Рішення адміністративного суду від 2022-05-12 00:00:00+03

29 березня 2021 року [PERSON] звернулася до адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, в якому просила зобов`язати здійснити перерахунок пенсії шляхом зарахування до страхового стажу наступних періодів праці: 1. Навчання в Одеському інституті народного господарства з 01.09.1976 року по 27.06.1980 рік (3 роки 9 місяців 26 днів); 2. Робота на посаді інженера електротехнічного відділу в Одеському філіалі інституту Укржилремпроект Міністерства житлово-комунального господарства УPCP з 27.08.1980 по 03.11.1980 року (2 місяці 7 днів); 3. Період спільного проживання з чоловіком, який проходив військову службу в групі Радянських військ Німеччини з 04.11.1980 року по 14.01.1985 року (4 роки 2 місяці 10 днів); 4. Робота на посаді касира-інкасатора у торгово-побутовому підприємстві №138 з 14.01.1985 року по 12.02.1985 року (29 днів); 5. Період спільного проживання з чоловіком, який проходив військову службу в групі Радянських військ Німеччини з 12.02.1985 року по 19.12.1985 року (10 місяців 7 днів); 6. Робота на посаді методиста в Пярнуській морехідній школі (м. Пярну, Естонія) з 19.12.1985 по 09.03.1986 року (2 місяці 18 днів); 7. Робота на посаді економіста в Пярнуському бюро подорожей та екскурсій в період з 10.03.1986 року по 08.08.1986 року (4 місяці 29 днів); 8. Робота на посаді викладача в Пярнуській морехідні школі з 08.08.1986 року по 28.02.1990 рік (3 роки 6 місяців 20 днів); 9. Період спільного проживання з чоловіком, який проходив військову службу в групі Радянських військ Німеччини з 28.02.1990 року по 16.05.1990 року (2 місяці 18 днів); 10. Робота на посаді старшого бухгалтера Військового будинку відпочинку Пярну з 16.05.1990 року по 21.06.1990 року (1 місяць 5 днів); 11. Період спільного проживання з чоловіком, який проходив військову службу в групі Радянських військ Німеччини з 21.06.1990 року по 01.09.1990 року (2 місяці 11 днів); 12. Робота на посаді вчителя навчальних класів в Сьомій дев`ятирічній школі м. Пярну з 01.09.1990 року по 25.08.1992 року (1 рік 11 місяців 24 дня). Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року у задоволенні адміністративного позову [PERSON] відмовлено. Не погоджуючись з ухваленим рішенням позивачка подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на не повне з`ясування обставин справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити її позовні вимоги. Обґрунтовуючи свою скаргу апелянтка посилається на те, що посилання суду на положення Угоди між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення є необґрунтованим, оскільки вона не стосуються питання визнання чи не визнання стажу, набутого за часів СРСР, а стосується питання визнання чи не визнання стажу вже набутого на території України та Естонської Республіки після обрання незалежності обома країнами. Відповідач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження. Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, [PERSON] з 11 квітня 2017 року перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та з урахуванням положень Угоди між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення від 05.10.2010 року. Згідно пенсійної справи [PERSON] Загальний стаж (повний) - 25 р. 3 м. 26 д.: Прож. жін. військовосл. - 4 р. 11 м. 8 д., Робота за кордоном - 6 р. 3 м. 11 д., Страх. стаж з 01.07.2000 р. - 10 р. 2 м. 20 д., Заг. стаж (після 2004 року) - 6 р. 8 м. 20 д., Стаж дод-й (дружина ВС) - 4 р. 11 м. 8 д. Згідно п/с 2414 Період відсутності стажу - 3 р. 11 м.: 26.06.1980 - 26.08.1980 11.11.1985 - 18.12.1985 01.03.1990 - 15.05.1990 22.06.1990 - 31.08.1990 16.12.1994 - 04.01.1995 16.09.1995 - 31.01.1996 27.10.1998 - 29.02.2000 24.08.2004 - 31.08.2004 16.01.2009 - 31.01.2009 06.02.2009 - 28.02.2009 16.03.2009 - 31.03.2009 16.04.2009 - 30.04.2009 16.05.2009 - 31.05.2009 16.06.2009 - 31.08.2010 Розрахунок стажу п/с 99584: Загальний стаж - 25 р. 8 м. 21 д.: 8 серпня 2020 року [PERSON] звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою (а.с.34-36) про призначення пенсії за віком, в якій просила врахувати до страхового стажу наступні періоди роботи: - навчання в Одеському інституті народного господарства з 01.09.1976 року по 27.66.1980рік (3 роки 9 місяців 26 днів); - роботу на посаді інженера електротехнічного відділу в Одеському філіалі інституту Укржилремпроект Міністерства житлово-комунального господарства УРСР з 27.08.1980 по 03.11.1980 року (2 місяці 7 днів); - період спільного проживання з чоловіком, який проходив військову службу в групі Радянських військ Німеччини з 04.11.1980 року по 14.01.1985 року (4 роки, 2 місяці, 10 днів); - роботу на посаді касира-інкасатора у торгово-побутовому підприємстві №138 з 14.01.1985 року по 12.02.1985 року (29 днів). - період спільного проживання з чоловіком, який проходив військову службу в групі Радянських військ Німеччини з 12.02.1985 року по 19.12.1985 року (10 місяців, 7 днів); - роботу на посаді методиста в Пярнуській морехідній школі (м. Пярну, Естонія) з 19.12.1985 по 09.03.1986 року (2 місяці, 18 днів); - роботу на посаді економіста в Пярнуському бюро подорожей та екскурсій в період з 10.03.1986 року по 08.08.1986 року (4 місяці, 29 днів); - робота на посаді викладача в Пярнуській морехідні школі з 08.08.1986 року по 28.02.1990 рік (3 роки 6 місяців 20 днів); - період спільного проживання з чоловіком, який проходив військову службу в групі Радянських військ Німеччини з 28.02.1990 року по 16.05.1990 року (2 місяці 18 днів); - роботу на посаді старшого бухгалтера Військового будинку відпочинку Пярну з 16.05.1990 року по 21.06.1990 року (1 місяць 5 днів); - період спільного проживання з чоловіком - майором [PERSON] , який проходив військову службу в групі Радянських військ Німеччини з 21.06.1990 року по 01.09.1990 року (2 місяці 11 днів); - роботу на посаді вчителя навчальних класів в Сьомій дев`ятирічній школі м. Пярну з 01.09.1990 року по 25.08.1992 року (1 рік 11 місяців 24 дня); - роботу на посаді голови відділу з туризму, маркетингу, ділових та культурних зв`язків Творчого госпрозрахункового об`єднання, соціальна фірма "ВНИМНИЕ" з 26.08.1992 року по 15.12.1994 року (2 роки 325 місяці 19 місяців); - роботу в ЗАО "УБС" на посаді бухгалтера з 15.01.1995 року по 15.09.1995 року (8 місяців 10 днів); - роботу в науково-виробничій фірмі "СОЮЗ" на посаді бухгалтера з 01.02.1996 року по 12.06.1996 року (4 місяці 11 днів); - роботу на посаді голови комерційного відділу ТОВ "КОЕЛЛТД" з 13.06.1996 року по 26.10.1998 року (2 роки, 4 місяці, 13 днів); - роботу та посаді ТОВ "ЄВРОІЗОЛ" на посадах заступника директора Одеської філії, тимчасового виконуючого обов`язки директора Одеської філії, директора Одеської філії з 01.03.2000 року по 23.08.2004 рік (4 років 5 місяців 22 дня); - роботу на посаді дочірнього підприємства "РІЄЛТОР 3Д" на посаді інженера відділу постачання за період з 01.09.2004 року по 31.10.2005 року (1 рік 1 місяць 30 днів); - роботу на посаді головного спеціаліста, комерційного директора у ТОВ "ЕЛІТБІЛДЕР" з 01.11.2005 року по 10.02.2009 року (3 роки, 3 місяці, 9 днів); - роботу на посаді комерційного директора ТОВ "ЕЛІТБІЛДЕР" з 01.03.2009 року по 30.06.2009 рік (три місяці, 29 днів); - роботу на та посаді голови комерційного відділу, виконуючої обов`язки директора ТОВ "ПІРАМІДА-ПЛЮС" з 01.09.2010 року по 01.03.2012 року (2 роки, 6 місяців). ГУПФУ в Одеській області на звернення щодо призначення пенсії повідомило [PERSON] , що з урахуванням положень Угоди між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення стаж, набутий нею на території Естонської Республіки, не враховується при призначені пенсії в Україні. За цей період страхового стажу пенсія буде призначена за законодавством Естонської Республіки (після досягнення заявницею 64 роки 6 місяців) (а.с. 32). Вважаючи відмову протиправною [PERSON] звернулася до суду з даним адміністративним позовом. Відмовляючи у задоволенні її позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що по-перше, позивачка звернулася до ГУПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком від 20.08.2020 року, тоді як просить визнати протиправною відмову в здійсненні перерахунку пенсії, за проведенням якого, згідно матеріалів справи не зверталась. По-друге, за наслідками розгляду заяви позивачки про призначення пенсії від 20.08.2020 року пенсійним органом надано роз`яснювальну відповідь від 26.08.2020 рок №7472-7362/А-02/8-1500/20. По-третє, ураховуючи Угоду між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення та законодавство Естонської Республіки, позивачка, як особа, яка народились в 1959 році, має право на призначення пенсії за віком в 64 роки 6 місяців, тобто в 2023 році. Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне. Так, частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. При розгляді спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди повинні перевіряти їх на відповідність того, чи прийняті (вчинені) вони з дотриманням усіх вимог, визначених частиною другою статті 2 КАС України, а саме 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень вказаним критеріям для оцінювання рішення, (дій) є достатньою підставою для задоволення адміністративного позову. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначаються Законом України від 09.07.2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058-IV). Згідно статті 44 цього Закону заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Частиною п`ятою статті 45 Закону №1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 (далі Порядок). Відповідно до пункту 4.1 Порядку заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Пунктом 4.3 Порядку визначено, що створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Згідно статті 80 Закону України від 05.11.1991 року №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а непрацюючим - до зазначених у статті 81 цього Закону органів за місцем проживання заявника. Статтею 82 цього Закону встановлено, що подані для призначення пенсії документи розглядаються не пізніше 10 днів з дня їх надходження. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження видається або надсилається заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення. З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що у разі звернення особи до пенсійного органу із заявою про призначення/перерахунку пенсії останній зобов`язаний розглянути подану заяву із документами та прийняти відповідне рішення щодо призначення або про відмову в призначенні пенсії. Як вбачається з матеріалів справи та визнається відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу, ГУ ПФУ в Одеській області за результатом розгляду заяви [PERSON] про призначення пенсії за віком, в порушення вимог частини п`ятої статті 45 Закону №1058-IV, статті 82 Закону №1788-XII та пункту 4.3 Порядку, рішення про призначення (перерахунок) пенсії або відмову у призначенні пенсії не приймалось, чим фактично допущено протиправну бездіяльність. Таким чином висновок суду першої інстанції про правомірність дій пенсійного органу у спірних правовідносинах є такій, що не відповідає дійсним обставинам справи. Між тим, з урахуванням відсутності відповідного рішення відносно [PERSON] суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги про зобов`язання пенсійного органа здійснити перерахунок її пенсії є передчасним, оскільки до прийняття пенсійним органом відповідного рішення такій спір не може бути предметом судового розгляду. Що стосується висновків суду першої інстанції про правомірне посилання ГУ ПФУ в Одеській області на Угоду\~ між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення\~ від 05.10.2010 року, як підставу для неврахування у страховий стаж період праці позивачки на підприємствах, установах та організаціях на території Естонської РСР. Колегія суддів вважає такі висновки помилковими, оскільки зазначена Угода не стосується питання визнання чи не визнання стажу, набутого за часів СРСР, а стосуються питання визнання чи не визнання стажу вже набутого на території України та Естонської Республіки після обрання незалежності обома країнами. Питання врахування у страховий стаж часу роботи на підприємствах, установах та організаціях за часів СРСР врегульоване Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 р., частиною другою статті 6 якої передбачено, що для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсій на пільгових умовах та за вислугу років, громадянам-учасникам Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цієї Угоди. З вказаного слідує, що Україна та інші держави-учасники Угоди зазначеним документом взяли на себе зобов`язання враховувати трудовий стаж, набутий їх громадянами на території колишнього СРСР. При цьому, в Угоді йде мова про території колишнього СРСР взагалі, та не пов`язується визнання стажу, виключно набутого на територіях союзних радянських республік, правонаступниками яких є держави-учасники Угоди. Оскільки Естонська РСР входила до складу СРСР, тому трудовий стаж позивачки, набутий на території колишнього СРСР, має бути зарахований до загального\~ страхового стажу. Згідно частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. З урахуванням встановленого судом апеляційної інстанції порушення відповідачем вимог чинного законодавства в частині неприйняття рішення про призначення або відмову у призначенні (перерахунку) пенсії суд, з метою ефективного захисту прав позивачки, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та у відповідності до частини першої статті 9 КАС України зобов`язати Головне управління розглянути заяву [PERSON] від 08.08.2020 року про призначення пенсії за віком із прийняттям відповідного рішення з урахуванням вищенаведених висновків суду. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. За приписами частини першої та частини другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Відтак, апеляційна скарга позивачки підлягає частковому задоволенню.

Результат розгляду: partial