Рішення адміністративного суду від 2022-09-13 00:00:00+03

Історія справи. Товариство з обмеженою відповідальністю «Ливарний завод «Символ» (далі - Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління Державної служби України з питань праці в Чернігівській області (далі - Відповідач) про скасування постанови від 24.12.2021 № 25-01-016/0079/125. В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач зазначив, що інспекційне відвідування, щодо якого винесено спірну постанову, було призначено Відповідачем за відсутності правових підстав. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 червня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у Відповідача не було правових підстав призначати інспекційне відвідування Позивача за зверненням голови обласної ради до Держпраці з проханням щодо проведення контрольного позапланового заходу у суб`єктів господарювання з питань дотримання вимог законодавства про з охорони праці та законодавства про працю виробничих об`єктів. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування заявлених апеляційних вимог, Апелянт зазначає, що інспекційне відвідування Позивача було призначене на підставі звернення голови облради, що прямо передбачено абзацом 10 частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Разом з тим, Апелянт вказує, що Позивач на вимогу контролюючого органу не надав витребувані в нього документи і що за результатами спроби провести контрольний захід інспектором праці було складено акт за уніфікованою формою, затвердженою наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 27.10.2020 № 2161, про неможливість проведення відповідного заходу державного контролю. При цьому, Апелянт звертає увагу на те, що ним було належним чином повідомлено Позивача про розгляд справи. Також, на переконання Апелянта, Позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за перешкоджання у проведенні інспекційного відвідування з питань дотримання законодавства про працю. З цих та інших підстав Апелянт вважає, що рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2022 та від 10.08.2022 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції. Разом з тим, у своєму відзиві Позивач наполягає на відсутності у голови облради повноважень щодо звернення до органів Держпраці з приводу проведення перевірок. Крім того, Позивач зазначає, що складений Відповідачем акт про неможливість проведення заходу державного контролю є незаконним, оскільки засновується на постанові КМУ від 17.07.2013 № 509, яка скасована в судовому порядку рішенням у справі № 640/17424/19. Також, Позивач зазначає, що в акті, складеному Відповідачем, не зазначено всіх необхідних відомостей, які він повинен містити. Позивач зазначає, що він не перешкоджав проведенню Відповідачем заходу контролю, що контролюючий орган мав можливість потрапити на підприємство і що він листом № 09/012-01 повідомляв про необхідність надання більше часу для подачі витребуваних у нього документів з наведенням відповідних причин. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - зміні з наступних підстав. Обставини справи, установлені судом першої інстанції. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Ливарний завод «Символ» є юридичною особою (код ЄДРПОУ 40340699), фактичне місцезнаходження якого є: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Захисників України, 25, про що вказано в акті перевірки від 09.12.2021 № 05-03/921ПЗ. Управлінням Держпраці у Чернігівській області, у період з 08.12.2021 по 09.12.2021, на підставі листа Чернігівської обласної ради від 02.12.2021 № а-85-09/1-02, наказу від 07.12.2021 № 1899-Н, направлення від 07.12.2021 № 917, у ТОВ «Ливарний завод «Символ» призначена позапланова перевірка щодо дотримання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів. 24.12.2021 Відповідачем винесено постанову про накладення штрафу № 25-01-016/0079/125 та на ТОВ «Ливарний завод «Символ» накладено штраф в розмірі 104000,00 грн Позивач, вважаючи зазначену постанову протиправною, звернувся до суду з цим позовом. Нормативно-правове обґрунтування. Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України), Законами України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V), «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР), Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення № 96), Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 (далі - Порядок № 295), Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок № 509). Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі статтею 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами (частина четверта); зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої-восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої-четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої-четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону (частина п`ята). У ст.ст. 3, 4 Закону № 877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється, зокрема, за принципами: рівності прав і законних інтересів усіх суб`єктів господарювання; гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю); презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю). Державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 6 Закону № 877-V підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема: - звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності); - звернення посадових осіб органів місцевого самоврядування про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства у випадках, коли право на подання такого звернення передбачено законом. Статтею 55 Закону № 280/97-ВР передбачено, що голова районної, обласної, районної у місті ради: 1) скликає сесії ради, повідомляє депутатам і доводить до відома населення інформацію про час і місце проведення сесії ради, питання, які передбачається внести на розгляд ради, веде засідання ради; 2) забезпечує підготовку сесій ради і питань, що вносяться на її розгляд, доведення рішень ради до виконавців, організує контроль за їх виконанням; 3) представляє раді кандидатури для обрання на посаду відповідно заступника голови районної, районної у місті ради чи першого заступника, заступника голови обласної ради; вносить на затвердження ради пропозиції щодо структури органів ради, її виконавчого апарату, витрат на їх утримання; 4) вносить раді пропозиції щодо утворення і обрання постійних комісій ради; 5) координує діяльність постійних комісій ради, дає їм доручення, сприяє організації виконання їх рекомендацій; 6) організує подання депутатам допомоги у здійсненні ними своїх повноважень; 7) організує відповідно до законодавства проведення референдумів та виборів до органів державної влади і місцевого самоврядування; 8) організує роботу президії (колегії) ради (у разі її створення); 9) призначає і звільняє керівників та інших працівників структурних підрозділів виконавчого апарату ради; 10) здійснює керівництво виконавчим апаратом ради; 11) є розпорядником коштів, передбачених на утримання ради та її виконавчого апарату; 12) підписує рішення ради, протоколи сесій ради; 13) забезпечує роботу по розгляду звернень громадян та доступу до публічної інформації; веде особистий прийом громадян; 14) забезпечує гласність у роботі ради та її органів, обговорення громадянами проектів рішень ради, важливих питань місцевого значення, вивчення громадської думки, оприлюднює рішення ради; 15) представляє раду у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, трудовими колективами, адміністрацією підприємств, установ, організацій і громадянами, а також у зовнішніх відносинах відповідно до законодавства; 16) за рішенням ради звертається до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальних громад у сфері їх спільних інтересів, а також повноваження районних, обласних рад та їх органів; 17) звітує перед радою про свою діяльність не менше одного разу на рік, у тому числі провиконання Закону України «Про доступ до публічної інформації», здійснення державної регуляторної політики відповідно виконавчим апаратом районної, обласної ради, районної у місті ради, а на вимогу не менш як третини депутатів - у визначений радою термін; 18) вирішує інші питання, доручені йому радою. Частиною першою статті 259 КЗпП України встановлено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Основні засади процедури здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, на час виникнення спірних правовідносин були врегульовані Порядком № 295. Відповідно до пункту 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів. У підпункті 3 пункту 5 Порядку № 295 визначено, що інспекційні відвідування проводяться, у тому числі, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту. Відповідно до пункту 8 Порядку № 295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню. Згідно з пунктом 9 Порядку № 295 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення. На підставі пункту 11 Порядку № 295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування. Пунктом 12 Порядку № 295 визначено, що вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання. Відповідно до пункту 14 Порядку № 295 під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право: 1) перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення; 2) не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі: відсутності службового посвідчення; якщо на офіційному веб-сайті Держпраці відсутні рішення Мінсоцполітики про форми службового посвідчення інспектора праці, акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню; якщо строк проведення інспекційного відвідування перевищує строки, визначені пунктом 10 цього Порядку; 3) подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження про усунення порушень до акта або припису; 4) вимагати від інспектора праці внесення запису про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу перевірок об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником; 5) перед підписанням акта бути поінформованим про свої права та обов`язки; 6) вимагати від інспектора праці додержання вимог законодавства; 7) вимагати нерозголошення інформації, що становить комерційну таємницю або є конфіденційною інформацією об`єкта відвідування; 8) оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії інспектора праці; 9) отримувати консультативну допомогу від інспектора праці з метою запобігання порушенням під час проведення інспекційних відвідувань, невиїзних інспектувань. Згідно з пунктом 15 Порядку № 295 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою. Статтею 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення. Юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення. Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою-сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення», визначено Порядком 17.07.2013 № 509. Відповідно до пункту 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками. Штрафи можуть бути накладені, у тому числі, на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади. Пунктами 3, 8 Порядку № 509 передбачено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу. Розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. Зазначена особа роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу. Розгляд справ на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, акта, зазначеного в абзаці п`ятому пункту 2 цього Порядку, здійснюється уповноваженими посадовими особами Держпраці та її територіальних органів. Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка. Відповідно до пунктів 6, 7 Порядку № 509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що законодавством чітко визначено порядок проведення органами Держпраці інспекційного відвідування суб`єктів господарювання з метою перевірки дотримання ними вимог законодавства про працю. Разом з тим, створення суб`єктом господарювання перешкод контролюючому органу у проведенні перевірки за наявності правових підстав для її проведення, зокрема ненадання витребуваних у нього документів, тягне настання наслідків у вигляді відповідальності, передбаченої чинним законодавством (накладення штрафу). Обставини справи, установлені судом апеляційної інстанції. До Управління Держпраці в Чернігівській області від Чернігівської обласної ради за підписом Голови вказаної ради надійшов лист від 02.12.2021 № а-85-09/1-02, в якому Голова облради повідомив про звернення до ради працівників ТОВ «ЕКРАН УКВ» щодо роботи ливарного виробництва з порушеннями трудового законодавства та законодавства з охорони праці /т.1 а.с.11, 105/. У зв`язку з викладеними обставинами, з посиланням на ст. 6 Закону № 877-V, Голова облради просив Управління Держпраці в Чернігівській області провести перевірку, зокрема ТОВ «Завод «Символ», щодо дотримання вимог з охорони праці та законодавства про працю виробничих об`єктів /т. 1 а.с. 11, 105/. У зв`язку з надходженням вказаного звернення Відповідачем видано наказ від 07.12.2021 № 1899-Н «Про проведення контрольного заходу», яким призначено проведення позапланового контрольного заходу щодо підприємства Позивача та видано направлення на його проведення /т. 1 а.с. 13, 90/. 08.12.2021 Відповідачем було надіслано Позивачу вимогу № 25-01-016/0176 про надання документів, якою Позивача зобов`язано у строк до 11:00 год. 09.12.2021 надати належним чином завірені копії документів за вказаним відповідним переліком для проведення заходу державного контролю /т. 1 а.с. 14/. 09.12.2021 Позивач листом № 09/012-01 повідомив Відповідача про те, що у зв`язку з карантином усі працівники, окрім чергового [PERSON] , перебувають на карантині, тому надання витребуваних документів, що загалом налічують 89 найменувань у стислі терміни до 11:00 год. 09.12.2021 є неможливим /т. 1 а.с. 15/. У цей же день, 09.12.2021, Відповідачем складено акт № 25-01-0160079 про неможливість проведення державного контролю, в якому зазначено, що Позивач не надав витребувані в нього документи в установлені строки /т. 1 а.с. 16-18/. Крім того, 09.12.2021 Відповідачем складено акт № 05-03/921ПЗ за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) /т.1 а.с.29-47/. 14.12.2021 Позивачу було надіслано повідомлення щодо вказаного акта /т. 1 а.с. 21/. 15.12.2021 Відповідачем складено припис № 05-03/951ПЗ, яким Позивача зобов`язано усунути виявлені порушення законодавства у сферах охорони праці та промислової безпеки /т.1 а.с.48-55/. 24.12.2021 Відповідачем винесено постанову № 25-01-016/0079/125 про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення /т. 1 а.с.24/. Зазначеною постановою на Позивача накладено штраф у розмірі 104 000,00 грн за створення перешкод у проведенні контрольного заходу з питань додержання законодавства про працю, тобто за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 259 КЗпП України. Висновки суду апеляційної інстанції. Отже, інспекційне відвідування підприємства Позивача було призначено Відповідачем на підставі звернення посадової особи органу місцевого самоврядування (Голови Чернігівської облради), направленого у зв`язку з надходженням звернень фізичних осіб (працівників підприємства ТОВ «ЕКРАН УКВ»), що відповідає вимогам ст. 6 Закону № 877-V. Тож, висновки суду першої інстанції щодо протиправності призначення Відповідачем вказаного заходу контрою є безпідставними. Доводи Позивача про те, що до повноважень голови облради, визначених у Законі № 280/97-ВР, не належить звернення до органів Держпраці з вимогою щодо проведення заходу контролю, колегія суддів відхиляє, оскільки, як відзначалося вище, така підстава для призначення перевірки прямо передбачена спеціальним Законом № 877-V, що врегульовує відповідні правовідносини. Крім того, вказане звернення було надіслано до органів Держпраці у зв`язку з надходженням звернень фізичних осіб, що також є самостійною правовою підставою для призначення відповідного інспекційного відвідування. Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що Відповідачем було надано Позивачу строк менше одного дня для подання витребуваних у нього документів за відповідним переліком, що становлять великий об`єм (а саме з 08.12.2021 до 11:00 год. 09.12.2021). При цьому, як вбачається зі встановлених вище обставин, Позивач не відмовлявся від надання таких документів, не заперечував проти проведення інспекційного відвідування його підприємства та не створював перешкод у його проведенні, а лише повідомив Відповідача про необхідність надання йому більше часу, щоб подати такі документи, та навів відповідні причини, з яких вимога не може бути виконана у встановлені органом Держпраці стислі строки. Втім, Відповідач не надав Позивачу жодної відповіді на відповідний лист, а натомість у цей же день (09.12.2021) склав акт про неможливість проведення заходу державного контролю та 24.12.2021 виніс постанову про накладення штрафу за створення перешкод у проведенні контрольного заходу з питань праці, а саме за ненадання інформації, документів, які витребовувалися. Водночас, колегія суддів також звертає увагу на те, що спірне інспекційне відвідування було призначено за адресою підприємства Позивача у м. Чернігові, але безпосередньо юридична особа Позивача знаходиться у м. Вінниця, що також мало бути враховано органом контролю при визначенні строку подачі документів. Крім того, ані до суду першої інстанції, ані під час апеляційного провадження Відповідачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували, що ним здійснювався виїзд за адресою підприємства Позивача і що уповноважені особи контролюючого органу не були допущені Позивача до проведення заходу контролю. Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що строк для надання документів, які був установлений Позивачу, не є розумним, а спірна постанова про накладення штрафу є передчасною та винесена без дотримання принципів об`єктивності, неупередженості, прозорості, відкритості здійснення державного нагляду (контролю), регламентованих ст. 3 Закону № 877-V, та з порушенням принципу належного урядування. Разом з тим, судова колегія враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в п.п. 70, 71 рішення у справі «RYSOVSKYY v. UKRAINE» («Рисовський проти України») заява № 29979/04 Європейським судом з прав людини підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування», відповідно до якого, в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Крім того, у рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року Європейський суд з прав людини наголосив, що саме на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій та мінімізують ризик помилок. При цьому, апеляційний суд приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід. Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ практику Суду як джерело права. Перевіривши та всі доводи учасників справи, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно вирішив спір по суті заявлених позовних вимог, але внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, неповного встановлення обставин цієї справи та, відповідно, порушення норм процесуального права неправильно визначив мотиви для задоволення позову, що є підставою для зміни судового рішення в цій частині. Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Таким чином, апеляційна скарга Управління Державної служби України з питань праці в Чернігівській області підлягає задоволенню частково, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 червня 2022 року - змінити в частині мотивів задоволення позову. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін. Розподіл судових витрат. З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Результат розгляду: partial