Рішення адміністративного суду від 2022-11-17 00:00:00+02

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив cкасувати постанову про накладання адміністративного стягнення в справі про порушення митних правил №0033/40000/21 від 02 листопада 2021 року відносно [PERSON] . Відповідно до рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 15 серпня 2022 року в задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов. На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що відносно нього було оформлено адміністративний протокол 12 жовтня 2021 року в якому було зазначено, що 15 липня 2021 року на митному посту «Хмельницький» Хмельницької митниці за митною декларацією типу ІМ40АА №UA4000040/2021/001543 оформлений транспортний засіб марки Audi A-6 VIN: [NUMBER] на підставі Закону України від 15.04.2021 року «Про внесення змін до митного кодексу України щодо тимчасового спрощеного митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України». Даний транспортний засіб був ввезений на територію України [PERSON] як в режимі тимчасового ввезення та був переданий в володінні та розпорядженні іншій особі чим порушив ч.4 ст.469 МК України. Стверджує, що даним протоколом не доказується ввезення на територію України [PERSON] даного транспортного засобу, оскільки даний транспортний засіб був ввезений громадянином Румунії [PERSON] . Відсутні будь які докази відчуження транспортного засобу [PERSON] на користь [PERSON] , власником транспортного засобу відповідно до технічного паспорту є Латвійська фірма UAB «AURESITA PLIUS» ( LT), а не [PERSON] , яка і відчужувала транспортний засіб на користь [PERSON] .. Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного. Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України Серії [NUMBER] виданий 12.05.2009 року [PERSON] є громадянином України, та зареєстрований по [ADDRESS] . 12 жовтня 2021 року на [PERSON] був оформлений адміністративний протокол за порушення митних правил №0033/40000/21, відповідно якого, останній використовуючи паспорт громадянина Румунії ввіз на територію України 11 жовтня 2020 року транспортний засіб марки Audi A-6 VIN: [NUMBER] з метою особистого користування у митному режимі «тимчасове ввезення» терміном до одного року та даний транспортний засіб передав у володінні та користуванні іншій особі а саме [PERSON] . Адміністративний протокол був складений у відсутності правопорушника. З даних Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску вбачається, що [INFO] о 04:41 годин [PERSON] , [INFO] ввіз на територію України транспортний засіб для особистого користування марки Audi A-6 VIN: [NUMBER] д.н.з. [NUMBER] з метою особистого користування у митному режимі «тимчасове ввезення» терміном до одного року. З копії купчи (договору купівлі продажу) на а.с.112 вбачається, що [PERSON] купила 27.09.2020 року транспортний засіб марки Audi A-6 VIN: [NUMBER] д.н.з. [NUMBER] від Латвійської фірми UAB «AURESITA PLIUS» ( LT). З наданих на а.с.113 пояснень представнику митниці Попович Ю.М. вбачається, що остання стверджує, що автомобіль куплений від громадянина Литви та ввезений на територію України її чоловіком [PERSON] . 02 листопада 2021 року в справі про порушення митних правил №0033/40000/21 було винесена постанова та [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.4 ст.469 МК України і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. Так, за правилами ч. 5 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Як встановлено ч. 3 ст. 325 МК України такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкоплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Статтею 112 МК України передбачено, що митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті. Якщо заборони або обмеження щодо імпорту, що діяли на момент тимчасового ввезення товарів, скасовано протягом їх перебування у митному режимі тимчасового ввезення, дозволяється завершення митного режиму тимчасового ввезення шляхом випуску товарів для вільного обігу на митній території України. Митний режим тимчасового ввезення припиняється митним органом у разі конфіскації товарів, транспортних засобів комерційного призначення, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. У разі припинення митного режиму тимчасового ввезення згідно з частиною третьою цієї статті реекспорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення не вимагається, а забезпечення сплати митних платежів, надане відповідно до статті 110 цього Кодексу, підлягає поверненню (вивільненню). Тобто, відбулася передача товару (Audi A-6 VIN: [NUMBER] ) та, надане особою (яка поміщувала цей товар в даний митний режим) зобов`язання по завершенню митного режиму тимчасове ввезення, позивач не виконав. Митниця зафіксувала передачу товару і передачу прав і обов`язків по даному товару. Адже товар випущений у вільний обіг - тобто митний режим імпорт іншою особою - дружиною позивача. Таким чином, транспортний засіб марки Audi A-6 VIN: [NUMBER] , р/н [NUMBER] , який тимчасово ввезено позивачем на митну територію України, було передано у володіння, користування або розпорядження іншій особі, яка безпосередньо не поміщувала його у митний режим тимчасового ввезення. Отже, в діях позивача наявний склад правопорушення, передбачений ч.4 ст.469 МК України. Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 1-4 цього Кодексу. У відповідності до оскаржуваної постанови, на позивача накладено штраф у сумі 34000 грн. за передачу транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, за ч. 4 ст.469 МК України. З матеріалів справи встановлено, що транспортний засіб марки Audi A-6 д.н.з. [NUMBER] був ввезений на територію України 11.10.2020 року громадянином [PERSON] [INFO] , який одночасно є громадянином Румунії як [PERSON] , [INFO] , що підтверджується поясненнями його дружини [PERSON] надані працівнику митниці, та витягом з даних Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску від 11.10.2020 року . Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Як свідчать матеріали справи з метою залишення вказаного автомобіля на території України 27.09.2020 року був оформлений договір купівлі продажу автомобіля в період його перебування в Україні між [PERSON] та Латвійської фірми UAB «AURESITA PLIUS» ( LT), що розцінюється судом як намагання уникнути сплати митних платіж за ввезений автомобіль. За змістом статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Результат розгляду: denied