Рішення адміністративного суду від 2023-02-24 00:00:00+02

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до ГУНП в Черкаській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. На обґрунтування поданого позову зазначив, що 07.12.2022 поліцейським СРПП ВПД № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області старшим сержантом поліції Метошопом М.А. відносно позивача винесена постанова серії БАВ № 360380 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 20 400 грн. Передумовою винесення оскаржуваної постанови був встановлений факт керування 07.12.2022 позивачем транспортним засобом ВАЗ-21101, реєстраційний номер [NUMBER] , відповідно до тимчасового дозволу, строк дії якого на той момент не скінчився. Під час складення оскаржуваної постанови працівник поліції зазначив, що позивач позбавлений права керування транспортним засобом Кагарлицьким судом від 26.10.2022. Наведене не відповідає дійсності, оскільки за вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП Кагарлицьким районним судом Київської області постанова була ухвалена 02.12.2022, яка набрала законної сили через десять днів з дня її постановлення, тобто 13.12.2022. За таких обставин позивач вважає постанову від 07.12.2022 незаконною, тому просить суд її скасувати, провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП закрити. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 14.02.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників, постановлено провести розгляд справи відповідно до положень частини 1 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Представник відповідача за довіреністю Желізняк Ю.В. у встановлений судом строк та у передбаченому чинним законодавством порядку подала до суду відзив на позов, у якому проти його задоволення заперечила. На обґрунтування наявних заперечень зазначила, що оскаржуваною постановою від 07.12.2022 серії БАВ № 360380 [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 20\~400 грн. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови 07.12.2022 о 08:20 год. на автодорозі Т1217 водій керував автомобілем без права керування транспортним засобом, а саме був позбавлений права керування. Диспозицією ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП обов`язковою умовою є наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення права керування транспортними засобами. Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 02.12.2022 по справі № 368/1062/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17\~000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Після встановлення наведених фактів та обставин працівником поліції, відповідно до наданих йому повноважень, була винесена оскаржувана постанова, яка за формою та змістом відповідає вимогам до неї. Тому просила суд відмовити у позові повністю. На підтвердження наявних заперечень представниця надала суду додаткові докази та оптичний диск із відеозаписом з боді камери поліцейського. Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. На підставі ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 9 КАС України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України). У свою чергу частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України регламентовано, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративним правопорушенням відповідно додиспозиції частини 4 статті 126 КУпАП є керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Судом встановлено, що 07.12.2022 поліцейським СРПП ВПД № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ст.сержантом поліції Метошопом М.А. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 360380 відносно [PERSON] за ч. 4 ст. 126 КУпАП. З описової частини зазначеної постанови вбачається, що підставою її винесення став установлений факт, що [PERSON] 07.12.2022 о 08:20 год. на автодорозі Т1217 керував автомобілем без права керування транспортним засобом, а саме був позбавлений права керування Кагарлицьким районним судом від 26.10.2022. Об`єктивна сторона можливого порушення у діях водія [PERSON] , встановлена працівником органу Національної поліції, полягає у керуванні транспортним засобом без права керування у зв`язку із позбавленням позивача вказаного спеціального права рішенням суду. Питання допуску громадян до керування транспортними засобами врегульовано Положенням про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою КМУ від 08.05.1993 за № 340 (зі змінами). Відповідно до п. 2 Положення особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. Право на керування транспортними засобами категорії В надається особам, які досягли вісімнадцятирічного віку (п. 6 Положення). Відповідно до п. 16 Положення посвідчення водія видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, установленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний, практичний іспити у територіальному сервісному центрі МВС. На підставі п. 20 Положення позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства. Рішення суду про позбавлення права на керування транспортними засобами протягом трьох робочих днів з моменту його отримання/винесення надсилається посадовою особою Національної поліції до територіального сервісного центру МВС за місцем проживання особи, зазначеним у цьому рішенні. Позбавлення спеціального права, наданого громадянинові, зокрема права керування транспортними засобами, в силу п. 5 ч. 1 ст. 24 КУпАП є одним із видів адміністративних стягнень, яке застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом (ст. 30 КУпАП). Обов`язковість постанови у справі про адміністративне правопорушення регламентована статтею 298 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відповідно до якої постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами. Порядок виконання постанов у справах про адміністративне правопорушення про позбавлення спеціального права визначений Главою 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 317 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції. Виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права (ст. 317-1 КУпАП). Вказана норма кореспондує вимогам Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом (ч. 1, ч. 2 ст. 13 Закону). Тимчасове вилучення посвідчення водія є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, що встановлено статтею 265-1 КУпАП, яке застосовується поліцейським у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення. Процедура тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення регламентована Порядком тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженим постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1086 (зі змінами). Відповідно до п. 3 Порядку (в редакції, чинній на день винесення оскаржуваної постанови) посвідчення водія тимчасово вилучається за наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене Кодексом України про адміністративні правопорушення, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. У разі вчинення правопорушення, за яке передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, складається протокол про адміністративне правопорушення у двох примірниках і тимчасово вилучається посвідчення водія, про що робиться запис у протоколі (п. 4 Порядку). До винесення судом постанови у справі про адміністративне правопорушення та набрання нею законної сили поліцейський видає водієві тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом строком не більше ніж на три місяці з дати вилучення посвідчення (п. 5 Порядку). Форма зазначеного тимчасового дозволу затверджується МВС. Зі змісту оскаржуваної постанови та дослідженого відеозапису з нагрудної камери поліцейського судом встановлено, що при встановленні у діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, поліцейський СРПП ВПД № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області старший сержант поліції Метошоп М.А. виходив із того, що позивач рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 26.10.2022 позбавлений права керування. Натомість представник відповідача у відзиві на обґрунтування наявних заперечень зазначила про рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 02.12.2022 по справі № 368/1062/22, яким [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді 17\~000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Відповідно до постанови Кагарлицького районного суду Київської області у справі № 368/1062/22 (провадження № 3/368/512/22) судом встановлено, що датою її винесення є 02.12.2022, відповідно за умови розрахунку десятиденного строку набрання законної сили вона підлягає примусовому виконанню починаючи з 13.12.2022. З урахуванням наведеного до цієї дати, у тому числі станом на 07.12.2022, позивач не був позбавлений спеціального права права керування транспортними засобами, та мав можливість керувати транспортними засобами категорії А та В на підставі виданого йому 22.10.2022 тимчасового дозволу серії DT № 159907. Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. На підставі ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 9 КАС України). Також під час розгляду справи суд враховує, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08.07.2020 (справа № 463/1352/16-а). Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. З аналізу наведених норм чинного законодавства суд приходить до висновку, що законодавцем визначено порядок набуття спеціального права права керування транспортними засобами, визначено порядок користування цим правом, а також регламентовані підстави і порядок позбавлення такого права у випадку вчинення грубого, повторного або систематичного порушення порядку користування цим правом. У свою чергу моментом встановлення факту вчинення особою такого порушення законодавець пов`язує із набранням законної сили рішенням суду, під час ухвалення якого суд одночасно вирішує питання про позбавлення наданого особі спеціального права. Вирішення питання про позбавлення особи наданого їй спеціального права є виключною компетенції суду під час розгляду відповідної справи. У свою чергу обов`язковою умовою для визначення моменту початку позбавлення права керування транспортними засобами є дата набрання рішенням законної сили. До цього моменту до порушника може бути застосована процедура тимчасового вилучення посвідчення водія, як захід забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, що за своєю суттю не є позбавленням права керування транспортними засобами. За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не є обґрунтованою, оскільки станом на 07.12.2022 [PERSON] спеціального права позбавлений не був у зв`язку із не набранням законної сили рішенням суду у справі про адміністративне правопорушення. У свою чергу наявність рішення суду від 26.10.2022, яким [PERSON] був позбавлений права керування, під час розгляду справи відповідачем не доведено. Відповідно у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню зі скасуванням оскаржуваної постанови та закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted