Рішення адміністративного суду від 2022-03-14 00:00:00+02

Позивач звернувся в суд з позовом до Чернівецької митниці Державної митної служби України про скасування постанови. Посилався на те, що відносно позивача [PERSON] було складено протокол від 07.11.2021 року в якому зазначається: 07.11.2021 року о 13 год. 50 хв. на територію п/п «Порубне-Сірет» м/п «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці в`їхав автомобіль марки «VOLKSWAGEN GOLF», транзитний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням позивача [PERSON] , який слідував з України до Болгарії в службових справах. Позивач надав контрольний талон для здійснення митного контролю, згідно інформації, яка міститься в програмно інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЕАІС було встановлено, що 10.10.2021 року громадянин України [PERSON] ввіз на митну територію України автомобіль марки «VOLKSWAGEN GOLF», 2006 р.в., країна реєстрації Польща, державний номер [NUMBER] , кузов [NUMBER] через пункт пропуску «Рава-Руська» Львівської митниці, в режимі тимчасового ввезення та зобов`язувався вивести даний автомобіль з території України до 23.10.2021 р. Фактично транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN GOLF», 2006 р.в., кузов [NUMBER] позивач вивозить 07.11.2021 року, чим перевищив строк зворотного вивезення вищевказаного автомобіля, ввезеного на митну територію України в режимі тимчасового ввезення на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року більше ніж на десять діб, але не більше ніж за двадцять діб. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 481 МКУ, на що був складений протокол від 07 листопада 2021 року та згодом винесена оскаржувана постанова від 17 листопада 2021 року. Вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасування, оскільки при розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки адміністративного правопорушення, за яким законом встановлено адміністративну відповідальність. Представники відповідача подав письмовий відзив на позов в якому позов не визнав. Просив суд відмовити в позовних вимогах. Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ч.5 даної Статті, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Судом встановлено, що відносно позивача [PERSON] було складено протокол від 07.11.2021 року в якому зазначається: 07.11.2021 року о 13 год. 50 хв. на територію п/п «Порубне-Сірет» м/п «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці в`їхав автомобіль марки «VOLKSWAGEN GOLF», транзитний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням позивача [PERSON] , який слідував з України до Болгарії в службових справах. Позивач надав контрольний талон для здійснення митного контролю, згідно інформації, яка міститься в програмно інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЕАІС було встановлено, що 10.10.2021 року громадянин України [PERSON] ввіз на митну територію України автомобіль марки «VOLKSWAGEN GOLF», 2006 р.в., країна реєстрації Польща, державний номер [NUMBER] , кузов [NUMBER] через пункт пропуску «Рава-Руська» Львівської митниці, в режимі тимчасового ввезення та зобов`язувався вивести даний автомобіль з території України до 23.10.2021 р. Фактично транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN GOLF», 2006 р.в., кузов [NUMBER] позивач вивозить 07.11.2021 року, чим перевищив строк зворотного вивезення вищевказаного автомобіля, ввезеного на митну територію України в режимі тимчасового ввезення на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року більше ніж на десять діб, але не більше ніж за двадцять діб. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 481 МКУ, на що був складений протокол від 07 листопада 2021 року та згодом винесена оскаржувана постанова від 17 листопада 2021 року. Згідно Рішення Конституційного Суду України в справі №1-4/2015 від 31.03.2015 року зазначено, що, Україну проголошено правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права (стаття 1, частина перша статті 8 Основного Закону України). Складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абзац третій пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005). Засади митної справи, діяння, які є, зокрема, адміністративними правопорушеннями, та відповідальність за них визначаються виключно законами України (пункти 9, 22 частини першої статті 92 Конституції України).Відповідно до частин першої, третьої статті 7 Митного кодексу України державна митна справа охоплює встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів тощо. У Митному кодексі України закріплено такі види митних режимів щодо товарів: імпорт (випуск для вільного обігу), реімпорт, експорт (остаточне вивезення), реекспорт, транзит, тимчасове ввезення, тимчасове вивезення, митний склад, вільна митна зона, безмитна торгівля, переробка на митній території, переробка за межами митної території, знищення або руйнування, відмова на користь держави (стаття 70). Переміщення товарів через митний кордон України, пред`явлення їх відповідним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, регламентуються митними правилами (пункт 28 частини першої статті 4 Кодексу). Особи, які переміщують товари на митну територію України, повинні дотримуватися митних правил, визначених у Кодексі; за порушення (недотримання) цих правил у Кодексі передбачено адміністративну відповідальність. Згідно з частиною першою статті 458 Кодексу порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх відповідним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на відповідні органи, і за які Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Види порушень митних правил та відповідальність за такі правопорушення закріплено у главі 68 Кодексу. Згідно постанови від 17 листопада 2021 року №1905/40800/21, вказано, що 03.09.2021 року о 18 год. 10 хв. на територію п/п «Порубне -Сірет» м/п «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці в`їхав автомобіль марки «VOLKSWAGEN GOLF», транзитний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням гр. України [PERSON] , який слідував з України до Болгарії в службових справах. Оскільки, протокол був складений 07 листопада 2021 року, то начальник митниці Товт Михайло Йосипович , розглянув невідому справу в якому визнав позивача винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст 481 Митного кодексу України. Таким чином в постанові вказана невірна дата та час знаходження [PERSON] на території митниці. Крім того, яким чином [PERSON] міг вчинити правопорушення 03.09.2021 року, якщо спірний автомобіль заїхав на територію України 10.10.2021 року. Згідно ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу ), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом. Тобто, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереробної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами. Так під час перебування на території України, 20.10.2021 року автомобіль марки «VOLKSWAGEN GOLF», 2006 р.в., країна реєстрації Польща, державний номер [NUMBER] , кузов [NUMBER] , був технічно несправний і не мав можливості пересуватись самостійно, оскільки 12.10.2021 року автомобіль знаходився на ремонті на СТ МПП «Л Констракшн ЛТД», що свідчить довідка від 27 січня 2022 року № 2701-02. 05.11.2021 року автомобіль марки «VOLKSWAGEN GOLF», 2006 р.в., країна реєстрації Польща, державний номер [NUMBER] , кузов [NUMBER] , був відремонтований та одразу після ремонту 07.11.2021 року, позивач о 13 год. 50 хв. приїхав на територію п/п «Порубне-Сірет» м/п «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці. Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, суб`єктом владних повноважень не було доведено правомірності свого рішення, внаслідок чого не було спростовано твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 11.06.2004 року «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом. Згідно КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Суд вважає, що достатнім способом захисту права позивача є визнання незаконною і скасування постанови, тому у задоволені позовних вимог про закриття провадження по справі необхідно відмовити. Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні в судовому засіданні всіх доказів, що є в матеріалах справи, в їх сукупності, враховуючи те, що позивача незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Всупереч ст.489 МК України, посадовою особою, якою було складено протокол про порушення митних правил, не з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні а також не з`ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Необ`єктивність та упередженість розгляду справи про порушення митних правил також полягала в тому, що розгляд адміністративної справи відбувся за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Так, п.4 ст.526 Митного кодексу України передбачає, що справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгулу справи. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Таким чином постанова від 17 листопада 2021 року №1905/40800/21 є протиправною, та необґрунтованою, оскільки при її винесені були порушені положення Митного кодексу України (МКУ) та такою, що не відповідає нормам КУпАП., а саме: статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, дотримання процесуального порядку розгляду справи. На підставі викладеного та

Результат розгляду: granted