Рішення адміністративного суду від 2022-07-12 00:00:00+03

Державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» звернулось до суду з позовом про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення № 0000021705 від 22.03.2019, яким позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі: 18999840 грн за відчуження майна, яке перебуває у податковій заставі, без попередньої згоди контролюючого органу на таке відчуження. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ініціатором відчуження був орган управління ДП «Інформ-Ресурси», а організатором - Фонд державного майна України. Позивач стверджував про відсутність будь-якої інформації щодо наявності існування податкової застави, а продаж майна відбувався відповідно до чинного законодавства України. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2020, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2020, в задоволені позову відмовлено. За висновками судів, контролюючим органом правильно застосовано штрафні санкції, оскільки під час перевірки встановлено реалізацію майна, що перебувало в податковій заставі, без згоди контролюючого органу. Факт перебування майна у податковій заставі, в тому числі, наявності в такого платника податкового боргу, що став підставою для такої податкової застави підтверджено належними доказами. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2020 року скасовано, справу направлено до Шостого апеляційного адміністративного суду на новий судовий розгляд. Підставою для направлення справи на новий розгляд стало допущення судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права, оскілки суд розглянув справу за відсутності позивача (скаржника), не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання. У апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвали нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник посилається на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки листу Головного управління ДФС у місті Києві № 37067/10/26-17-02-40 від 16.11.2017, яким надано згоду на відчуження майна, яке перебуває у податковій заставі. Крім того, скаржник стверджує про відсутність податкового боргу у зв`язку з подачею уточнюючих декларацій з податку на додану вартість, про що свідчить Звіт незалежного аудитора аудиторської фірми «Жерміналь» від 08.05.2020. Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав. 01.02.2022 представник позивача подав до суду апеляційної інстанції клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - Міністерства внутрішніх справ України, яке є власником нерухомого майна (приміщення по вул. Військовий проїзд, 8, у м. Києві), що входить до предмету доказування у цій справі, та яке (Міністерство внутрішніх справ України) здійснює погодження будь-яких дій відносно майна. Колегія суддів, дослідивши вказане клопотання, дійшла висновку, про відсутність підстав для його задоволення, оскільки у цій справі права, свободи та інтереси Міністерства внутрішніх справ України не зачіпаються, з тих підстав, що предметом спору в цій справі є скасування рішення про накладення штрафу за відчуження майна, яке перебувало в податковій заставі, без попередньої згоди податкового органу, тобто повноваження Міністерства внутрішніх справ України з володіння, користування та розпорядження майном у цій справі не вирішується. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке. Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з несплатою податкових зобов`язань згідно з поданими податковими деклараціями з податку на додану вартість та з податку на прибуток, а також несплатою визначених податковими повідомленнями-рішеннями грошових зобов`язань у ДП «Інформ-Ресурси» утворився податковий борг. За таких обставин відповідачем винесено податкову вимогу № 6303-17 від 24 квітня 2017 р. про необхідність сплати 6 333 955, 18 грн. 19 жовтня 2017 р. податковим керуючим проведено опис майна ДП «Інформ-Ресурси» та складено акт опису майна у податкову заставу № 1/26-15-17-02-17. Згідно з цим актом у податкову заставу описано будівлі, споруди та приміщення, що розташовані вул. Військовий проїзд, 8, у м. Києві. 23 жовтня 2017 р. відомості про перебування описаного майна у податковій заставі внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Сума податкового боргу у розмірі 9 014 978,08 грн. заявлена ГУ ДФС у м. Києві до стягнення у справі №826/13781/17, за результатами розгляду якої рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року позов задоволено, стягнуто з ДП «Інформ-Ресурси» суму податкового боргу у розмірі 9 014 978,08 грн. Відповідно до договору купівлі-продажу від 28.08.2018 назване нерухоме майно реалізоване позивачем ТОВ «Персевбуд». 22 березня 2019 р. Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № 0000021705, яким ДП «Інформ-Ресурси» зобов`язано сплатити штраф у розмірі 18 999 840 грн за відчуження майна, яке перебуває у податковій заставі, без попередньої згоди контролюючого органу на таке відчуження. Не погоджуючись з таким рішенням позивач звернуся до суду з цим позовом. Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке. Підпункт 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (надалі за текстом - «ПК України») визначає, що податкова застава - це спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення. Пунктом 89.1 статті 89 ПК України установлено, що 89.1. Право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань. Згідно пункту 89.2 названої статті ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. Відповідно до пункту 89.3 статті 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Абзацом другим пункту 92.1 статті 92 ПК України передбачено, що платник податків може відчужувати майно, що перебуває у податковій заставі, тільки за згодою контролюючого органу, а також у разі, якщо контролюючий орган впродовж десяти днів з моменту отримання від платника податків відповідного звернення не надав такому платнику податків відповіді щодо надання (ненадання) згоди. Відповідно до пункту 124.1 статті 124 ПК України відчуження платником податків майна, яке перебуває у податковій заставі, без попередньої згоди контролюючого органу, якщо отримання такої згоди є обов`язковим згідно з цим Кодексом, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі вартості відчуженого майна. Щодо доводів скаржника про те, що відчуження позивачем майна, яке перебувало у податковій заставі, здійснено за згодою контролюючого органу, про що свідчить лист Головного управління ДФС у місті Києві № 37067/10/26-17-02-40 від 16.11.2017, колегія суддів зазначає таке. Так, за результатами проведеної перевірки стану збереження майна складено Акт про проведення перевірки стану збереження майна платника податків, яке перебуває в податковій заставі від 04.03.2019 №1/26-15-17-05-24, за наслідками якої встановлено факт реалізації майна ДП МВС УКРАЇНИ «ІНФОРМ - РЕСУРСИ», яке перебуває у податковій заставі згідно з актом опису від 19.10.2017 № 1/26-15-17-02-17, без отримання попереднього погодження податкового органу. З матеріалів справи вбачається, що ДП МВС «Інформ-ресурси» на адресу ГУ ДФС у м. Києві направило лист від 13.11.2017 № 717 щодо надання згоди на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі. ГУ ДФС у м. Києві надало відповідь від 16.11.2017 № 37067/10/26-15-17-02-40, у якій повідомило, що питання згоди (незгоди) на відчуження майна, яке перебуває в податковій заставі, буде розглянуте після підтвердження настання обставин, передбачених п. 92,2 ст. 92, п. 93.1 ст. 93 ПК України. Окрім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 26.11.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11 серпня 2021 року, у справі 910/6388/20 за участю Головного управління Державної податкової служби у м. Києві та Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ "Інформ-ресурси" про визнання недійсним договору від 28.08.2018, укладеного між ДП МВС «Інформ-ресірси» та ТОВ «Персевбуд» за результатами проведеного повторного аукціону з продажу державного майна, що обліковується на балансі ДП МВС «Інформ-Ресурси» встановлено, що листом від 25.01.2018 №56 ДП МВС "Інформ-ресурси" просило позивача зняти податкову заставу з об`єкта нерухомості, розташованого за адресою: м. Київ, проїзд Військовий, 8. За результатами розгляду вказаного листа Державною податковою службою у м. Києві надано відповідь від 02.02.2018 №4883/10/26-15-17-02-39, якою повідомлено, що питання згоди (незгоди) на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, буде розглянуте ГУ ДФС у м. Києві після підтвердження настання обставин, передбачених п. 92.2 ст. 92, п. 93.1 ст. 93 Податкового кодексу України. Отже, позивач здійснював заходи щодо надання контролюючим органом згоди на відчуження майна, яке перебуває в податковій заставі, однак порушене питання залишилось не вирішеним до настання обставин, передбачених п. 92.2 ст. 92, п. 93.1 ст. 93 Податкового кодексу України. Водночас, аргументи відповідача зводяться до того, що ДП МВС України «Інформ-Ресурси» не зверталось до ГУ ДФС у м. Києві з листами щодо заміни предмета податкової застави. У свою чергу, позивач надав до матеріалів справи, яка розглядається, копію листа ГУ ДФС у м. Києві №37067/10/26-17-02-40 від 16 листопада 2017 року (т.1 а.с.139), у якому зазначено, що ураховуючи те, що платником податків надано в податкову заставу об`єкт нерухомого майна за адресою: Миколаївська область, Вітовський р-н, с. Шевченкове, вул. Дорожна, 1-А, оціночна вартість якого складає 10 748 300,00 грн, що перевищує суму податкового боргу, ГУ ДФС у м. Києві надає згоду на відчуження об`єктів нерухомості за адресою: м. Київ, проїзд Військовий, 8 за умови направлення коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, на погашення податкового боргу перед державним бюджетом. Колегія суддів зауважує, що з ухвали Печерського районного суду від 05.08.2019 у справі №757/39050/19-к вбачається, що з метою реалізації майна, невстановлені особи, у тому числі службові особи Міністерства Внутрішніх справ України та ДП «Інформ - Ресурс», забезпечили виготовлення ухвали Ленінського районного суду м.Дніпропетровська у справі №205/9453/18, до якої внесено завідомо неправдиві відомості щодо скасування записів про податкову заставу, зміст якої відрізняється від електронного примірника вказаної ухвали, розміщеного в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Окрім того, у рішенні Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 у справі 910/6388/20 встановлено, що в Єдиному реєстрі судових рішень відсутня інформація щодо розгляду Ленінським районним судом м. Дніпропетровська справи №205/9453/18. Листом від 18.03.2019 №02-39/2019/4912019 Ленінський районний суд м. Дніпропетровська повідомив, що справи про припинення арештів, накладених ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві на майно ДП МВС "Інформ-ресурси" не розглядалися. З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє посилання позивача на копію листа Головного управління ДФС у місті Києві № 37067/10/26-17-02-40 від 16.11.2017, за змістом якого відповідач надав згоду на відчуження майна по проїзду Військовий, 8, у м. Києві, яке перебуває у податковій заставі, оскільки матеріали справи не підтверджують факт надання контролюючим органом згоди на відчуження майна, яке перебувало у податковій заставі. Що стосується доводів скаржника про відсутність податкового боргу у зв`язку з поданням уточнюючих декларацій з податку на додану вартість, то колегія суддів зазначає таке. Як свідчать матеріали справи, у зв`язку з наявністю у ДП МВС України «Інформ-Ресурси» податкового боргу з податку на додану вартість та податку на прибуток, ГУ ДФС у м. Києві винесено та направлено позивачу податкову вимогу №6303-17 від 24.04.2017 на суму: 6 333 955,18 грн, в тому числі: з податку на додану вартість - 6 322 446,18 грн, податку на прибуток - 11 509,00 грн. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.12.2018 у справі №826/13781/17 задоволено позов ГУ ДФС у м. Києві про стягнення з ДП МВС України «Інформ Ресурси» суми податкового боргу в розмірі: 9 014 978,08 грн. Тож, факт узгодженості суми податкового боргу ДП МВС України «Інформ Ресурси» досліджено та підтверджено вказаним судовим рішенням. Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарський, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Також розмір податкового боргу позивача підтверджується в період 2017-2019 років, у тому числі станом на момент вчинення ДП МВС України «Інформ-Ресурси» правочину з відчуження нерухомості, яка перебувало у податковій заставі, про що свідчать облікові картки ДП МВС України «Інформ- Ресурси». Так, станом на 28.08.2018 (дата укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Військовий проїзд, буд.8) відповідно до інформаційних ресурсів органів ДФС за ДП МВС «Інформ-Ресурси» обліковувалась податкова заборгованість на загальну суму: 2 236 546,30 грн, в тому числі з податку на додану вартість на суму: 2 236 535,02 грн, з податку на доходи фізичних осіб на суму: 11,28 грн. Станом на 11.12.2019 за ДП МВС України «Інформ-Ресурси» обліковується заборгованість на загальну суму: 1 603 194,96 грн, в тому числі частина чистого прибутку на суму: 435,07 грн, з податку на доходи фізичних осіб на суму: 2,26 грн, з податку на додану вартість на суму: 1 594 546,10 грн, з податку на прибуток на суму: 8 211,53 грн. Колегія суддів зауважує, що податкова вимога №6303-17 від 24.04.2017 не відкликана з моменту її винесення і станом як на день відчуження майна, так і на момент подачі цього позову (липень 2019 року) борг ДП МВС України «Інформ-Ресурси» був безперервним, а тому доводи скаржника про відсутність податкового боргу колегія суддів відхиляє. Щодо посилання скаржника на звіт незалежного аудитора аудиторської фірми «Жерміналь» від 08.05.2020, який свідчить про відсутність податкового боргу на момент відчуження майна, то колегія суддів їх відхиляє, оскільки згідно з частиною другою статті 90 КАС України жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд апеляційної інстанції оцінив цей звіт разом із іншими доказами, які свідчать про наявність у позивача податкового боргу на час укладення договору купівлі-продажу майна, що перебувало в податковій заставі. Крім того, Звіт стосується питання щодо наявності податкового боргу позивача, тоді як предметом спору в цій справі є скасування рішення про накладення штрафу за відчуження майна, яке перебувало в податковій заставі, без попередньої згоди податкового органу. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позивач в порушення чинного податкового законодавства відчужив майно, яке перебуває в податковій заставі, що підтверджується договором купівлі-продажу від 28.08.2019. У зв`язку з чим, ДФС у м. Києві правомірно прийняло податкове повідомлення-рішення №0000021705 від 22.03.2019, яким Державному підприємству Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» визначено зобов`язання зі сплати штрафу в розмірі вартості відчуженого майна на суму: 18 999 840,00 грн. Доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає з підстав, наведених вище. Крім того, аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід. Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав скасування оскаржуваного рішення суду не вбачається.

Результат розгляду: denied