Рішення адміністративного суду від 2022-06-13 00:00:00+03

19 жовтня 2021 року позивач - [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача - Тернопільської митниці Державної митної служби України, у якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 30.09.2021 №0000015/7.25-19 та від 30.09.2021 №0000016/7.25-19. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що митне оформлення транспортного засобу проведено згідно митної декларації IM40ДЕ №UA403030/2019/007356 від 11.04.2019, за якою митна вартість автомобіля визначена за основним методом. При митному оформленні митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості від 14.04.2010 №UA403000/2019/000603/2, яке скасоване у судовому порядку. Позивач зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені контролюючим органом на підставі висновків акту перевірки, яким за результатами документальної невиїзної перевірки митним органом зафіксовано порушення п. 2 ч.2 ст.52, ч.1, п.5 ч.8 ст.257, п.1 ч.1 ст.279 МК України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання зі сплати ввізного мита за митною декларацією від 11.04.2019 №UA403030/2019/007356 на загальну суму 6390,48 грн; пп. в) п.185.1 ст.185, п.187.8 ст.187, п.190.1 ст.190 ПК України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання зі сплати податку на додану вартість за митною декларацією від 11.04.2019 №UA403030/2019/007356 на загальну суму 14059,05 грн. Позивач зауважує, що акт перевірки не містить доказів того, що під час здійснення митного оформлення імпортованого нею автомобіля у її розпорядженні були будь-які документи щодо його продажу гр. [PERSON] , копії яких були враховані контролюючим органом при прийнятті оскаржуваних рішень. Наголошує, що самі по собі документи митних органів Королівства Швеції, на яких грунтуються висновки акту перевірки, не є виключними, беззапечними і визначальними доказами того, що нею при ввезенні на митну територію України автомобіля марки BMW було занижено митну вартість. Згідно доводів позивача, лист митних органів Королівства Швеції є лише рекомендацією посадовій особі митниці більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції та не може слугувати безумовною підставою для висновку про встановлення порушення при оформленні товару за самостійно заявленою митною вартістю. Також позивач покликається на порушення порядку прийняття оскаржуваних рішень з огляду на їх винесення у день отримання нею примірника акта перевірки без врахування заперечень на нього. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Рішення мотивоване тим, що оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення прийняті Тернопільською митницею правомірно, відповідно до норм чинного законодавства, а тому правових підстав для визнання їх протиправними та скасування немає. Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, представник позивача - адвокат Нюня Олександр Вікторович оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що відповідачем не спростовано факту придбання позивачем автомобіля у компанії «Global Triangle AB» за фактурною вартістю 131900 шведських крон. Жодних матеріалів, які б свідчили про перевірку автентичності виданих компанією «Global Triangle AB» документів про купівлю-продаж автомобіля позивачу та гр. [PERSON] , в тому числі щодо умов про вартість автомобіля, митними органами Королівства Швеції до митних органів України не направлено. Позивачем при митному оформленні до митної декларації №UA403030/2019/007356 від 11.04.2019 подано в тому числі рахунок-фактуру від 08.03.2019 №МАА128, виданий компанією «Global Triangle AB» (Box 417, 12404 Bandhaden, Sverige) на ім`я гр. [PERSON] з вказівкою на паспортні дані й адресу реєстрації, згідно з яким вартість автомобіля BMW 520d, 2015 року виготовлення, 2016 модельний рік, ідентифікаційний номер [NUMBER] , зазначена [NUMBER] шведських крон. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що беручи до уваги лише документи митних органів Королівства Швеція, митниця не перевірила обставин завершення експорту товару, для усунення сумнівів не звернулась із запитами до відповідної компанії відправника товару. Вважає, шо документи Королівства Швеція не є беззаперечними та визначальними доказами винуватості позивача у порушенні митних правил та не доводять наявності у діях позивача умислу на звільнення від сплати митних платежів шляхом надання неправдивих відомостей щодо вартості товару та його відправника. Натомість позивачем під час процедури митного оформлення було задекларовано митну вартість транспортного засобу і сплачено суми обов`язкових платежів, виходячи з даних первинних документів, тобто вчинені митні і податкові зобов`язання під час здійснення митних процедур, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню. Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав. Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] на митну територію України було ввезено транспортний засіб - легковий автомобіль марки BMW, модель 520 d, бувший у використанні, календарний рік випуску 2015, модельний рік 2016, колісна формула 4*2, ідентифікаційний номер [NUMBER] , тип двигуна: дизель, об`єм циліндрів двигуна: 1995 куб.см, потужність 140 кВт, колір чорний, який було оформлено у відділі митного оформлення №2 митного поста «Тернопіль-центральний» Тернопільської митниці ДФС за митною декларацією №UA403030/2019/007356 від 11.04.2019. Згідно з рахунком-проформою на ім`я [PERSON] та рахунком фактурою №МАА 128 від 08.03.2019 автомобіль придбаний позивачем у шведської компанії «Global Triangle AB» за ціною 131900 шведських крон, що за курсом НБУ станом на день митного оформлення становила 381404,55 грн. Митна вартість визначена за основним методом. Код товару з УКТ ЗЕД 8703329010. Позивачем сплачено до бюджету митні платежі на суму 138310,49 грн: ввізне мито -38140, 46 грн, акцизний податок - 13550,86 грн, податок на додану вартість 86619,17 грн. Відповідно до наказу Тернопільської митниці від 02.09.2021 №128 проведено документальну невиїзну перевірку дотримання гр. [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) вимог законодавства України з питань митної справи у частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією№UA403030/2019/007356 від 11.04.2019. Перевірку проведено з 06.09.2021 по 07.09.2021 тривалістю два робочі дні. За результатами документальної невиїзної перевірки митним органом складено акт від 20.09.2021 №5/7.25-19/ [NUMBER] , яким встановлено порушення [PERSON] : -п. 2 ч.2 ст.52, ч.1, п.5 ч.8 ст.257, п.1 ч.1 ст.279 МК України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання зі сплати ввізного мита за митною декларацією від 11.04.2019 №UA403030/2019/007356 на загальну суму 6390,48 грн; -пп. в) п.185.1 ст.185, п.187.8 ст.187, п.190.1 ст.190 ПК України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання зі сплати податку на додану вартість за митною декларацією від 11.04.2019 №UA403030/2019/007356 на загальну суму 14059,05 грн. Акт перевірки вручено позивачу 30.09.2021, що підтверджується інформацією сайту «Укрпошта». На підставі висновків акту перевірки Тернопільською митницею ДФС винесено податкові повідомлення-рішення: - від 30.09.2021 №0000015/7.25-19, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на митну територію України (код платежу 15010500)» на суму 7988,09 грн, з них грошове зобов`язання - 6390,47 грн, штрафні санкції - 1597,62 грн; -від 30.09.2021 №0000016/7.25-19, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість, ввезених на митну територію України фізичними особами (код платежу 14070100)» на суму 17573,82 грн, з них грошове зобов`язання - 14059 грн, штрафні санкції - 3514,76 грн. Податкові повідомлення-рішення митним органом скеровано на адресу позивача та отримано адресатом 04.10.2021. Позивачем також було подано заперечення на акт перевірки. Позивач, вважаючи податкові повідомлення-рішення Тернопільської митниці ДФС від 30.09.2021 №0000015/7.25-19 та від 30.09.2021 №0000016/7.25-19 протиправними, звернулась до суду з вимогами про їх скасування. Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. Частиною 1 статті 54 Митного кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - МК України) встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Статтею 345 МК України встановлено, що документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи. Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться митними органами з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України. Митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо, зокрема, правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України. Предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств. Відповідно до статті 351 МК України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств. Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: 1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; 2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України. Згідно з частиною 1 статті 354 МК України результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами митного органу та керівником підприємства, що перевірялося, або уповноваженою ним особою. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. За результатами зустрічної звірки складається довідка. Відповідно до положень статті 272 МК України, підпункту в пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - ПК України) ввезення товарів на митну територію України є об`єктом оподаткування митними платежами - ввізним митом та податком на додану вартість. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 279 МК України базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є: 1) для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів; 2) для товарів, на які законом встановлено специфічні ставки мита, - кількість таких товарів у встановлених законом одиницях виміру. Для товарів, на які законом встановлено комбіновані ставки мита, база оподаткування визначається відповідно до пунктів 1 і 2 цієї частини. База оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами, визначається відповідно до цього Кодексу. Відповідно до пункту 190.1 статті 190 ПК України базою оподаткування податком на додану вартість для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу. Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно з статтею 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки. Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу. (частин 1, 2 статті 51 МК України) Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Частиною 2 статті 53 МК України встановлено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідно до частини 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи. Згідно із частиною 8 статті 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. В розумінні пункту 1 частини 1 статті 276 МК України платниками мита є особа, яка ввозить товари на митну територію України чи вивозить товари з митної території України у порядку та на умовах, встановлених цим Кодексом. За правилами статті 278 МК України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання митним органом у випадках, визначених цим Кодексом та законами України. Згідно з пунктом 187.8 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення. Оцінюючи доводи позивача щодо обставин, які контролюючим органом розцінено як подання під час митного оформлення неправдивих відомостей про вартість імпортованого товару, що призвело до заниження сплати до бюджету ввізного мита та податку на додану вартвсть, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України). Судом встановлено, що при проходженні митних формальностей під час ввезення на митну територію України транспортного засобу «Автомобіль легковий, що використовувався; марка BMW, модель 520 d, ідентифікаційний номер [NUMBER] , модельний рік випуску 2016, календарний рік випуску 2015, тип двигуна: дизель, об`єм циліндрів двигуна: 1995 куб.см, потужність 140 кВт; загальна кількість місць, включаючи місце водія: 5; колісна формула 4*2, тип кузова: седан; колір: чорний, призначення: для використання на дорогах загального призначеня (приватне користування). Пошкодження згідно акту проведення огляду. Торгова марка: BMW. Виробник: BMW/DE.» разом із митною декларацією №UA403030/2019/007356 від 11.04.2019 позивачем було подано рахунок-фактуру від 08.03.2019 №МАА 128, виданий компанією «Global Triangle AB» (Box 417, 12404 Bandhaden, Sverige) на ім`я гр. [PERSON] ( [ADDRESS] ), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 03.01.2019 № [NUMBER] на автомобіль BMW 520 d, ідентифікаційний номер [NUMBER] , бувший у використанні, тип двигуна: дизель, видане уповноваженими органами Королівства Швеція (власник реєстраційного посвідчення - компанія «Global Triangle AB» (Box 417, 12404 Bandhaden, Sverige). У гр.33 згаданої митної декларації зазначено код товару згідно УКТ ЗЕД 8703329010. Гр.42 МД містить зазначення фактурної вартості транспортного засобу 131900,00 SEK (шверцарських франків), що за курсом НБУ (1 SEK = 2,89161900 грн) на день митного оформлення становило 281404,55 грн відповідно до рахунку-фактури від 08.03.2019 №МАА 128, що подавався до митного оформлення. Під час митного оформлення імпортованого позивачем транспортного засобу до бюджету було сплачено митні платежі на загальну суму 138310,49 грн, а саме ввізне мито у розмірі 38140,46 грн, акцизний податок - 13550,86 грн, ПДВ - 86619,17 грн. Листом Державної митної служби України від 04.02.2021 №20/20-02-01/7.4/109 на адресу митниці надіслано лист-відповідь митних органів Королівства Швеція від 10.07.2020 №UTR 2019-379 з копіями документів, а саме: -рахунку-фактури від 13.11.2018 №519, виданого компанією «Global Triangle AB» (Box 417, 12404 Bandhaden; -тимчасового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 13.11.2018 № [NUMBER] , виданого уповноваженими органами Королівства Швеція (власник тимчасового реєстраційного посвідчення - Mukhailo Lavrysh (Ulica Sjevtjenko 25, Lviv, Ukraina); -свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на території України. Легковий автомобіль BMW 520d, ідентифікаційний номер [NUMBER] , бувший у використанні, тип двигуна: дизель, був ввезений на митну територію України за дорученням гр.України [PERSON] 17.03.2019 о 02:20:11 через пункт пропуску «Краківець-Корчова» митного посту «Яворів» Львівської Митниці ДФС. Для визначення митної вартості даного транспортного засобу, оформленого за МД №UA403030/2019/007356 від 11.04.2019, декларантом самостійно застосований основний метод визначення митної вартості. При аналізі документів, отриманих від митних органів Королівства Швеція, миницею було виявлено, що рахунок-фактура від 08.03.2019 МАА 128, виданий компанією «Global Triangle AB» (Box 417, 12404 Bandhaden, Sverige) на ім`я гр. [PERSON] ( [ADDRESS] ) на транспортний засіб BMW 520d, ідентифікаційний номер [NUMBER] , що подавався декларантом позивача при миному оформленні за ціною 131900 SEK та переміщенні транспортного засобу через митний кордон України, не є автентичним. При цьому з інформації, що міститься у наданому разом з листом митними органами Королівства Швеції рахунку-фактурі на ім`я Mukhailo Lavrysh (Ulica Sjevtjenko 25, Lviv, Ukraina), вартість автомобіля BMW 520d, ідентифікаційний номер [NUMBER] вказана у сумі 154000 шведських крон, що відповідно до курсу НБУ, встановленого станом на дату митного оформлення позивачем транспортного засобу, становить 445309,33 грн. Слід зазначити, що зміст тимчасового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 13.11.2018 № [NUMBER] на легковий автомобіль BMW 520d реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , виданий уповноваженими органами Королівства Швеція, власником тимчасового посвідчення є Mukhailo Lavrysh (Ulica Sjevtjenko 25, Lviv, Ukraina), а транспортний засіб BMW 520d реєстраційний номер [NUMBER] був проданий компанією «Global Triangle AB» громадянину Mukhailo Lavrysh з метою експорту. З аналізу доказів у їх сукупності митним органом було встановлено, що відомості щодо вартості транспортного засобу у отриманих від митних органів Королівства Швеція документах відрізняються від аналогічних відомостей, що обліковуються у базах даних Тернопільської митниці. Митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов`язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов`язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на митні органи. (частина 1 статті 295 МК України). Відповідно до підпункту 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях. Згідно з пунктом 54.4 статті 54 ПК України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах. Як зазначено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 05 березня 2019 року у справі №820/305/17, від 01 квітня 2021 року у справі № 140/902/19, підставою для висновку про заниження суб`єктом господарювання податкових зобов`язань, під час ввезення товарів на митну територію України, може слугувати лише офіційна документально-підтверджена інформація від уповноважених органів іноземних держав щодо, зокрема, вартості ввезених товарів. Крім того, така інформація повинна підтверджувати або не підтверджувати автентичність поданих документів щодо ввезених товарів. Отже, у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо вартісних характеристик товарів, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків. Оскільки з документів, отриманих від уповноважених органів Королівства Швеція, що стосуються експорту вказаного автомобіля з її території, та відомостей митної декларації типу ІМ 40ДЕ позивача із доданими документами, можливо, з огляду на повну відповідність номера шасі за ідентифікаційним номером (VIN-код), марки, моделі, ідентифікувати транспортний засіб, як повністю ідентичний товар тому, що проданий компанією «Global Triangle AB» на експорт для відправлення в країну призначення - Україну, наданою інформацією підтверджується факт придбання позивачем легкового автомобіля BMW 520d реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , тоді як автентичність документів, що стали підставою для митного оформлення згаданого транспортного засобу відповідно до митної декларації IM40ДЕ №UA403030/2019/007356 від 11.04.2019 належними та допустимими доказами не підтверджена, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо заниження позивачем при здійсненні митного оформлення транспортного засобу митної вартості такого та правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. При цьому, позивач зазначена як особа, відповідальна за фінансове врегулювання - резидент, що уклав зовнішньоекономічний договір (контракт) або інший документ, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту) (Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651). Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, суд апеляційної інстанції поділяє висновки суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішеньТернопільської митниці від 30.09.2021 №0000015/7.25-19 та від 30.09.2021 №0000016/7.25-19. Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення в оскаржуваній частині, яке скасуванню не підлягає. Судові витрати розподілу не підлягають з огляду результат вирішення апеляційної скарги, характер спірних правовідносин та виходячи з вимогст. 139 КАС України. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу розглянуто судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) в строки, встановлені статтею 309 КАС України.

Результат розгляду: denied