Рішення адміністративного суду від 2022-09-06 00:00:00+03

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач, звернувся до суду з позовом до військової частини [NUMBER] про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи його тим, що він проходив військову службу у \~\~військовій частині [NUMBER] та у період проходження військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, а саме: у період з 08.11.2016 року по 07.11.2017 року не в повному обсязі нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення, яка є однією із державних гарантій \~\~щодо \~\~оплати \~\~праці та її проведення. 06.08.2021 року він звернувся до відповідача із заявою, в якій просив \~\~виплатити індексацію грошового забезпечення, проте відповіді не було надано. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року позов задоволено частково. Зобов`язано Військову частину [NUMBER] нарахувати та виплатити на користь [PERSON] \~ індексацію грошового забезпечення за період з 08.11.2016 року \~\~по 07.11.2017 року включно. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду в частині відмовлених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи частково позов, суд першої інстанції не врахував, що пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, яка набрала чинності 01 січня 2008 року, затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців. Тобто січень 2008 року є місяцем підвищенням посадових окладів, а тому відповідно до Порядку №1078 січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців. На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне: Судом першої інстанції встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є учасником бойових дій відповідно до посвідчення серії [NUMBER] . З 08.11.2016 року по 07.11.2017 року [PERSON] проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] . Відповідно до витягу з наказу \~\~командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 07.11.2017 року № 227, прапорщика [PERSON] звільнено з військової служби у запас, вважати таким, що справи та посаду здав та 07.11.2017 року виключити із списків особового складу частини. 02 серпня 2021 року позивач звернувся до Командира військової частини [NUMBER] із заявою, в якій, зокрема, просив нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 08.11.2016 року по 07.11.2017 року. Також позивач просив вказати місяці для обчислення індексу споживчих ці (базові місяці) та щомісячну фіксовану суму індексації грошового забезпечення у відповідності до постанови КМУ від 17.07.2003 року № 1078 за період з 08.11.2016 року по 07.11.2017 року та надати відповідні довідки про розміри \~\~виплати індексації грошового забезпечення. Дану заяву відповідно до трекінгу відповідачем було отримано 18 серпня 2021 року але відповідь не надано. Не погоджуючись з вищевказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом. Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за вказаний період є правомірними та належать задоволенню. Також суд першої інстанції зазначив, що слід відмовити у задоволенні позовної вимоги в частини визнання протиправними дії військової частини [NUMBER] щодо застосування січня 2016 року як місяця, за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 08.11.2016 року по 07.11.2017 року включно, оскільки як встановлено судом, відповідачем за період з 08.11.2016 року по 07.11.2017 року індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що слід відмовити у задоволенні позовних вимог про зобов`язання нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 08.11.2016 року по 07.11.2017 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року в сумі 41759,88 грн із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, \~\~що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44, оскільки визначення цих обставин належить до виключної компетенції відповідача і суд не має повноважень визначати місяць, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базовий місяць) та суму індексації грошового забезпечення. Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду частково погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. В силу вимог ч.2\~ ст.19 Конституції України\~ органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~ Конституцією\~ та законами України. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання служби військовослужбовців, а саме межі реалізації ними своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством. При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі. У свою чергу, спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є\~ Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"\~ (далі - Закон № 2011-XII). Так, частинами 1-4\~ статті 9 Закону № 2011-XII\~ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Абзацом 2 частини 3\~ статті 9 Закону № 2011-ХІІ\~ встановлено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених\~ Конституцією України\~ гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає\~ Закон України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення"\~ (далі - Закон № 1282-ХІІ). Відповідно до положень\~ ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Згідно положень\~ ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Таким чином, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг. Відповідно до положень\~ ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Згідно положень\~ ст.6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~ у разі виникнення обставин, передбачених\~ статтею 4 цього Закону\~ грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України. Кабінетом Міністрів України затверджено\~ Постанову «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17.07.2003 року № 1078, згідно з п.4 якого індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Згідно з п.4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення № 1078, у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства. У п.1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення визначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування\~ Закону України від 06.02.2003 року № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно - правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 12.12.2018р. по справі № 825/874/17. Оскільки індексація грошових доходів позивача передбачена нормами законодавства та відповідачем така індексація за період з 08.11.2016 року по 07.11.2017 року не нарахована та не виплачена, така бездіяльність відповідача з підстав відсутності фінансових ресурсів бюджетів є протиправною. Поняття бездіяльності було неодноразово надано Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зокрема, у постановах від 26.06.2019 року по справі №807/583/14, від 15.03.2019 року по справі №805/1953/18-а та від 23.05.2018 року по справі №802/490/16-а, в яких зазначено, що бездіяльність - це пасивна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним тих дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього обов`язків (завдань) згідно із чинним законодавством. Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008\~ затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України - далі). Пунктом 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України регламентовано, що після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) військових комісаріатів для взяття на військовий облік. Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини. З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 08.11.2016 року по 07.11.2017 року. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що в даному випадку, позовна вимога про визнання протиправними дії військової частини [NUMBER] щодо застосування січня 2016 року як місяця, за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 08.11.2016 року по 07.11.2017 року включно задоволенню не підлягає, оскільки як встановлено судом, відповідачем за період з 08.11.2016 року по 07.11.2017 року індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась. Згідно з ч.2\~ ст.9 КАС України\~ суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього\~ Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність військової частини [NUMBER] щодо ненарахування та невиплати [PERSON] індексації грошового забезпечення у період 08.11.2016 року по 07.11.2017 року. Однак, передчасними є вимоги позивача в частині врахування січня 2008 року як базового місяця в сумі 41759,88 грн., оскільки доказів обчислення відповідачем індексації грошового забезпечення позивача з урахуванням інших місяців як базових [PERSON] до суду не надано. Отже, на час подання позову спору між сторонами стосовно визначення базового місяця для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення не існувало. Також, відповідач ще не ухвалював рішення щодо нарахування індексації з визначенням базового місяця на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині будуть порушені. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, заявлені позивачем вимоги щодо нарахування індексації з визначенням базового місяця є передчасними. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо\~ зобов`язання нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 08.11.2016 року по 07.11.2017 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року в сумі 41759,88 грн. із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, \~\~що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44 підлягає частковому задоволенню шляхом зобов`язання Військову частину [NUMBER] нарахувати та виплатити на користь [PERSON] \~ індексацію грошового забезпечення за період з 08.11.2016 року \~\~по 07.11.2017 року включно. Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення було неправильно застосовано норми матеріального права, а відтак, відповідно до ст.ст. 315, ст. 317 КАС України, - оскаржуване Рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Результат розгляду: partial