Рішення адміністративного суду від 2022-05-19 00:00:00+03

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ізяславтрансбуд» (далі - позивач, товариство) звернулось до суду із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, Державної фіскальної служби України (далі - відповідач, податковий орган, контролюючий орган), Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у Хмельницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 16 липня 2018 року №843137/34739468 про відмову в реєстрації податкової накладної від 21 липня 2017 року №49 та зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 21 липня 2017 року №49 за датою її подання. Позовні вимоги обґрунтовані невідповідністю спірного рішення вимогам чинного законодавства, оскільки позивачем було надано усі необхідні документи, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операцій по податковій накладній від 21 липня 2017 року №49. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДФС у Хмельницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 16 липня 2018 року №843137/34739468 про відмову в реєстрації податкової накладної від 21 липня 2017 року №49. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 21 липня 2017 року №49 за датою її подання. Задовольняючи позовні вимоги, суди дійшли висновку, що рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної спростовується наявними у матеріалах справи письмовими доказами, що підтверджують реальність господарської операції за договором підряду та її належне оформлення первинними документами. Оскаржене рішення фіскального органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень. Оскільки оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкової накладної є протиправним та таким, що підлягає скасуванню є необхідність зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати податкову накладну за датою її подання. Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся з касаційною скаргою, у якій просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову у повному обсязі. В обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права. Вказує на невідповідність висновків судів попередніх інстанцій фактичним обставинам справи, які, на думку відповідача, полягають у неврахуванні судом, що податковим органом в квитанції чітко визначено критерій, що передбачений підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку, критеріїв ризиковості здійснення операцій, переліку показників, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, за яким здійснено моніторинг податкової накладної від 21 липня 2017 року №49 та зупинення реєстрації. Вважає, що судами не враховано ненадання підприємством первинних документів щодо придбання котла Фенікс 150, фланці, з`єднання сталеві, насос та інші матеріали згідно локального кошторису, наведеного в акті приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2017 року, відсутні картка рахунку 631, розрахункові документи з постачальниками та документів в підтвердження відповідності продукції та надані документи були пошкоджені і не відкривались на електронному носії. У відзиві на касаційну скаргу позивач, посилаючись на законність та обґрунтованість судових рішень попередніх інстанцій, просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін. Верховний Суд, переглянувши рішення попередніх інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з таких мотивів. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Товариство перебуває на податковому обліку та займається наступними видами діяльності: 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у.; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення; 49.39 Інший пасажирський наземний транспорт, н. в. і. у.; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 71.20 Технічні випробування та дослідження; 41.10 Організація будівництва будівель; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан БІ» (замовник) та Товариством (позивач, підрядник) укладено договір підряду на виконання робіт від 10 липня 2017 року №17-07, за умовами якого замовник доручає, а підрядник здійснює роботи з монтажу твердопаливного стального водогрійного котла "Фенікс-150", обладнаного пелетним пальником. Оплата за виконані роботи проводиться на підставі актів приймання-здавання виконаних робіт та здійснюється замовником шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника. До початку виконання робіт замовник перераховує підряднику аванс в розмірі 100% від суми договору, в сумі 184045,61 грн. Для здійснення оплати сформовано рахунок на оплату від 20 липня 2017 року №94. Факт оплати робіт за договором підтверджується платіжним дорученням, актом звіряння взаємних розрахунків за період: липень - серпень 2017 року між позивачем і Товариством з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан БІ», оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 за липень - серпень 2017 року. На виконання умов вищевказаного договору сторонами складено довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2017 року (примірна форма КБ-3), приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2017 року (примірна форма №КБ-2в), згідно з якими виконано робіт на загальну суму 184045,61 грн. Згідно з видатковою накладною від 31 серпня 2017 року №374, підприємство на підставі договору купівлі-продажу котлів, придбало у Товариства з обмеженою відповідальністю «Горинь Теплоінвест» водогрійний твердопаливний стальний котел "Фенікс-150А" з пелетним пальником, вартістю 86250 грн, про що контрагентом позивача складено податкову накладну від 30 вересня 2017 року №43. Зазначений котел списаний згідно акту списання товарів від 31 серпня 2017 року №208. В підтвердження здійснення наведених господарських операцій позивачем надано оборотно-сальдову відомість по рахунку 361, штатний розпис підприємства на 2017 рік, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ), оборотно-сальдову відомість по рахунку 103 - будинки та споруди, оборотно-сальдову відомість по рахунку 104 - машини та обладнання, оборотно-сальдову відомість по рахунку 105 - транспортні засоби, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №23403390 від 31 січня 2018 року, копію ліцензії АД №075157 від 10 серпня 2012 року, копію ліцензії №33-Л від 9 серпня 2017 року. Позивачем, відповідно до вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), за правилом першої події було складено податкову накладну від 21 липня 2017 року №49 та направлено її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно отриманої квитанції j1201009 від 15 серпня 2017 року, реєстраційний номер документа 9163744923, податкову накладну прийнято, реєстрацію зупинено. Зазначено, що ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 43.22.12. Підприємство надіслало до Державної фіскальної служби України через електронну систему документообігу повідомлення з поясненнями від 12 липня 2018 року №14 та документами на підтвердження податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено. В повідомленні зазначено, що позивач заключив договір підряду від 12 липня 2017 року №17-07 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан БІ» на роботи з монтажу твердопаливного стального водогрійного котла. Згідно договору від 21 липня 2017 року був перерахований аванс на виконання робіт в сумі 184045,61 грн з податком на додану вартість, у зв`язку з чим була складена податкова накладна від 21 липня 2017 року №49. Додано пояснення і документи у 17 файлах щодо підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій податковій накладній. Згідно квитанції J13126 (повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК), реєстраційний номер документу: 9144347716, файл: 22080034739468J1312603100000000310720182208.XML, документ доставлено до районного рівня 2208 Славутська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Хмельницькій області (Ізяславське відділення) 12 липня 2018 року в 21:29:19. Документ прийнято до розгляду. Комісією яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення від 16 липня 2018 року №843137/34739468 про відмову в реєстрації податкової накладної від 21 липня 2017 року №49. Відповідно до вказаного рішення підставою для відмови в реєстрації податкової накладної є ненадання платником податку копій документів, а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити); розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документ щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (документи, які не надано підкреслити). Додаткова інформація: платником не надано первинних документів щодо придбання котла Фенікс 150, фланці, з`єднання сталеві, насос та ін. матеріали згідно локального кошторису наведеного в акті приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2017 року. Крім того відсутня картка рах.631, розрахункові документи з постачальниками, та документи щодо підтвердження відповідності продукції (котла Фенікс 150). Позивач оскаржив прийняте рішення в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби. Проте, рішенням комісії з питань розгляду скарг від 6 серпня 2018 року №22910/34739468/2 залишено скаргу без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, колегія суддів зазначає про таке. Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Положеннями пункту 74.2. статті 74 ПК України встановлено, що в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Відповідно до пункту 74.3 статті 74 ПК України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики. Згідно з пунктом 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (надалі - Порядок №1246) податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації. Відповідно до пункту 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1. статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1. статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16. статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку № 1246). Аналогічні норми містяться і у підпункті 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, згідно з якими реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2. статті 74 цього Кодексу. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/ розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Пунктом 4 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 червня 2017 року за №753/30621 визначено, що інформація за встановленою формою подається платником податку в електронному вигляді засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами. ДФС постійно розміщує на офіційному веб-сайті відомості щодо засобів електронного зв`язку, якими може подаватися інформація за встановленою формою. Відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/ розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Згідно з підпунктом 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України. Абзацом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" (далі - Постанова № 190) передбачено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування. Згідно з абзацом 2 Постанови № 190 підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування. З аналізу наведених норм вбачається, що рішення Комісії повинні містити чіткі підстави для відмови в реєстрації податкових накладних, у даному випадку, або надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішень про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування, або надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішень про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування. Суди приймаючи рішення, виходили з того, що оскаржуване рішення не містить чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про відмову в реєстрації податкової накладної. Натомість платником податків надавались необхідні документи для підтвердження факту здійснення господарських операцій за податковою накладною, у реєстрації якої відмовлено. Також, судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом у рішенні не наведено жодної конкретної інформації щодо причин, підстав та обґрунтувань прийняття такого рішення. За приписами пункту 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 (надалі - Порядок №117), перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. Пунктом 15 Порядку №117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг). Відповідно до пункту 16 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Суд зазначає, що відповідачем в касаційній скарзі не обґрунтовано, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права. Відтак, доводи касаційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального права. Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин. Відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Результат розгляду: denied