Рішення адміністративного суду від 2022-08-05 00:00:00+03

05.04.2022 року Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просило суд стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] штраф в сумі 68000грн. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11.04.2022р. адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення штрафу залишено без руху. Приймаючи вищеозначене судове рішення судом першої інстанції вказано, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених\~ частиною 3 статті 161 КАС України, а саме не додано документ про сплату судового збору. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.06.2022р. у справі №420/5363/22 позов Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області повернуто позивачу без розгляду відповідно до приписів п.1 ч.4 ст.169 КАС України. Повертаючи позовну заяву Головному управлінню Держпродспоживслужби в Одеській області суд першої інстанції вказав про не усунення позивачем у встановлений судом строк недоліків позовної заяви, яку залишено без руху. Не погодившись із ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.06.2022 року про повернення позовної заяви позивачеві Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області подано апеляційну скаргу, у якій зазначено про порушення окружним адміністративним судом норм процесуального права та викладено прохання скасувати оскаржуване судове рішення із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що позовну заяву Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області необхідно було залишити без руху у строк до 09.04.2022р., тоді як процесуальне рішення судом першої інстанції прийнято лише 11.04.2022р. Також, скаржник стверджує, що копію ухвали від 11.04.2022р. про залишення позовної заяви без руху ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області не отримувало. На думку скаржника, судом першої інстанції не використано усіх можливих способів для повідомлення позивача про залишення позовної заяви без руху. Крім того, позивач зауважує, що з метою виконання приписів ч.3 ст.161 КАС України, 07.04.2020р. на адресу Одеського окружного адміністративного суду було надіслано заяву про усунення недоліків до якої було додано платіжне доручення №211 від 05.04.2022р. про сплату судового збору в сумі 2481грн., яку судом першої інстанції було отримано 14.04.2022р., тобто до винесення судового рішення про повернення позовної заяви позивачеві. В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає, з урахуванням такого. Зокрема, колегією суддів установлено, що 05.04.2022р. Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою щодо стягнення з ФОП [PERSON] штрафу в сумі 68000грн. Вимоги до позовної заяви наведено у статтях 160, 161 КАС України. Згідно із частиною 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У зв`язку з невідповідністю позовної заяви Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області вимогам ч.3 ст.161 КАС України, судом першої інстанції постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надано позивачу десятиденний строк, з дня отримання даного судового рішення, для їх усунення. Означене судове рішення було надіслано Головному управлінню Держпродспоживслужби в Одеській області в його електронний кабінет та доставлено адресату 11.04.2022р., що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа від 14.04.2022р. Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. З огляду на те, що у строк встановлений в ухвалі про залишення позовної заяви без руху Головним управління Держпродспоживслужби в Одеській області недоліки не усунуто, позовну заяву цілком обґрунтовано 20.06.2022р. (більш ніж через два місяці після доставки судового рішення про залишення позовної заяви без руху до електронного кабінету суб`єкта владних повноважень) було повернуто позивачеві. Поряд із чим, слід звернути увагу, що положення п.1\~ ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантують кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не лише держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, заявник як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, колегія суддів вказує на безпідставність тверджень скаржника про те, що ухвалу про залишення позовної заяви без руху Одеським окружним адміністративним судом ухвалено поза межами п`ятиденного строку, з урахуванням наступного. Так, як установлено колегією суддів, із даною позовною заявою Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області до Одеського окружного адміністративного суду звернулось 05.04.2022р. (вівторок). Згідно із ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Порядок обчислення процесуальних строків наведено у статті 120 КАС України, згідно із частиною 6 якої, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. З огляду на те, що п`ятий день (10.04.2022р.), після подання позовної заяви, припав на вихідний день (неділя), то судом першої інстанції у перший робочий день постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Отже, апеляційним судом установлено, що ухвалу від 11.04.2022р. Одеським окружним адміністративним судом постановлено у межах визначених приписами чинного процесуального законодавством строків. Стосовно доводів позивача про те, що ним не отримано ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11.04.2022р. про залишення позовної заяви без руху, суд апеляційної інстанції зазначає таке. У пункті 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення КАС України зазначено, що окремі підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Про початок функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у складі всіх необхідних для її повного функціонування підсистем (модулів) Вища рада правосуддя публікує оголошення у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади України. Так, у газеті "Голос України" від 04.09.2021 № 168 (7668) Вищою радою правосуддя опубліковано оголошення про початок функціонування трьох підсистеми (модулів) ЄСІТС - "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистеми відеоконференцзв`язку. Таким чином, зазначені в оголошенні Вищої ради правосуддя підсистеми (модулі) ЄСІТС почали офіційно функціонувати з 05.10.2021р. Згідно із частинами 4-7 статті 18 КАС України Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. Колегією суддів установлено, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області зареєстровано офіційну електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі. З матеріалів справи убачається, що ухвалу Одеського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без руху від 11.04.2022р. Головному управлінню Держпродспоживслужби в Одеській області було надіслано в його електронний кабінет та доставлено адресату 11.04.2022р., що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа від 14.04.2022р. Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Отже, враховуючи, що позивачем зареєстровано власну офіційну електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, апеляційний суд дійшов висновку, що вручення Головному управлінню Держпродспоживслужби в Одеській області копії судового рішення, шляхом його направлення в електронній формі до електронного \~кабінету, є належним способом повідомлення позивача про залишення позовної заяви без руху. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01.06.2022р. у справі 600/2444/21-а. Не є юридично спроможними, у контексті вирішення спірного питання, також посилання позивача на те, що 07.04.2020р. Головним управління Держпродспоживслужби в Одеській області на адресу Одеського окружного адміністративного суду надіслано заяву про усунення недоліків, до якої було додано платіжне доручення №211 від 05.04.2022р. про сплату судового збору в сумі 2481грн., яку судом першої інстанції отримано 14.04.2022р., оскільки жодних належних та допустимих доказів на підтвердження отримання окружним адміністративним судом такої заяви матеріали справи не містять. Між тим, колегія суддів відмічає, що додані скаржником до апеляційної скарги фіскальний чек від 07.04.2022р. та роздруківка із офіційного сайту «Укрпошта» не підтверджують, що Головним управління Держпродспоживслужби в Одеській області взагалі надсилалась на адресу Одеського окружного адміністративного суду, зокрема, заява про усунення недоліків від 07.04.2022р., до якої було додано платіжне доручення №211 від 05.04.2022р. На думку, апеляційного суду беззаперечним доказом надіслання кореспонденції може бути опис вкладення до цінного листа, а доказом її отримання - рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак, таких доказів матеріали справи не містять, а тому доводи означеної частини апеляційної скарги є не обґрунтованими та документально не підтвердженими. Крім того, суд апеляційної уважає за доцільне зазначити, що матеріали справи також не містять будь-яких заяв або клопотань про продовження строку на усунення недоліків позовної заяви. Відтак, установлені у межах розгляду даної справи фактичні обставини у повному обсязі спростовують наведені в апеляційній скарзі твердження позивача. Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі. За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи позивача, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи. Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування. З підстав визначених статтею 316 КАС України\~ суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied