів звертає увагу, що незважаючи на отримання довідки №62 від 30.05.2021 про розмір грошового забезпечення, для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019 та заяви позивача щодо здійснення проведення з 01.01.2018 по 31.03.2019 перерахунку та виплати основного розміру його пенсії відповідно до нової довідки про розмір грошового забезпечення, Головне управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області не здійснило перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2018 року. Враховуючи вищенаведене та наявність у позивача права на перерахунок його пенсії у зв`язку зі зміною (підвищенням) розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців, Головне управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області після отримання довідки №62 від 30.05.2021 про розмір грошового забезпечення, для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019 на підставі норм ч.ч.1,2 ст.63 Закону №2262 було зобов`язане перерахувати пенсію за період з 01.01.2018 року по 31.03.2019 на підставі вказаної вище довідки. Однак, судом першої інстанції не враховано вищенаведених обставин та помилково зазначено, що довідка про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 року є підставою для перерахунку його пенсії з 01.04.2019 року та не зумовлює підстав для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 року. Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень. Відповідачем належних доказів на підтвердження правомірності власних дій, які є предметом оскарження, надано не було. Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, та приймаються колегією суддів в якості належних. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, прийнявши постанову, якою задовольнити позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Щодо питання розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду даної справи, колегія суддів зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Частиною 6 ст.139 КАС України передбачено, що, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Як встановлено з матеріалів справи, при поданні позову [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн., що підтверджується квитанціями №4419-2395-6615-7984 від 22.12.2023 та № 3436-2426-0160-8399 від 22.01.2024. Окрім того, при поданні апеляційної скарги [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 1816 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією 7827-8658-7659-1000 від 17.04.2024. Відтак, з огляду на наведене вище, враховуючи те, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наслідками апеляційного перегляду даної справи, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь [PERSON] підлягають витрати зі сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги у загальному розмірі 3028 грн. 00 коп.

Результат розгляду: granted