Рішення адміністративного суду від 2022-10-21 00:00:00+03

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною відмову відповідача у невиплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період з 08.03.2014 по 05.06.2020; стягнути з відповідача на користь позивача невиплачену суму індексації грошового забезпечення за період з 08.03.2014 по 05.06.2020, з урахуванням виплачених сум та застосуванням базового місяця \~(як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення) січень 2008 року, березень 2018 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44. Відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2022 року позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність [INFO] , що полягає у невиплаті [PERSON] індексації грошового забезпечення за період з 18 березня 2014 року по серпень 2014 року (включно), з березня 2015 року по квітень 2015 року (включно) та з січня 2016 року по лютий 2018 року (включно); зобов`язано [INFO] нарахувати і виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з 18 березня 2014 року по серпень 2014 року (включно), з березня 2015 року по квітень 2015 року (включно) та з січня 2016 року по лютий 2018 року (включно), з урахуванням виплачених сум; визнано протиправними дії [INFO] щодо не нарахування індексації грошового забезпечення [PERSON] за період з вересня 2014 року по лютий 2015 року (включно) \~та з травня 2015 року по грудень 2015 року (включно), із застосуванням базового місяця - січень 2008 року; зобов`язано [INFO] здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення [PERSON] за період з вересня 2014 року по лютий 2015 року (включно) \~та з травня 2015 року по грудень 2015 року (включно), із застосуванням базового місяця - січень 2008 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного. Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач у період з 18.03.2014 по 05.06.2020 проходив військову службу у [INFO] . На звернення позивача листом від 20.07.2021 №9/2/7081 відповідач надав довідку про розмір нарахованої та виплаченої індексації за період з 18.03.2014 по 05.06.2020. Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. Так, за змістом частин 2, 3 статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі по тексту - Закон №2011-XII) до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону. В силу частини 1 статті 2 Закону України від 03.07.1991 №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі по тексту - Закон №1282-ХІІ) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Підстави для проведення індексації визначені статтею 4 Закону №1282-ХІІ, відповідно до якої індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. Тобто, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи, у тому числі, є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті. Відповідно до довідки відповідача за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 позивачу виплата індексації грошового забезпечення не здійснювалась. Беручи до уваги викладене, бездіяльність відповідача щодо виплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 28.02.2018 є протиправною. Обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у відповідача обов`язку щодо нарахування індексації грошового забезпечення позивачу. Вказані відповідачем обставини не позбавляють його обов`язку щодо нарахування індексації грошового забезпечення позивачу. Тому посилання відповідача на відсутність бюджетних асигнувань для нарахування та виплати індексацій є безпідставними. Також є необґрунтованими доводи відповідача про відсутність механізму виплати індексації у поточному році за минулі періоди, оскільки відсутність такого механізму не позбавляє позивача права на отримання належних йому сум грошового забезпечення. До прийняття Кабінетом Міністрів України постанови №1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала застосуванню з 01.12.2015, базовим місяцем вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати), а базовий місяць (місяць підвищення) визначався у разі коли зросла зарплата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати. Згідно п. 2 Порядку №1078 (в редакції, чинній до 15.12.2015), індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби. У відповідності до ч. 2 ст. 9 Закону №2011-XII, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії), одноразові додаткові види грошового забезпечення. Відтак, місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації. Схема посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України затверджена Постановою № 1294, яка набрала чинності з 01 січня 2008 року. Отже, з набранням чинності Постановою №1294 відбулись зміни розміру тарифних ставок (посадових окладів) відповідних категорій військовослужбовців. Визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яка вперше відбулась у січні 2008 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 1294 від 07.11.2007, яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018 у зв`язку з прийняттям наказу Міністерства оборони України «Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України» № 90 від 01.03.2018. У зв`язку із прийняттям вказаної постанови, базовим місцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів позивача в періоди з вересня 2014 року по лютий 2015 року та з травня 2015 року по грудень 2015 року є січень 2008 року. Щодо індексації грошового забезпечення позивача за період з 18 березня 2014 року по серпень 2014 року та з березня 2015 року по квітень 2015 року, слід звернути увагу на таке. Відповідно до довідки відповідача у цей період позивачу виплата індексації грошового забезпечення не здійснювалась. Враховуючи викладене, бездіяльність відповідача щодо виплати позивачу індексації грошового забезпечення з 18 березня 2014 року по серпень 2014 року та з березня 2015 року по квітень 2015 року є протиправною. Тому для належного захисту прав позивача необхідно зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за вказаний період. Рішення суду першої інстанції у частині позовних вимог щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 з врахуванням абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078, нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з грудня 2018 року по червень 2020 року, визнання протиправною відмови відповідача у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення, викладену в листі від 20.07.2021 №9/2/7081, зобов`язання відповідача виплатити компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44 колегія суддів не переглядає через відсутність оскарження у цій частині. Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Результат розгляду: denied