Рішення адміністративного суду від 2022-10-03 00:00:00+03

Рух справи 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ГТІ" звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України, Головного управління Державної Податкової Служби України у Харківській області, в якому просило: скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН № 1790872/41560196 від 03.08.2020 р., № 1796819/41560196 від 04.08.2020 р., № 1794028/41560196 від 04.08.2020 р. про відмову в реєстрації податкових накладних; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні № 5 від 19.06.2020 р, № 6 від 19.06.2020 р., № 6 від 16.04.2020 р. 2. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 р. позов задоволено. 3. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач Головне управління ДПС у Харківській області, звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 р. та прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позову. 4. Товариством з обмеженою відповідальністю "ГТІ" подано клопотання про закриття апеляційного провадження у справі. 5. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області (код ЄДРПОУ 43143704) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 р. по справі № 520/12336/2020 закрито. 6. Не погодившись з ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року, податковий орган звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 7. Ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2021 року відкрито касаційне провадження за зазначеною касаційною скаргою та установлено десятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для подачі відзиву на касаційну скаргу. 8. Станом на 25 травня 2022 року відзив на касаційну скаргу від відповідача до Верховного Суду не надходив. Висновки судів першої та апеляційної інстанцій 9. Закриваючи апеляційне провадження апеляційний суд, виходив з того, що апеляційну скаргу від імені позивача - Головного управління ДПС у Харківській області підписано особою, яка не мала права підписувати зазначену апеляційну скаргу, а тому наявні підстави для закриття апеляційного провадження на підставі пункту п. 2 частини першої статті 305 Кодексу адміністративного судочинства України. 9.1 Так, на підтвердження повноважень представника Головного управління ДПС у Харківській області - [PERSON] був наданий лише витяг ЄДР, сформований відносно юридичної особи - Головне управління ДПС у Харківській області, код ЄДРПОУ 43143704. Зі змісту наданого витягу вбачається, що [PERSON] має повноваження вчиняти дії від імені юридичної особи, тобто від імені Головного управління ДПС у Харківській області. 9.2 Докази про наявність повноважень у [PERSON] на підписання апеляційної скарги від імені Головного управляння ДПС у Харківській області станом на 30.12.2020 (на дату підписання апеляційної скарги) після початку процедури ліквідації Головного управляння ДПС у Харківській області (ЄДРПОУ 43143704) у матеріалах справи відсутні. Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 10. У касаційній скарзі Головне управління ДПС у Харківській області (код в ЄДРПОУ 43983495) посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та просить звернути увагу на питання правонаступництва, пов`язані із утворенням територіальних органів як відокремлених підрозділів Державної податкової служби України згідно наказу Державної податкової служби України від 24 грудня 2020 року № 755 "Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій". 11. Так, правом підпису апеляційної скарги, поданої юридичною особою, суб`єктом владних повноважень, який не є юридичною особою, наділений керівник, член виконавчого органу, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення; трудового договору (контракту) або представник, повноваження 'якого повинні бути визначені у відповідному документі, що посвідчує такі повноваження. Апеляційна скарга ГУ ДПС (ЄДРПОУ 43143704) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 була подана 30.12.2020 та підписана представником [PERSON], яка на момент подання апеляційної скарги працювала в ГУ ДПС у Харківській обласні (ЄДРПОУ 43143704) та мала повноваження на вчинення дій від імені ГУ ДПС у Харківській області (ЄДРПОУ 43143704) в судах України без окремого доручення керівника (самопредставництво суб`єкта владних повноважень) з правом підписання процесуальних документів. На підтвердження повноважень представника до апеляційної скарги було додано відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, відповідно до якого [PERSON] має повноваження на вчинення дій від імені ГУ ДПС у Харківській області (ЄДРПОУ 43143704) в судах України без окремого доручення керівника (самопредставництво суб`єкта владних повноважень) з правом підписання процесуальних документів. Відповідно до витягу з наказу від 24.02.2021 № 162-о/ВП [PERSON] з 26.02.2021 року була переведена до ГУ ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України (код в ЄДРПОУ 43983495). 12. На адресу суду касаційної інстанції від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому останній з посиланням на законність та обґрунтованість рішення суду апеляційної інстанції просить суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін. Крім іншого стверджує про те, що відповідач на час подання апеляційної скарги юридична особа перебуває в стані припинення. Оцінка Верховного Суду 13. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, вважає за необхідне зазначити таке. 14. Частиною першою статті 55 вказаного Кодексу передбачено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. 15. За приписами частини третьої статті 55 КАС України, юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника. 16. Відповідно до частини четвертої статті 55 КАС України, держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника. 17. Отже, КАС України розмежовує такі юридичні категорії як "представництво" та "самопредставництво". 18. Водночас, самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення. 19. Ураховуючи наведене, допуск особи до участі у справі та визнання належно вчиненими будь-яких інших з переліку передбачених статтею 44 КАС України процесуальних прав, можливий за умови сукупної наявності зазначених умов. 20. Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначено її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності). 21. Статтею 82 Цивільного кодексу України визначено, що на юридичних осіб публічного права у цивільних відносинах поширюються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. 22. Відповідно до частини першої статті 92 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. 23. Згідно з частиною четвертою статті 87 Цивільного кодексу України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації. 24. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації, регулюються, окрім Цивільного кодексу України, і спеціальним законом, а саме Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань". 25. Загальні засади державної реєстрації, а також її основні принципи визначені в статті 4 вказаного Закону. До них, зокрема, належать обов`язковість та публічність державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі. 26. Частиною першою статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачено, що з метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр, Реєстр). 27. Згідно із частиною третьою статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, з-поміж інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта. 28. Відповідно до пункту другого частини першої статті 1 вказаного Закону, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - витяг) - документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі. 29. Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", яка, зокрема, визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості. 30. Отже, відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд. 31. Як установлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, подана апеляційна скарга підписана посадовою особою Головного управління ДПС у Харківській області, (ЄДРПОУ 43143704) яка діє в порядку самопредставництва [PERSON]. На підтвердження повноважень [PERSON] до матеріалів апеляційної скарги додано копію Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 14 липня 2020 року. 32. Під час розгляду справи суд апеляційної інстанції зазначив, що у матеріалах справи відсутні відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на дату подання апеляційної скарги (грудень 2020 року) ГУ ДПС у Харківській області перебуває у стані припинення, про що 20 жовтня 2020 року внесено відповідний запис, керівником вказано [PERSON], а головою комісії з припинення вказано лише Німого Олега Сергійовича. 33. Проте, колегія суддів зазначає, що суд апеляційної інстанції після відкриття провадження у справі мав відомості про наявність повноважень у [PERSON] повноважень станом на липень 2020 року, зробив висновки про відсутність її повноважень станом на час подання апеляційної скарги, при цьому не вжив будь-яких заходів щодо перевірки цієї інформації. 34. Тобто, судом апеляційної інстанції під час розгляду у відкритому судовому засіданні заяви позивача про закриття апеляційного провадження не перевірено (не витребувано) чи були відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на дату подання апеляційної скарги (грудень 2020 року) про особу, яка діє в порядку самопредставництва. 35. Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. 36. Статтею 80 КАС України передбачено право суду витребувати докази з власної ініціативи. 37. Ураховуючи наведене, Суд уважає, що суд апеляційної інстанції не дослідив вищенаведені обставини та не зібрав належні для вирішення заяви про закриття провадження у справі. 38. Ураховуючи викладене, Верховний Суд зазначає, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження у зв`язку з тим, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати. 39. Судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, які унеможливлюють встановлення фактичних обставин у справі, що мають значення для правильного вирішення заяви про закриття провадження у справі внаслідок недослідження доказів у справі, що відповідно до пункту частини першої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судового рішення і направлення справи на продовження розгляду. 40. Частиною шостою статті 139 КАС України встановлено, що якщо суд апеляційної та касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. 41. З огляду на результат касаційного розгляду, а саме рішення про направлення судової справи на новий розгляд, судові витрати на правничу допомогу розподілу не підлягають. 42.

Результат розгляду: partial