Рішення адміністративного суду від 2022-06-21 00:00:00+03

Приватне акціонерне товариство "ХайдельбергЦемент Україна" звернулося до адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ "ХайдельбергЦемент" від 25.07.2017 № 1609. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2017 у задоволенні позову відмовлено. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2018 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2017 скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позову. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Дніпропетровське управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду. Ухвалою Верховного Суду від 01.08.2018 відкрито касаційне провадження у справі №804/5201/17 за касаційною скаргою податкового органу. Ухвалою суду від 20.06.2022 касаційний розгляд справи призначено у порядку письмового провадження на 21.06.2022. В обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права. Як вважає податковий орган, висновки викладені в оскаржуваному судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам справи, при прийнятті рішення апеляційним судом не було враховано доводів відповідача та не надано належної правової оцінки доказам щодо правомірності дій контролюючого органу з приводу проведення перевірки. Відповідач вказує, що Товариством не в повному обсязі надано пояснення та їх документальне підтвердження на запити контролюючого органу, у зв`язку із чим спірний наказ про призначення документальної позапланової перевірки виданий правомірно. Крім того, у касаційній скарзі відповідач наводить доводи на підставі встановлених за результатами перевірки обставин. На підставі викладеного, відповідач просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2018 у справі №804/5201/17 та залишити в силі рішення суду першої інстанції. У свою чергу, позивачем подано заперечення на касаційну скаргу. Товариство вказує, що вважає касаційну скаргу необґрунтованою, доводи касаційної скарги не спростовують обставин, які стали підставою для задоволення позову, у касаційній скарзі не наведено аргументів щодо порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права. Касаційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 КАС України. Верховний Суд, переглянувши рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне. Як встановлено судами попередніх інстанцій, Товариством 30.08.2016 отримано запит, який було сформовано СДПІ з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську) вих. №№16730/10/28-01-50-06 від 29.08.2016 про надання інформації та її документального підтвердження щодо відносин з ТОВ «БП «Стройіндустрія» за березень, квітень 2016 року /а.с. 10-11/. 01.06.2017 позивачем отримано запит Офісу великих платників податків ДФС вих.№29761/10/28-10-46-14-07 від 31.05.2017 про надання інформації та її документального підтвердження щодо відносин з ТОВ «БП «Стройіндустрія» за квітень 2017 року /а.с. 12-13/. Як вбачається з копій запитів, податковим органом було зроблено висновки про наявність ризику непідтвердження реального виконання робіт по попередніх ланках походження, що свідчить про відсутність реального здійснення господарської операції між ПрАТ «ХайдельбергЦемент Україна» та ТОВ «БП «Стройіндустрія», ризик безпідставного формування податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «БП «Стройіндустрія» за березень, квітень 2016 року і квітень 2017 року. Після отримання вищезазначених запитів податкового органу, Товариством у строки встановлені пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України надано податковому органу усі належні первинні документи за березень, квітень 2016 року та квітень 2017 року по взаємовідносинам між позивачем та ТОВ «БП «Стройіндустрія», ведення яких є обов`язковим з урахуванням виду господарського зобов`язання, а саме: листом від 09.09.2016 вих. №1989 /а.с. 14/ на запит СДПІ з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську позивачем було надано на підтвердження взаємовідносин з ТОВ «БП «Стройіндустрія» за березень - квітень 2016 року копії: договору підряду на виконання ремонтних робіт №13561 від 19.11.2015 з додатками, договору підряду на виконання ремонтних робіт №13561 від 07.12.2015 з додатками, актів здачі-приймання ремонтних робіт - №1 за березень 2016 року, №2 за березень 2016 року, №1 за квітень 2016 року, №2 за квітень 2016 року, №4 за квітень 2016 року, №5 за квітень 2016 року, №6 за квітень 2016 року, №7 за квітень 2016 року, №8 за квітень 2016 року, з актами приймання-передачі матеріалів, запчастин та інше підрядній організації ТОВ «Стройіндустрія». Також повідомлено, що фактично 18.12.2015 відбулась попередня оплата за футерувальні роботи у сумі 435615,12грн., на підтвердження чого надані копії платіжних доручень: №F110000086, №F110000085, №F110000010, №F110000009, №F110000008, №F110000007, №F110000006, №F110000005, №F110000004; дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки; журналу реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці; посвідчень про перевірку знань; листів ТОВ «БП «Стройіндустрія» із зазначенням даних про працівників, якими будуть виконуватися ремонтні роботи на території підприємства; актів допуску для проведення робіт на території підприємства; листом від 22.06.2017 вих. №1588 /а.с. 15-17/ позивачем у відповідь на запит було надано відповідачу копії: договору підряду на виконання ремонтних робіт №19165 від 12.01.2017р. з додатками; повідомлення до договору підряду від 12.01.2017; актів приймання виконаних підрядних робіт типова форма КБ-2в №1 від 26.04.2017, №2 від 26.04.2017, №3 від 26.04.2017, №4 від 26.04.2017; №5 від 26.94.2017, №6 від 26.04.2017, №7 від 26.04.2017; №8 від 26.04.2017, №9 від 26.04.2017 з додатками про вартість виконаних робіт типова форма КБ -3 та іншими додатками (сертифікати, акти використання матеріалів) згідно умов договору; оборотно - сальдової відомості за квітень та травень 2017 року; копії платіжних доручень; ліцензії, яка видана ДАБК України від 13.07.2016 за №25-Л; актів допуску та актів приймання - здачі об`єкта в ремонт; копії документів, підтверджуючих кваліфікацію працівників ТОВ «Стройіндустрія»; копії «Журналу реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці»; листів від ТОВ «Будівельне підприємство Стройіндустрія»; довідки від охоронної компанії Спільне Українсько - Нідерландське підприємство у фірмі ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД», Факт надання відповіді та копій зазначених документів позивачем на запити податкового органу у встановлений чинним законодавством строк, не заперечувався відповідачем під час розгляду справи. 25.07.2017 відповідачем прийнято наказ №1609 /а.с. 8/, з якого вбачається, що відповідачем на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпунктів 78.1.1, 78.1.4, пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «ХайдельбергЦемент Україна» з питання дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «БП «Стройіндустрія» за березень, квітень 2016 року, квітень 2017 року тривалістю 15 робочих днів, з 14.08.2017. Товариство не погодилося з прийнятим наказом відповідача щодо призначення документальної позапланової перевірки, позивач відмовив у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, про що було складено акт про відмову в допуску від 14.08.2017 /а.с. 51/, та Товариством подано до суду адміністративний позов про скасування наказу. Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що запити контролюючого органу містять підстави їх надіслання з посиланням на норми закону, опис інформації, що запитується та перелік необхідних документів, оформлений на бланку контролюючого органу, а також підписаний заступником начальника зазначеного контролюючого органу та завірений його печаткою. Таким чином, запити відповідача відповідають вимогам статті 73 Податкового кодексу України та Порядку №1245. Разом з тим, листами, які надані у відповідь на запити контролюючого органу, позивач надав не в повному обсязі запитувану інформацію та документи по взаємовідносинам з ТОВ "БП "Стройіндустрія". За наведених обставин, суд погодився з доводами податкового органу про те, що позивач не в повному обсязі виконав вимоги запитів контролюючого органу. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Апеляційним судом рішення суду першої інстанції скасовано, суд ухвалив нове рішення про задоволення позову, посилаючись на те, що наказ відповідача в частині призначення проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питання дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «БП «Стройіндустрія» за березень, квітень 2016 року суперечить вимогам пункту 78.2 статті 78 Податкового кодексу України. Крім того, суд дійшов висновку, що у встановлений підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України строк позивач надав податковому органу пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий для виконання письмовий запит контролюючого органу, що підтверджується листом позивача. Таким чином, апеляційний суд вважав, що заявлені позивачем у справі позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити та визнати протиправним та скасувати спірний наказ. Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Відповідно до підпунктів 20.1.4, 20.1.18, 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи. Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом. У справі, що розглядається, апеляційним судом встановлено, що СДПІ з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську видано наказ №51 від 20.10.2016, яким на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпунктів 78.1.1, 78.1.4, пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «ХайдельбергЦемент Україна» з питання дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «БП «Стройіндустрія» за березень, квітень 2016 року, тривалістю 15 робочих днів, з 14.08.2017. Цей наказ був предметом оскарження у адміністративній справі №804/7124/16 та постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2017 у справі №804/7124/16, яка набрало законної сили 16.11.2017, ПрАТ «ХайдельбергЦемент Україна» відмовлено у задоволенні адміністративного позову про визнання протиправним та скасування наказу СДПІ з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську №51 від 20.10.2016 /а.с. 92-93/. Таким чином, з`ясовані обставини дають підстави вважати, що на момент судового розгляду даної справи наявний наказ СДПІ з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську №51 від 20.10.2016 щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «ХайдельбергЦемент Україна» з питання дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «БП «Стройіндустрія» за березень, квітень 2016 року, тривалістю 15 робочих днів, який є чинним і не реалізованим податковим органом, і який стосується періоду березень-квітень 2016 року, який також зазначено у наказі відповідача №1609 від 25.07.2017, який є предметом оскарження у даній адміністративній справі. Відповідно до пункту 78.2 статті 78 Податкового кодексу України, контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків. За таких обставин наказ відповідача №1609 від 25.07.2017 в частині призначення проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «ХайдельбергЦемент Україна» з питання дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «БП «Стройіндустрія» за березень, квітень 2016 року суперечить вимогам пункту 78.2 статті 78 Податкового кодексу України. Згідно з підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у разі, коли за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 15 робочих днів з дня отримання запиту. У цій справі, надаючи оцінку правомірності наказу відповідача №1609 від 25.07.2017 в частині призначення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «ХайдельбергЦемент Україна» з питання дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «БП «Стройіндустрія» за квітень 2017 року, суд апеляційної інстанції, з урахуванням змісту господарського договору який було укладено між позивачем у справі та ТОВ «БП «Стройіндустрія», а саме договору підряду на виконання ремонтних робіт №19165 від 12.01.2017 (з додатками), встановив, що позивач у встановлений підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України строк надав податковому органу пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий для виконання письмовий запит контролюючого органу, що підтверджується листом позивача від 22.06.2017 /а.с. 15-17/. Таким чином, апеляційний суд констатував, що відповідач у справі, який є органом державної виконавчої влади та у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, під час прийняття наказу у цій частині діяв не у спосіб, який встановлено чинним законодавством України. Оцінюючі усі докази, які були досліджені судом під час розгляду даної справи, та приймаючи до наведені норми чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, які виникли між сторонами у справі, колегія суддів апеляційного суду вважала, що відповідач у справі під час прийняття наказу №1609 від 25.07.2017, який є предметом оскарження у цій справі, діяв не у спосіб, який визначено чинним законодавством, що є підставою для скасування такого рішення (у формі наказу) суб`єкта владних повноважень протиправним та його скасування. Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують. КАС України встановлює, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Оскільки відповідачем не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти, засвідчені документами, наявними в матеріалах справи, у межах вимог касаційної скарги, суд не може визнати доводи відповідача для скасування рішення суду апеляційної інстанції обґрунтованими. Крім того, обґрунтування, наведені відповідачем у касаційній скарзі, містять вимоги здійснити переоцінку встановлених судами обставин справи, а також додатково перевірити докази, що не входить в межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 КАС України. За правилами частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Результат розгляду: denied