Рішення адміністративного суду від 2024-03-25 00:00:00+02

[PERSON] (далі також - позивач, [PERSON] ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Комісії Сумської обласної державної адміністрації з розгляду документів для видачі посвідчень громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі також - відповідач), третя особа: Департамент соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації, в якому просив суд: - визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Сумської обласної державної адміністрації з розгляду документів для видачі посвідчень громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи про відмову [PERSON] у видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, прийняте згідно з протоколом № 9 від 18.10.2023; - зобов`язати Комісію Сумської обласної державної адміністрації з розгляду документів для видачі посвідчень громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи видати [PERSON] посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має посвідчення особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, видане 08.11.2005. З метою заміни вказаного посвідчення відповідно до постанови КМУ №551 у лютому 2021 року позивач звернувся до Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації. За результатами розгляду його особової справи комісією з розгляду документів для видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи прийнято рішення про відсутність правових підстав для підтвердження [PERSON] статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки надані документи не підтверджують факт виконання робіт у зоні відчуження. Він оскаржив вказану відмову та рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 року її визнано протиправною і зобов`язано повторно розглянути особову справу [PERSON] з урахуванням правової оцінки, наданої \~судом. \~\~Після повторного розгляду особової справи [PERSON] 18.10.2023 відмовлено у видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 позов [PERSON] залишено без задоволення. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій вказав, що твердження суду першої інстанції про ненадання позивачем довідок Київського обласного агропромислового комітету по \~виробництву і переробці кормів \~від 23.11.1993 №01/139 та управління освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації від 12.01.2005 №2/65 не відповідає обставинам справи, оскільки вони надавались при первинному отриманні посвідчення, що не спростовано відповідачем. Крім цього, вказані довідки надавались до Сумського окружного адміністративного суду по справі № 480/1260/22 та про них зазначено у рішенні по цій справі. Тобто вони були наявні у відповідача, а тому мали бути і у особовій справі. Тому суд першої інстанції при винесенні рішення не повно з`ясував обставини та, як наслідок, його висновки не відповідають дійсним обставинам справи. Крім того, судом встановлено перебування позивача по ліквідації наслідків на Чорнобильській \~АЕС в зоні відчуження у період з 06.05.1986 по 08.05.1986, що є достатнім для отримання ним відповідного посвідчення та не потребує доведення. Також довідками МСЕК підтверджено, що інвалідність [PERSON] пов`язана з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Окремо зазначив, що позивач звернувся до відповідача з приводу заміни посвідчення, яке вже було у нього раніше. \~\~\~ Просив скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 року по справі № 480/12172/23 та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити. Комісія Сумської обласної державної адміністрації з розгляду документів для видачі посвідчень громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась. Третя особа - Департамент соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації \~подав письмові пояснення та зазначив, що у результаті розгляду особової справи [PERSON] встановлено відсутність документів, що б підтверджували роботу позивача в зоні відчуження у 1986 році, а тому Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС прийнято рішення про відсутність правових підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Просив залишити апеляційну скаргу [PERSON] без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, письмові пояснення третьої особи, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що [PERSON] має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серії [NUMBER] , видане Сумською обласною державною адміністрацією 08.11.2005. У лютому 2021 року позивач звернувся до Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації з метою заміни вказаного посвідчення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 551 від 11.07.2018 "Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян". 04.08.2021 Комісія Сумської обласної державної адміністрації з розгляду документів для видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за результатами розгляду особової справи [PERSON] прийняла рішення про відсутність правових підстав для підтвердження йому статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки надані документи не підтверджують факт виконання робіт у зоні відчуження. Листом № 02.2/5216 від 05.10.2021 Департамент соціального захисту повідомив позивача про згадане рішення та запропонував останньому в строк до 18.10.2021 повернути посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серії [NUMBER] , видане 08.11.2005. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 справа № 480/1260/22 позовну заяву [PERSON] до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Департамент соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України про відсутність правових підстав для підтвердження [PERSON] статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, прийняте згідно з протоколом № 3 від 04.08.2021. Зобов`язано Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України повторно розглянути особову справу [PERSON] та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки спірних правовідносин, наданої судом. Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 по справі №480/1260/22 замінено сторону у виконавчому провадженні з Комісії із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України на Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших громадян, що діє при Сумській обласній державній адміністрації (майдан Незалежності, 2, м. Суми, 40000, ЄДРПОУ 14005581) (а.с. 10-11). Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2023 року апеляційну скаргу Міністерства соціальної політики України залишено без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду по справі № 480/1260/22 - залишено без змін. На звернення [PERSON] від 26.09.2023 № 741-01/ш щодо виконання рішення суду від 09.09.2022 у справі № 480/1260/22 Комісією Сумської обласної державної адміністрації з розгляду документів для видачі посвідчень громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи прийнято рішення про відмову [PERSON] у видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1 (витяг з протоколу № 9 від 18.10.2023) (а.с. 15). Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що \~копії довідок Київського обласного агропромислового комітету по виробництву і переробці кормів від 23.11.1993 № 01/139 та управління освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації від 12.01.2005 № 2/65 заявником не були долучені до особової справи, оригінал довідки для ознайомлення не надавався, а тому відповідач надав оцінку тим документам, які були надано позивачем. Оскільки на виконання вимог пункту 4 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 позивач не надав документів, які підтверджують те, що він працював в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. по 31 грудня 1986 р. - не менше п`яти, а в 1987 році - не менше 14 календарних днів, тому відсутні підстави для встановлення йому статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія І) та прийняття рішення про видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія І). Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів зазначає наступне. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі Закон №796-ХІІ) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих. За змістом ст. 10 Закону №796-ХІІ учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 15 Закону № №796-ХІІ підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За змістом статті 65 Закону №796-ХІІ учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. При зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Правовий статус Комісії з розгляду документів для видачі посвідчень громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Сумської обласної державної адміністрації (далі - Комісія) та її склад визначені Положенням про комісію з розгляду документів для видачі посвідчень громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим розпорядженням голови Сумської обласної державної адміністрації від 26.10.2016 № 529-ОД(зі змінами) (далі - Положення). Так, відповідно до пункту 1 Положення органом, що розглядає документи для видачі посвідчень громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» \~\~є Комісія з розгляду документів для видачі посвідчень громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Комісія відповідно до покладених на неї завдань: розглядає документи, подані відповідно до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551, приймає рішення, яке є підставою для видачі або відмови у видачі відповідних посвідчень. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою КМ України від 11.07.2018 № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі Постанова № 551). Згідно з п. 2 Постанови № 551 затверджено нові зразки посвідчень, що видаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружині (чоловіку) померлого (померлої) громадянина (громадянки) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, опікунам дітей (на час опікунства) померлого (померлої) громадянина (громадянки), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою, згідно з додатками 1-14. Пунктом 3 Постанови № 551 передбачено дозвіл до 01.01.2019 використовувати для видачі громадянам усіх категорій, визначених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», раніше виготовлені бланки посвідчень за зразками, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 № 501 «Про Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», від 20.01.1997 № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», від 21.08.2001 № 1105 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51». У пункті 7 вказаної Постанови зазначено, що Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям необхідно: забезпечити своєчасну видачу посвідчень і вкладок до них; утворити у місячний строк після набрання чинності цією постановою комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, та затвердити відповідне положення; провести до 1 січня 2020 року заміну посвідчень у зв`язку із затвердженням нових зразків посвідчень: особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1); учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2 і 3) з числа громадян, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт; особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 2), з числа постраждалих від радіаційного опромінення за інших обставин не з власної вини. Згідно з п. 11 Постанови № 551 посвідчення видаються уповноваженими органами за поданням райдержадміністрацій за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії). Посвідчення видаються, зокрема: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів: - довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби); - довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку; - особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою. У разі встановлення регіональними комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії, таке посвідчення на підставі рішення цієї комісії підлягає вилученню уповноваженими органами. Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний строк з дня надходження необхідних документів до уповноважених органів. Під час заміни посвідчення з однієї категорії на іншу попереднє посвідчення підлягає вилученню уповноваженим органом для подальшого зберігання в особовій справі постраждалої особи. Судовим розглядом встановлено, що Комісією Сумської обласної адміністрації з розгляду документів для видачі посвідчень громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за зверненням [PERSON] щодо виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 справа № 480/1260/22 \~повторно розглянуто особову справу [PERSON] та прийнято рішення, яким відмовлено у видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорія 1. Відповідно до пояснень відповідача, приймаючи оскаржуване рішення \~він керувався тим, що долучені [PERSON] до позовної справи \~документи по справі № 480/1260/22, а саме: копії довідок Київського обласного агропромислового комітету по виробництву і переробці кормів від 23.11.1993 № 01/139 та управління освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації від 12.01.2005 № 2/65 заявником не були долучені до особової справи. Оригінал довідки для ознайомлення не надавався. Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки вказані вище документи не були надані заявником до особової справи, то відповідачем було надано оцінку тим документам, які знаходились в матеріалах особової справи. Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав. Як вбачається з рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 справа № 480/1260/22 \~\~ [PERSON] згідно з наказом № 117-км від 30.04.1986 відряджено до міста Києва строком на 5 днів з 03 по 07 травня 1986 року для участі у нараді. Зі змісту довідки Управління освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації № 2/65 від 12.01.2005 убачається, що в дійсності, відповідно до довідки № 01/139 від 23.11.1993, у період відрядження, а саме: з 06 по 08 травня 1986 року, позивач був направлений представниками ЦК ЛКСМУ та керівництвом Держкомітету профтехосвіти УРСР (заступником голови Держкомітету [PERSON] ) в 30-ти кілометрову зону ЧАЕС в с. Лубянку Поліського району на агропромислове підприємство для робіт в зоні відчуження по терміновій евакуації людей. Згідно з довідками Київського обласного агропромислового комітету по виробництву і переробці кормів № 43 від 24.10.1998 та Поліського агропромислового міжгосподарського підприємства по виробництву і переробці кормів № 01/139 від 23.11.1993, [PERSON] у період з 06.05.1986 по 08.05.1986 працював у зоні відчуження в с. Лубянка, у зв`язку з чим, відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради № 207-7 від 10.06.1986, йому по місцю роботи виплачена заробітна плата у підвищеному розмірі з урахуванням коефіцієнта 3, що підтверджується відомістю № 21 від 02.06.1996 (а.с.18-19). Крім того, зі змісту довідки до акта огляду МСЕК АС № 008516 від 03.10.2005, довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АС № 008516 від 03.10.2005 та експертного висновку № 483 від 29.06.2005 встановлено, що захворювання (інвалідність) [PERSON] пов`язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. На переконання суду, вказані документи підтверджують фактичну роботу позивача по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження у період з 06.05.1986 по 08.05.1986 та є достатніми для отримання ним відповідного посвідчення. Вказане рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.09.2022, залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2023 набрало законної сили. Таким чином Комісія \~зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України неправомірно відмовила [PERSON] у видачі посвідчення ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1. Крім того, виходячи з системного аналізу Постанови № 551, колегія суддів дійшла висновку, що при заміні посвідчення для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які отримали інвалідність, що має причинний зв`язок з Чорнобильською катастрофою, самостійною підставою для отримання посвідчення нового зразка є довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою. Отримання особою інвалідності, що пов`язана з дією іонізуючого випромінювання внаслідок ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, є юридичним фактом, з яким законодавство пов`язує право особи на заміну посвідчення "Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС". Водночас закон не передбачає обов`язку такої особи доводити іншим чином її належність до вказаної категорії осіб, в тому числі шляхом надання відповідних довідок із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження. Наведений вище висновок щодо правозастосування узгоджується з ч. 1 ст. 12 Закону №796-ХІІ, відповідно до якого причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. В матеріалах справи \~наявний експертний висновок Харківської міжвідомчої експертної комісії від 30.06.2005 № 10054, яким підтверджено, що захворювання позивача пов`язано з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 20). Згідно з довідкою до акта МСЕК АС \~№ 008516 від 03.10.2005 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності безстроково, причина інвалідності: захворювання, пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 21). Довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності АС № 035141 [PERSON] підтверджено втрату професійної працездатності 80% безстроково (а.с. \~23). Позивачу 08.11.2005 було видано безстрокове посвідчення серії [NUMBER] , як громадянину, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), відповідно до якого йому визначено статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Отже, позивач має інвалідність, зумовлену захворюванням, причинно пов`язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи. З огляду на це, позивач не повинен доводити повторно належність до категорії осіб, що є учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Ці питання вже досліджувалися під час встановлення йому інвалідності та попередньої видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Колегія суддів звертає увагу, що позивач на час вирішення Комісією питання щодо наявності чи відсутності підстав для видачі йому посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС нового зразка вже мав такий статус і відповідне посвідчення. Тобто, Комісією фактично здійснено перевірку правильності видачі такого посвідчення позивачу. Проте, крім того доцільно звернути увагу на те, що Закон № 796-ХІІ не містить визначення підстав і процедури позбавлення особи статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи, адже, якщо частина 3 статті 65 цього Закону визначає, що посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, то визнання безпідставною видачі посвідчення і вимога його повернути фактично означає позбавлення такої особи відповідного статусу. У свою чергу, колегія суддів звертає увагу на те, що Законом № 796-ХІІ Кабінету Міністрів України було надано повноваження визначати порядок видачі посвідчень, а не фактичного позбавлення статусу постраждалого (потерпілого) від Чорнобильської катастрофи. Колегія суддів наголошує, що у спірних відносинах дії Комісії не відповідають "принципу належного урядування", сформованого в рішеннях Європейського суду з прав людини, адже без будь-якого належного мотивування фактично позбавили позивача статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який він мав, що призвело до безпідставного спонукання останнього вчинити додаткові дії щодо доведення належності до категорії учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС зі спливом більше ніж 30 років після цієї катастрофи планетарного масштабу. Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили на користь висновку про необґрунтованість видачі посвідчення, зокрема про те, що посвідчення видано на підставі завідомо недостовірних або сфальсифікованих відомостей. Таким чином рішення Комісії Сумської обласної державної адміністрації з розгляду документів для видачі посвідчень громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи про відмову [PERSON] у видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, прийняте згідно з протоколом № 9 від 18.10.2023 є неправомірним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги [PERSON] про зобов`язання Комісію Сумської обласної державної адміністрації з розгляду документів для видачі посвідчень громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи видати позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, колегія суддів зазначає наступне. Частиною 4 ст. 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення. Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду. Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд. Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки при розгляді вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але і у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити дії після скасування його адміністративного акта. Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16 травня 2019 року у справі № 826/17220/17. Предметом даної адміністративної справи є відмова відповідача у видачі \~ [PERSON] посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оформлена протоколом № 9 від 18.10.2023 року. Між тим, як зазначалось раніше, існує рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 по справі № 480/1260/22, яке набрало законної сили та яким визнано протиправним та скасовано рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України про відсутність правових підстав для підтвердження [PERSON] статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, прийняте згідно з протоколом № 3 від 04.08.2021. Зобов`язано Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України повторно розглянути особову справу [PERSON] та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки спірних правовідносин, наданої судом. Проте, відповідач, не врахував висновки суду викладені у вказаному судовому рішенні та прийняв рішення, яким відмовив позивачу у видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1. Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». При цьому дискреційні повноваження завжди мають межі, встановлені законом. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29 березня 2018 року у справі № 816/303/16, від 06 березня 2019 року у справі № 200/11311/18-а, від 16 травня 2019 року у справі № 818/600/17 та від 21 листопада 2019 року у справі № 344/8720/16-а. Отже, вирішуючи питання про правомірність рішення відповідача про відмову у видачі \~ [PERSON] посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, необхідно виходити з меж повноважень суб`єкта владних повноважень, визначених законом. За таких обставин справи відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд. Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, а тому, колегія суддів вважає, що відповідач в межах даної справи протиправно надав позивачу відмову у видачі відповідного посвідчення. Отже, обираючи ефективний спосіб захисту порушеного права позивача необхідно зобов`язати відповідача видати [PERSON] посвідчення \~учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1. Суд наголошує, що відповідно до статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Верховний Суд у своїй практиці неодноразово посилався на те, що "ефективний засіб правового захисту" повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі №826/14016/16, від 11 лютого 2019 року у справі №2а-204/12). Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вказує, що порушеному праву позивача кореспондує обов`язок відповідача прийняти законне рішення, і єдиним правильним, за даних обставин, способом захисту порушеного права позивача, є зобов`язання відповідача видати \~ [PERSON] посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, оскільки це забезпечить повне поновлення порушеного права та унеможливить необхідність повторного звернення до суду. Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію не довів та не обґрунтував. У зв`язку з цим, за результатом апеляційного розгляду цієї справи колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення відповідача щодо позивача не ґрунтується на правильному застосуванні норм Закону № 796-ХІІ, Порядку № 551 та прийняте без урахування усіх фактичних обставин, без дотримання принципу "належного урядування". Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, не надав належної оцінки спірному рішенню та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову, що є підставою для скасування рішення суду. З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування судового рішення з прийняттям нового про задоволення позову [PERSON] . Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. За приписами п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову. Стосовно розподілу витрат зі сплати судового збору, колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, ухвалить нове судове рішення, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судом встановлено, що позивачем понесені витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви апеляційної скарги в розмірі 1073, 60 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 14.11.2023 (а.с. 3а) та за подання апеляційної скарги у розмірі 1610,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 26.01.2024. Оскільки, за наслідками судового розгляду справи апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, тому відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 2684 грн.

Результат розгляду: granted