Рішення адміністративного суду від 2022-08-10 00:00:00+03

У березні 2021 року Заклад дошкільної освіти №1 «Дзвіночок» Очаківської міської ради (позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", законодавства про харчові продукти та корми від 12.01.21 р. № 14.4-12/02. В обґрунтування позову вказав, що відповідачем було порушено процедуру проведення перевірки, зокрема завчасно не повідомлено керівника ЗНО про її проведення. Акт про недопуск до проведення перевірки було складено неуповноваженою на проведення перевірки особою, про яку не було зазначені ані в наказі, ані в посвідченні на здійснення планового заходу. Позивач також вважає, що посадових осіб ГУ ДПСС було правомірно недопущено до проведення перевірки на підставі розпорядження міського голови від 21.10 №148 та наказу управління освіти від 30.10.20р. №191. Окрім того, відповідачем, на думку позивача, було також порушено процедуру розгляд справи про правопорушення, а саме справу розглянуто поза межами строків, встановлених Законом України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», позивача завчасно не повідомили про розгляд справи, тощо. Відповідач проти задоволення позову заперечував мотивуючи тим, що при прийнятті оспорюваної позивачем постанови відповідачем дотримано вимог чинного законодавства щодо процедури її прийняття, тощо. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року, у задоволенні позову року Заклад дошкільної освіти №1 «Дзвіночок» Очаківської міської ради відмовлено. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення та ухвалити нове яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував доводи про те, що відповідачем протиправно та без дотримання встановленої нормами чинного законодавства процедури було прийнято спірну у справі постанову, за наслідками здійснення дій щодо проведення планової перевірки неуповноваженою на те особою. На думку скаржника, позивачем правомірно було недопущено посадових осіб ГУ ДПСС в Миколаївській області до здійснення планового заходу з державного нагляду (контролю) також з підстав наявності відповідного розпорядження Очаківського міського голови «Про продовження карантину на території міста Очакова з метою запобігання поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом» та наказу управління освіти та з гуманітарних питань очаківської міської ради від 30.10.2020р. № 191, згідно яких встановлена заборона у допуску сторонніх осіб на території ЗДО. Також, наголошує, що відповідач завчасно не повідомив позивача про розгляд справи щодо порушення законодавства про харчові продукти, що в свою чергу позбавило можливості брати участь у розгляді справи, висловити свої заперечення, надати докази, здійснити захист. Відповідно до ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Сторони проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечували. Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з 11 грудня 2020 р. наказом ГУ ДПСС в Миколаївській області № 5861-ОД призначена планова перевірка ЗДО "Дзвіночок" (а. с. 25). Проведення перевірки доручено державному інспектору Ганус Л.А. та провідному фахівцю [PERSON] 15 грудня 2020 р. на вказаних осіб складено посвідчення (направлення) № 14.20.1-47/37 (а. с. 11). 15 грудня 2020 р. відповідач склав Акт про не допуск до здійснення заходу державного контролю, в якому зазначено, що керівник ЗДО "Дзвіночок" [PERSON] відмовилась допустити посадових осіб ГУ ДПСС в Миколаївській області до здійснення планового заходу, посилаючись на розпорядження Очаківського міського голови, яким заборонено відвідування закладів дошкільної освіти сторонніми особами (а. с. 12). 12 січня 2021 р., за наслідками розгляду справи, відповідач склав постанову про накладення штрафу за порушення Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, ветеринарну медицину та благополуччя тварин", законодавства про харчові продукти та корми № 14.4-12/02, якою на ЗДО "Дзвіночок" накладено штраф в розмірі 50 000 грн. за порушення ст. 65 ч. 1 п. 17 Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, ветеринарну медицину та благополуччя тварин" в редакції на час застосування штрафу (а. с. 7-8). Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що що плановий захід державного контролю призначено з повним дотриманням вимог\~ \~законів України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин»\~ \~та «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», у зв`язку з чим у позивача не було підстав для недопуску службових осіб відповідача до проведення перевірки. Надаючи оцінку обґрунтованості висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного. Як встановлено ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» оператори ринку зобов`язані забезпечувати безперешкодний доступ державних інспекторів, які здійснюють державний контроль, до потужностей під час роботи цих потужностей та дозволяти відбір зразків об`єктів санітарних заходів на зазначених потужностях, а також надавати на вимогу державного інспектора документи, необхідні для здійснення державного контролю. Положеннями п. 1 ч.1 ст.11 та п.1 ч.1 ст.16 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» передбачено, що під час здійснення заходів державного контролю державні інспектори та державні ветеринарні інспектори мають право безперешкодного доступу без попередження до потужностей під час їх роботи, а оператор ринку зобов`язаний допускати державних інспекторів, державних ветеринарних інспекторів та інших визначених цим Законом осіб до здійснення заходів державного контролю, за умови дотримання ними порядку здійснення державного контролю, передбаченого цим Законом. Наслідки невиконання оператором ринку зазначених вимог визначені в п. 17 ч. 1 ст. 65 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин». Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що спірну постанову від 12.01.2021р. №14.4-12/02 було прийнято на підставі п.17 ч.1 ст. 15 ЗУ «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» за порушення ст. 16 вказаного Закону, а саме - недопущення оператором ринку 15.12.2020р. посадових осіб державних інспекторів Березанського міжрайонного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області до здійснення планового заходу державного контролю. Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №877- V). В силу приписів ст.5 Закону №877- V, органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини, його територіальні органи зобов`язані забезпечити дотримання з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", виключно вимог частин першої, четвертої, шостої - сьомої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частин першої (крім вимоги щодо отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення позапланового заходу) та третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої, восьмої - десятої статті 7, частин першої та другої статті 12, статей 13-18, 20, 21 цього Закону (ст. 2 ч. 7 Закону України №877-V). Правові та організаційні засади державного контролю, що здійснюється з метою перевірки дотримання операторами ринку законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, ветеринарну медицину та благополуччя тварин визначає ЗУ "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин" (надалі Закон №2042). Відповідно до ст. 16, ч.3 ст.18 вказаного Закону №2042, оператор ринку зобов`язаний, зокрема, допускати державних інспекторів, державних ветеринарних інспекторів та інших визначених цим Законом осіб до здійснення заходів державного контролю, за умови дотримання ними порядку здійснення державного контролю, передбаченого цим Законом. Заходи державного контролю здійснюються без попередження (повідомлення) оператора ринку, крім аудиту та інших випадків, коли таке попередження є необхідною умовою забезпечення ефективності державного контролю. Аудит постійно діючих процедур, заснованих на принципах НАССР, проводиться за умови повідомлення оператора ринку не пізніше ніж за три робочі дні до здійснення такого заходу. Повідомлення надсилається рекомендованим поштовим відправленням за місцезнаходженням (місцем проживання) оператора ринку, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та/або відправленням електронної пошти на відповідну адресу оператора ринку, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, або вручається особисто під розписку керівнику чи представнику оператора ринку. Пунктом 17 ч.1 ст.65 Закону №2042 передбачено, що відмова оператора ринку в допуску посадової особи компетентного органу або його територіального органу до здійснення державного контролю з підстав, не передбачених законом, або інше перешкоджання її законній діяльності, тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб у розмірі десяти мінімальних заробітних плат, на фізичних осіб - підприємців - у розмірі семи мінімальних заробітних плат. Згідно матеріалів справи, на підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області про проведення інспектування (планового, позапланового) від 11 грудня 2020 року № 5861 ОД та посвідчення (направлення) на здійснення заходу державного контролю від 15 грудня 2020 року №14.20.1-47/37, та наказу Головного управління Держпродспоживслужби у Миколаївській області про проведення санітарно-епідеміологічного обстеження закладів дошкільної освіти м. Очаков Миколаївської області від 14 грудня 2020 року №5907-ОД, посадовими особами відповідача [PERSON] та [PERSON] 15.12.2020р. було здійснено вихід за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта - [ADDRESS] для проведення планового заходу. Однак, не зважаючи на те, що оператору ринку було представлено посвідчення (направлення) на перевірку, службове посвідчення та підставу для здійснення заходу, директор ДНЗ (ясла-садок) №1 «Дзвіночок» \~ [PERSON] не допустила посадових осіб відповідача до здійснення державного контролю та нагляду, про що складено відповідний акт від 15.12.2020р. (а.с. 12-12зв.). Вказаний акт отримано директором ДНЗ №1 «Дзвіночок» О.Ю. Бобровою 15.12.2020 року, що підтверджується особистим підписом. Зі змісту зазначеного вище акту про недопуск вказано, що позивач обґрунтував відмову від допуску посадових осіб відповідача до проведення планового заходу посиланням на розпорядження міського голови та наказ управління освіти. Так, в матеріалах справи мається розпорядження Очаківського міського голови від 10 вересня 2020 р. № 134, згідно з п. 5 якого, заборонено відвідування закладів дошкільної освіти стороннім особам, не задіяним в освітньому процесі (а. с. 29). Аналогічна заборона міститься в наказі Управління освіти та з гуманітарних питань Очаківської міської ради від 10 вересня 2020 р. № 149 та алгоритмі організації роботи з дітьми та працівниками закладів дошкільної освіти міста Очакова на час карантину COVID-19 (а. с. 32-35). З даного приводу, проаналізувавши вказані вище правові норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що такі посилання позивача не могли слугувати підставою для недопуску посадових осіб відповідача до проведення заходу контролю ЗДО «Дзвіночок», позаяк право на проведення заходів контролю у формі інспектування надано ГУ ДПСС в Миколаївській області Законом України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» та ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не містять будь-яких виключень чи обмежень щодо їх проведення на період карантину. Акти посадових осіб місцевого самоврядування не можуть суперечити закону та/або встановлювати інше правове регулювання. Також, суд першої інстанції з огляду на вимоги ЗУ №877- V вірно зазначив у своєму рішенні про те, що дія ст. 5 цього Закону в частині вимоги про повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу, на ГУ ДПСС в Миколаївській області не розповсюджуються, адже не поширюється на відносини, які виникають під час проведення заходу державного нагляду (контролю) у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та ветеринарної медицини. Посилання апелянта в обґрунтування не допуску на відсутність у державних інспекторів засобів індивідуального захисту в період дії протиепідеміологічних заходів у закладах дошкільної освіти, та на Розпорядження Очаківського міського голови від 21.10.2020 року №148, колегія суддів відхиляє, оскільки Розпорядження Очаківського міського голови лише рекомендує керівникам підприємств, установ та організацій міста дотримуватися і забезпечити виконання протиепідеміологічних заходів. Водночас, звертаючись до суду з даним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за недопущення посадових осіб відповідача до здійснення планового заходу, позивач у позові вказував на те, що оскільки для проведення перевірки прибула особа, яка не була уповноважена на її проведення [PERSON] , відтак посадова особа позивача правомірно не допустила посадових відповідача до проведення перевірки, у зв`язку із відсутністю у одного з перевіряючих відповідних повноважень. Аналогічний довод міститься також і в апеляційній скарзі. Суд першої інстанції надаючи оцінку такому доводу позивача вказав, що оскільки зазначена обставина не була підставою для недопуску до здійснення заходу контролю, наявність серед перевіряючих осіб, які не визначені в наказі та направленні не має значення. Однак колегія суддів такий висновок суду першої інстанції вважає хибним, оскільки згідно з п.п.1, 2 ч.5 ст.7 Закону №877 перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання. Як вже було вказано вище, посадовими особами ГУ ДПСС в Миколаївській області, яким було доручено здійснити плановий захід контролю, і які зазначені у відповідних наказі та посвідченні, є державний інспектор Ганус Л.А. та провідний фахівець Передерій Т.А. В той же час, Акт про недопуск до здійснення заходу державного контролю, підписаний [PERSON] та Буцулою І.В., при цьому що останній не був вказаний у наказі та у направленні на проведення відповідного планового заходу. Апеляційний суд вважає за необхідне наголосити, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен діяти виключно на підставі повноважень, в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Отже, колегія суддів погоджується з доводами скаржника про те, що акт про недопуск, який став підставою для прийняття оспорюваної у межах даної справи постанови, було підписано неуповноваженою на проведення перевірки особою [PERSON] . Доводи відповідача про те, що Боцула І.В. є посадовою особою відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Березанського міжрайонного управління ГУ ДПСС в Миколаївській області та діяв на виконання наказу ГУ ДПСС в Миколаївській області від 14 грудня 2020 р. № 5907-ОД "Про проведення санітарно-епідеміологічного обстеження закладів дошкільної освіти м. Очакова Миколаївської області" (а. с. 105-106) апеляційний суд оцінює критично, так як саме наказом про проведення перевірки та направленням визначається вичерпний перелік посадових осіб суб`єкта владних повноважень, які наділяються повноваженнями на проведення заходу контролю. Посада чи будь-який інший наказ, не дають право зазначеній посадовій особі приступати до проведення заходу контролю, який здійснюється на підставі іншого наказу та іншими посадовими особами. Враховуючи викладене, колегія суддів у наведеній вище частині вважає помилковим висновок суду першої інстанції, адже матеріали справи свідчать про те, що відповідачем не було дотримано вищевказані положення Закону щодо порядку здійснення державного нагляду (контролю). Також, апеляційний суд вважає ґрунтовними й доводи апелянта про порушення відповідачем процедури прийняття спірної постанови, виходячи з наступного. За визначенням ч.ч. 9-11 ст. 66 Закону №2042, справа розглядається не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня отримання відповідною посадовою особою протоколу та інших матеріалів справи. За письмовим клопотанням особи, щодо якої складено протокол, розгляд справи відкладається, але не більше ніж на десять робочих днів, для подання нею додаткових матеріалів або з інших поважних причин. Час і місце розгляду справи повідомляються особі, щодо якої складено протокол, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дня її розгляду. Повідомлення про час і місце розгляду справи вручається особі, щодо якої складено протокол, або її представникові під розписку або надсилається їй рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення. Повідомлення про час і місце розгляду справи, надіслане рекомендованим поштовим відправленням за місцезнаходженням (місцем проживання) особи, щодо якої складено протокол, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вважається врученим незалежно від факту його отримання такою особою. Справа може бути розглянута за відсутності особи, щодо якої складено протокол, якщо є відомості про її належне повідомлення про час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Саме на уповноважену посадову особу, яка розглядає таку справу, покладається обов`язок з`ясувати чи поінформовано особу. При цьому, саме лише надсилання повідомлення (без доказів його отримання) не свідчить про її поінформованість. У разі неналежного інформування особи, яка притягується до відповідальності, уповноважена особа не може розпочинати розгляд справи, про що прямо зазначено в ч. 11 ст.66 Закону №2042. З наведеного апеляційний суд робить висновок про те, що обов`язок суб`єкта владних повноважень повідомляти про час і місце розгляду справи не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про накладення штрафу вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (проінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини у даній справі відповідно до приписів ч.2 ст.77 КАС України несе суб`єкт владних повноважень. Слід також вказати, що повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи, яка її стосується. У разі одержання повідомлення до засідання, але у строк, що є меншим за п`ятиденний, особа повинна вживати розумних заходів для реалізації своїх прав на участь у засіданні. Обґрунтовуючи правомірність своїх дій та дотримання процедури прийняття спірної у справі постанови, відповідач наголошує, що повідомлення про розгляд справи направлено позивачу 22.12.2020р., спірну у справі постанову було прийнято 12.01.2021р., відтак відповідач на його думку виконав покладений на нього приписами ст. 66 Закону №2042 обов`язок. У підтвердження цієї обставини в матеріалах справи наявний конверт зі штрихкодовим ідентифікатором 5400307802100, дослідивши який апеляційний суд звертає увагу, що вказаний доказ не містить в собі ані відомостей про зміст та перелік документів, які були вкладені у таке відправлення, ані відомостей про дату його отримання позивачем. Будь-яких інших доказів повідомлення позивача про час та місце розгляду справи відповідач не надав і на існування таких доказів не посилається. В свою чергу, позивач зазначив, що відповідний лист з повідомленням про розгляд справи щодо порушення законодавства про харчові продукти ним було отримано лише 22.01.2021р., вже після прийняття спірної у справі постанови. Тобто, на дату прийняття оскаржуваної постанови 12.01.2021р. в.о. начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області, яка здійснювала такий розгляд та приймала спірну постанову, не мала відомостей про проінформованість керівника ЗДО «Дзвіночок» щодо дати, часу та місця розгляду справи. Таким чином, відповідачем не доведено належними доказами факту належного та своєчасного повідомлення позивача про розгляд відносно нього справи. Обставин, які б свідчили про ухилення позивача від отримання повідомлення колегією суддів також не встановлено, та відповідачем про такі не зазначено. З огляду на встановлені вище обставини, судова колегія вважає також хибним висновок суду першої інстанції про дотримання відповідачем процедури розгляду справи щодо порушення законодавства про харчові продукти, за результатами якого було прийнято спірну постанову. Оскільки відповідач не довів правомірності своїх дій під час здійснення планового заходу та під час прийняття постанови про накладення на позивача штрафу за порушення ЗУ «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», тому винесена на підставі акту про недопуск до проведення планового заходу за результатами такого розгляду постанова про накладення штрафу №14.4-12/02 від 12.01.2021 року є протиправною та підлягає скасуванню. Відтак, враховуючи усе наведене вище, апеляційний суд вважає обґрунтованими та доведеними позовні вимоги та доводи апеляційної скарги ЗДО №1 «Дзвіночок». Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України» ) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень. Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Враховуючи вищенаведене, відповідно до положень статті 317 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог закладу дошкільної освіти №1 «Дзвіночок».

Результат розгляду: granted