Рішення адміністративного суду від 2024-03-19 00:00:00+02

[PERSON] у травні 2023 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління Національної поліції в Рівненській області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати пункту 1 наказу від 29 квітня 2023 року №467 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та наказ від 09 травня 2023 року №104 о/с «По особовому складу»; поновити його на посаді начальника відділення поліції №1 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області; стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 10 травня 2023 року по день поновлення на посаді. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що наказом від 09 травня 2023 року №104 о/с його звільнено зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Підставою для прийняття вказаного наказу є наказ начальника ГУНП в Рівненській області від 29 квітня 2023 року №467. Прийняттю наказів передувало проведення службового розслідування, висновком якого від 25 квітня 2023 року встановлено факт порушення [PERSON] службової дисципліни, що виразилось у перебуванні під час несення служби у стані алкогольного сп`яніння. Позивач вважає, що висновки оскаржуваних наказів та службового розслідування не відповідають фактичним обставинам. Так його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» у частині недотримання Присяги поліцейського, однак в матеріалах службового розслідування та в оскаржуваному наказі відсутнє обґрунтування, в чому полягає порушення Присяги. Позивач заперечує факт перебування у стані алкогольного сп`яніння під час несення служби. Дисциплінарною комісією та начальником ГУНП в Рівненській області не враховано його пояснення, зокрема про те, що 25 лютого 2023 року вранці у зв`язку з високим артеріальним тиском (хворіє хронічною гіпертонічною хворобою тривалий час) позивач випив 20-30 крапель ліків «Барбовал», а тому був змушений добиратися до місця роботи попутним транспортом, через що запізнився на селекторну нараду десь на пів години. Після її закінчення позивач був у справах в Млинівській селищній раді та близько 11:30 йому зателефонував помічник чергового, повідомивши про прибуття до відділення поліції працівників Управління головної інспекції (УГІ) ГУ НП в Рівненській області. Як стверджує позивач, після цього у нього знову піднявся артеріальний тиск та він повторно вжив 20-30 крапель «Барбовалу». По прибуттю до відділення поліції працівники Управління головної інспекції (УГІ) ГУНП в Рівненській області у службовому кабінеті запропонували пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». За результатами проведення освідування приладом було зафіксовано стан алкогольного сп`яніння 0,89 проміле та цей результат позивач не оспорює, однак вважає, що помилкові результати алкотесту обумовлені виключно обставинами вживання ним спиртовмісного лікарського препарату «Барбовал», оскільки алкоголь адсорбується на слизовій оболонці ротової порожнини і глотки та виділяється з повітрям, що видихається, протягом 10-20 хвилин у значній концентрації. Також зауважив, що жодних характерних ознак сп`яніння (порушення координації рухів, запаху алкоголю з порожнини рота та ін.) перед проведенням освідування у нього не було, що підтвердив у своїх письмових поясненнях капітан поліції Шевчук В.М . З цих підстав позивач вважає, що висновки про вчинення ним дисциплінарного проступку ґрунтуються лише на припущеннях, не підтверджені належними і допустимими доказами. Як зазначив позивач, працівники УГІ ГУНП в Рівненській області будь-яких пояснень у нього не відбирали та не пропонували їх надати. Окрім того позивач наголосив, що дисциплінарна відповідальність за появу на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння може наступати лише у випадках здійснення вказаного діяння у робочий день. Проте позивач вважає, що субота 25 лютого 2023 року не може вважатися робочим днем, так як відповідно до затвердженого наказом ГУНП в Рівненській області від 09 серпня 2016 року №383 внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців та працівників апарату ГУНП в Рівненській області субота є вихідним днем. При цьому, на його думку, наказ ГУНП в Рівненській області від 17 січня 2023 року №102 «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності поліцейських ГУНП в Рівненській області на період дії на території України воєнного стану» є незаконним та суперечить статті 45 Конституції України, положенням статті 91 Закону України «Про Національну поліцію». Аналогічно із цих причин не може вважатися порушенням трудової дисципліни, абзацу другого розділу 1, абзацу тридцять третього розділу 2 та розділу 5 посадової інструкції, пункту 25 розділу VII Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 травня 2017 року №440, непроведення інструктажу добовому наряду у суботу - вихідний день. Позивач вказав, що недоведеність вчинення ним дисциплінарного проступку, а так само накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (при тому, що у судовому порядку оскаржено інший наказ від 20 лютого 2023 року №174 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани) не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень та має наслідком його скасування. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року у задоволенні позову відмовлено. Не погодившись з ухваленим судовим рішення, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом першої інстанції помилково ототожнено поняття алкогольного сп`яніння, тобто фізіологічного стану організму з наявністю дози алкоголю у крові зі станом наявності фіксованого алкоголю в ротоглотці особи, що є різними явищами. Стосовно того факту, що за медичною допомогою у зв`язку з поганим самопочуттям 25.02.2023 не звертався зазначив, що оскільки захворювання є хронічним, в подальшому стан нормалізувався, то необхідності у зверненні за медичною допомогою не було необхідності. Вказує, що жодних ознак алкогольного сп`яніння у нього не було, що підтверджується письмовими поясненнями капітана поліції Шевчука В.М . Відповідач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити таку без задоволення, а рішення суд першої інстанції без зиін. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що [PERSON] з 07 листопада 2015 року проходив службу в Національній поліції України, зокрема з 02 лютого 2021 року перебував на посаді начальника відділення поліції №1 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області. За хронологією та послідовністю подій у цій справі встановлено, що 25 лютого 2023 року працівниками УГІ ГУНП в Рівненській області здійснено виїзд до відділення поліції №1 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області, де було виявлено, що начальник відділення поліції №1 підполковник поліції [PERSON] перебував на робочому місці, у службовому кабінеті, з ознаками алкогольного сп`яніння: об 11:54 з використанням газоаналізатора «Аlcotest Drager 6820» встановлено позитивний результат - 0,89 проміле (а.с.178 том 1). [PERSON] від проведення медичного освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився, про що складено акт від 25 лютого 2023 року №2401/208/01-2023 (а.с.179 том 1). Ця подія зареєстрована в ІТС ІПНП відділення поліції №1 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області за №650 від 25 лютого 2023 року (а.с.234 том 1). На підставі доповідної записки начальника УГІ ГУНП в Рівненській області від 25 лютого 2023 року (а.с.177 том 1) наказом начальника ГУНП в Рівненській області від 25 лютого 2023 року №425 за цим фактом призначено службове розслідування; на період проведення службового розслідування [PERSON] відсторонено від виконання службових обов`язків (а.с.180 том 1). Відсторонення від виконання службових обов`язків приведено в дію наказом від 27 лютого 2023 року №42 о/с (а.с.182 том 1). На підставі доповідної записки начальника УГІ ГУНП в Рівненській області (а.с.183 том 1) наказом начальника ГУНП в Рівненській області від 11 березня 2023 року №543 (а.с.184 том 1) продовжено строк службового розслідування до 25 березня 2023 року. Згідно з наказом начальника ГУНП в Рівненській області від 16 березня 2023 року №603 (а.с.185 том 1) у зв`язку із перебуванням [PERSON] на лікарняному, що підтверджується листом Комунального закладу «Волинська обласна клінічна лікарня» від 16 березня 2203 року №1.10/634, неможливо отримати його пояснення з метою встановлення усіх обставин події, причин та умов вчинення дисциплінарного проступку, та вирішено до строку проведення службового розслідування, призначеного наказом від 25 лютого 2023 року №425, не зараховувати час перебування [PERSON] на лікарняному. Як слідує зі змісту висновку службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни начальником відділення поліції №1 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області [PERSON] від 25 квітня 2023 року (а.с.186-202 том 1), дисциплінарна комісія, розглянувши у формі письмового провадження матеріали службового розслідування, встановила, що у діях [PERSON] наявні грубі порушення службової та виконавської дисципліни, зокрема останній вчасно не з`явився на нараду, керівництво ГУНП в Рівненській області про причини запізнення не повідомив та він перебував у службовому кабінеті, під час відеоселекторної наради, у стані алкогольного сп`яніння, добовому наряду особисто не провів цільовий інструктаж, проте проставив підписи у журналі інструктажів та іншій службовій документації про їх проведення. Дисциплінарна комісія рекомендувала застосувати до [PERSON] дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. [PERSON] повідомив, що не вважає себе винним у вчиненні дисциплінарного проступку, оскільки в стані алкогольного сп`яніння не перебував, а результати алкотесту обумовлені виключно обставинами вживання медичного препарату «Барбовал», про що надав виписки з медичних закладів та копію довідки від 20 квітня 2023 року №2003/1-7 Комунального підприємства «Волинський медичний центр терапії залежностей» Волинської обласної ради на адвокатський запит. Висновок службового розслідування 25 квітня 2023 року затверджено начальником ГУНП в Рівненській області. На підставі висновку службового розслідування пунктом 1 наказу ГУНП в Рівненській області від 29 квітня 2023 року №467 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні вимог пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» у частині недотримання Присяги поліцейською, текст якої закріплено у частині 1 статті 64 цього ж Закону, а також невиконання нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, пункту 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у частині зобов`язань утримуватися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України, пункту 14 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у частині заборони поліцейському перебувати у стані алкогольного сп`яніння під час несення служби, скоєнні дій, які дискредитують звання поліцейського, абзацу другого розділу 1, абзацу тридцять третього розділу 2 та розділу 5 посадової інструкції начальника відділення поліції №1 Дубенського районного відділу поліції ГУНП, затвердженого 20 січня 2023 року начальником Дубенського районного відділу поліції ГУНП, пункту 25 розділу VII Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 травня 2017 року №440, у частині непроведення інструктажу добовому наряду, начальника відділення поліції №1 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області підполковника поліції [PERSON] згідно з пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено із служби в поліції (а.с.63-64 том 1). Наказом ГУНП в Рівненській області від 09 травня 2023 року №104 о/с «По особовому складу» начальника відділення поліції №1 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області підполковника поліції [PERSON] звільнено зі служби в поліції відповідно до частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) 09 травня 2023 року (а.с.67 том 1). Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів суду правомірність та законність своїх дій у застосуванні до [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, в діях якого є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення; спірні рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені наведеними законодавчими приписами. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII). Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Положеннями статті 19 вказаного Закону також передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. За змістом пункту 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту. Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог. Як передбачено статтею 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (частина перша). Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу. Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння. Згідно з положеннями статті 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом. Відповідно до ст. 12 Закону №2337-УІІІ дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Стаття 13 Закону №2337-УІІІ передбачає, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції. Зміст положень Дисциплінарного статуту ОВС свідчить про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих і підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативно-правовими актами передбачені. Водночас підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні поліцейським службової дисципліни. Такими обставинами є лише фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діяннях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків і причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни. У цій справі підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції був висновок відповідача про перебування позивача на службі в нетверезому стані. Чинним законодавством не визначено характеру та обсягу доказів, якими може підтверджуватися факт перебування особи на службі (на роботі) в стані алкогольного сп`яніння, а тому під час підтвердження або спростування таких обставин необхідно застосовувати загальні положення КАС України, що регулюють порядок надання доказів і розкривають поняття їхньої належності, достатності, допустимості. Нетверезий стан працівника або особи, яка проходить публічну службу, може бути підтверджено як медичним висновком, так і іншими видами доказів (актами та іншими документами, поясненням сторін і третіх осіб, показаннями свідків), які мають бути відповідно оцінені судом. Аналогічний висновок був висловлений у постановах Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року в справі №806/2272/16, від 07 листопада 2019 року в справі №826/1610/18. Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція № 1413/27858), передбачено, що ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду. Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. При цьому, до спірних правовідносини не застосовуються норми Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, оскільки вона визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, однак не застосовується для процедури огляду працівників на стан алкогольного сп`яніння. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29 травня 2020 року у справі №819/1394/17. Згідно з частиною першою ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд звертає увагу, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу. При цьому, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни. Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення. Отже, службовим розслідуванням має бути встановлено, зокрема наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) воно було призначено. Водночас суд повинен дослідити чи відповідають висновки службового розслідування меті та підставам його призначення, і чи дійсно в ході проведення службового розслідування підтвердилися відомості, які стали підставою для його призначення. Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що результати «Аlcotest Drager 6820» в даній справі не є належним та допустимим доказом, оскільки його використання при освідуванні проведено з порушенням встановленої процедури використання спеціальних технічних засобів вимірювальної техніки, оскільки позивач в розумінні законодавчих вимог не був водієм чи іншим учасником дорожнього руху. Крім того, огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не проводився. Таким чином, зібраними доказами у справі не доведено факт перебування позивача на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння. Попри це, позивач в межах службового розслідування надавав пояснення відповідно до яких він алкоголю не вживав, а лише прийняв ліки «Барбовал». Також, матеріалам справи підтверджується наявність у позивача гіпертонічної хвороби. Згідно з виписним епікризом КНП «Підгайцівський центр ПМСД Підгайцівської сільської ради» (том 1, а.с. 112) підтверджується у позивача наявність гіпертонічної хвороби 2 стадії 2 ступеня, криховий перебіг, гіпертонічний криз, що обумовлює необхідність приймати відповідні медичні препарати для нормалізації серцевої діяльності. Згідно з довідкою КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» Волинської обласної ради (том 1, а.с. 107), препарат «Барбовал» (краплі), який належить до фармакотерапевничної групи «Снодійні та седативні препарати. Барбітурати та комбінації», а ткож містить у своєму складі етанол (96%), який посилює ефекти кожного з компонентів препарату, при певних умовах, може впливати на показники приладу «Alcotest 6510» при визначенні наявності або вимірюванні вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі. Вживання спиртовмісного лікарського засобу «Барбовал (краплі)» може привести до неправильних показників при дослідженні повітря, що видихається на вміст алкоголю. Помилковий результат дослідження може бути отриманий за рахунок невеликих кількостей алкоголю, що адсорбувався на слизовій оболонці ротоглотки при вживанні безпосередньо перед дослідженням ліків, які містять спирт. Це так званий зафіксований алкоголь. При вживаннні невеликих кількостей, наприклад 20 крапель лікарського препарату «Барбовал» алкоголь адсорбується на слизовій оболонці ротової порожнини і глотки та виділяється з повітрям, що видихається, протягом 10-20 хвилин у значній концентрації. Аналізуючи вищенаведене, відповідачем не доведено факт перебування позивача на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння, та правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за наслідками проведеного службового розслідування, відтак оскаржені Наказ ГУНП в Рівненській області від 29 квітня 2023 року №467 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині застосування до підполковника поліції [PERSON] дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції та Наказ ГУНП в Рівненській області від 09 травня 2023 року №104 о/с «По особовому складу» про звільнення начальника відділення поліції №1 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області підполковника поліції [PERSON] зі служби в поліції відповідно до частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) 09 травня 2023 року є протиправними та підлягаю скасуванню, а позивач підлягає поновленню на займаній посаді з дати, наступної після звільнення, тобто з 10 травня 2023 року. Крім цього, у відповідності до ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» встановлено, що при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100. Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» передбачено, що середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. У відповідності до п.5 Порядку №100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Відповідно до п. 8 вказаного Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Відповідно до довідки про доходи ГУНП в Рівненській області від 31.05.2023 року №576 (том 1, а.с. 172), загальна сума доходу [PERSON] у період за березень-квітень 2023 року становить 31330,04 грн., при цьому середньоденна заробітна плата складає 513 грн. 61 коп. (31330,04 / 61 календарний день). Таким чином, втрачений заробіток за час вимушеного прогулу з 10 травня 2023 року по 19 березня 2024 року становить 161 692 грн. 65 коп. (513 грн. 31 коп. х 315 календарних днів вимушеного прогулу), який слід стягнути з ГУНП в Рівненській області. Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, відтак адміністративний позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустився помилки в частині застосування норм матеріального та процесуального права, а тому дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення позову. За таких обставин колегія суддів вважає правильним скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Результат розгляду: granted