Рішення адміністративного суду від 2023-06-27 00:00:00+03

06 червня 2023 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом, у якому зазначив що 27 травня 2023 року під час ознайомлення з матеріалами справи № 477/605/23 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП дізнався про складення щодо нього старшим лейтенантом поліції бат.2 рота 8 Управління поліції в Одеській області 21.02.2023 року [PERSON] постанови серії ЕАС №657847 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП. Посилаючись на те, що він не отримував вказаної постанови, крім цього в ній не зазначено про суть вчиненого ним порушення позивач просив суд визнати поважними причини пропуску строку для звернення до суду з позовом про оскарження постанови серії ЕАС №6578748 від 21.02.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та скасувати оскаржувану постанову. Позивач та його представник адвокат Бобко В.А., в судове засідання не з`явились, до суду направили заяву, у якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відзиву на позовну заяву до суду не направив. Вивчивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. Відповідно до постанови серії ЕАС №6578748 від 21.02.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, [PERSON] 21.02.2023 року о 21 год. 47 хв. у м.Одеса шосе Старокиївське 21км 500 м, керував транспортним засобом КАМАЗ 53212 номерний знак [NUMBER] з причепом ГКД дзн [NUMBER] не маючи на це законного права, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 126 КУпАП, за що до нього застосовано штраф в сумі 3400,00 грн. Згідно з ч. 2\~ст. 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Статтею 9 КУпАП\~визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до\~ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII\~учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього\~Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Пунктом 1.3 ПДР\~зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Згідно з п. 2.1.а\~ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Частиною 2\~ст. 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно частини 9\~статті 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі - Закон №3353-XII) право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Посвідчення водія видається відповідно до Положення «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», яке затверджено\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (далі - Положення). Згідно з цим Положенням особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами (пункт 2). Згідно з пунктом 3 цього Положення транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт; А - мотоцикли та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше; В1 квадро - і трицикли, мотоцикли з боковим причепом, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів; В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми; С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів); С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів); D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16; D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16; ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D, яким водій має право керувати, але який не належить до зазначених категорій составів транспортних засобів; Т - трамваї та тролейбуси. Відповідно до пункту 5 Положення водіям транспортних засобів категорій В, С1, С, D1 і D дозволяється керувати такими засобами також з причепом, дозволена максимальна маса якого не перевищує 750 кілограмів. До керування транспортними засобами категорій В, С1, С, D1 і D з причепами, повна маса яких становить більш як 750 кілограмів і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа перевищує 3500 кілограмів, а також зчепленими автобусами допускаються водії, які мають право на керування транспортними засобами категорій BE, С1Е, СЕ, D1E і DE. Тобто для кваліфікації дій водія за пп. "а"\~п. 2.1 ПДР України, необхідно встановити повну маса причепа, який входить в состав транспортних засобів з тягачем, якими керує водій, та те, що вона становить більш як 750 кілограмів. З оскаржуваної постанови убачається, що позивач керував транспортним засобом КАМАЗ 53212, з причепом [NUMBER] . Згідно пп. "а"\~п. 2.1 ПДР\~України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. З копії посвідчення водія на право керування транспортними засобами [NUMBER] від 29 листопада 2018 року, убачається що позивач має право керування транспортними засобами категорії «А, А1,В,В1,С,С1» (а.с.5-6). Частиною 2\~ст. 77 КАС України\~визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до\~ст. 72 КАС України\~доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з\~ст. 76 КАС України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною 1\~статті 9 КАС України\~передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, та належних і допустимих доказів того, що позивач не мав права керувати транспортним засобом КАМАЗ 53212 з причепом також суду не надав, як і даних про масу причепу, встановлення якої є необхідним для кваліфікації дій водія за пп. "а"\~п. 2.1 ПДР\~України. З огляду на викладене суд доходить висновку, що відповідачем не надано доказів в підтвердження обґрунтованості та правомірності прийняття постанови про притягнення позивача до відповідальності за ч.2\~ст. 126 КУпАП. Відповідно до ч. 3\~ст. 286 КАС України\~за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Також з матеріалів справи убачається та не спростовано відповідачем, що копію оскаржуваної постанови позивач отримав лише 27 травня 2023 року, та звернувся до суду з вказаним позовом 06 червня 2023 року, тобто з дотриманням строків встановлених ч.2 ст.286 КАС України.

Результат розгляду: granted