Рішення адміністративного суду від 2022-03-17 00:00:00+02

Позивач, [PERSON] (далі - [PERSON] , позивач/апелянт) звернувся з позовом до УПП в Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО №4673485 від 22 серпня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, порушення швидкісного режиму в населених пунктах, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував не те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він рухався зі швидкістю, дозволеною ПДР України. Посилаючись на викладене, позивач вважав, що посадова особа відповідача розглянула справу із порушенням вимог діючого законодавства, за відсутністю належних та допустимих доказів наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, а тому оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 11 листопада 2021 року у задоволенні позову [PERSON] - відмовлено. В апеляційній скарзі, [PERSON] посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач, окрім доводів викладених в позові, також зазначав про те, що судом першої інстанції не взято до уваги факт не розміщення пристрою «TruCam» стаціонарно. З посиланням на положення статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» апелянт зазначав, що при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою (стаціонарно вмонтованим способом). Натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст.40 вказаного Закону. Також апелянт просив суд врахувати, що контроль швидкості руху транспортних засобів відбувається лише в місцях, які обладнанні відповідним знаком про здійснення відео фіксації (дорожній знак 5.70), однак місце розташування екіпажу патрульної поліції, який здійснював вимірювання та фіксацію швидкості руху транспортного засобу, яким керував позивач, знаходилися поза зоною дії вказаного знаку. Апелянт наголошував на неможливості встановлення факту розповсюдження дії сертифікату відповідності, виданого ДП «Укрметртестстандарт» UA.TR.00122054-20 від 23 грудня 2020 року саме на вимірювач швидкості з серійним номером ТС 008349, який вказаний в оскаржуваній постанові. Також апелянт зазначав, що на копії відеозапису та фотознімку з приладу LTI20/20 TruCam II №ТС008349 відсутній цифровий підпис як автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій. Таким чином, наданий до суду відеозапис та фотознімок з приладу «TruCam», на думку апелянта, не є допустимим доказом в розумінні ст.74 КАС України. Відповідач, УПП в Миколаївській області у відзиві на апеляційну скаргу, посилався на обґрунтованість та законність оскаржуваного судового рішення та безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення - без змін. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. В судове засідання представник позивача Демченко Г.Г., сповіщений про призначення розгляду справи на 17.03.2022 року не з`явився , відповідачем направлено на адресу апеляційного суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, а тому відповідно до приписів статті 313 КАС України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Судом першої інстанції встановлено, що 22 серпня 2021 року інспектором патрульної поліції УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Сушковим О.М. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4673485, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що [PERSON] 22 серпня 2021 року близько 16 год. 57 хв. керував автомобілем «ACURA MDX» р/н [NUMBER] та рухався в населеному пункті, у м. Миколаєві по вул. Веселинівській біля будинку 55-А зі швидкістю 77 км/год, чим порушив вимоги п.12.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП . Не погоджуючись з вказаною постановою, [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова винесена посадовою особою відповідача у відповідності до вимог законодавства. Надані відповідачем докази доводять факт порушення позивачем ПДР України, при цьому, останнім дані обставини не спростовано. При цьому, суд виходив з того, що доводи позивача про не порушення останнім правил дорожнього руху не відповідають дійсності та спростовуються наданим відповідачем відеозаписом і фото-фіксацією з лазерного вимірювача швидкості «TruCam». На відео та фото видно транспортний засіб, який перевищив дозволену швидкість руху в зоні дії дорожнього знаку 3.29 та яким, як було установлено судом та не заперечується позивачем, керував [PERSON] . Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції правильним та таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Правилам дорожнього руху України (далі - ПДР України). Положеннями ч.1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У відповідності до положень ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», установлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Положеннями розділу 33 «;Дорожні знаки» ПДР України визначено, що дорожній знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», є інформаційно-вказівним знаком - інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. У пункті 12.4. ПДР України установлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством України. Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення установлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. Колегія суддів наголошує, що факт вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCам LTI 20/20 №ТС008349. Так, з роздруківки файлу з TruCам вбачається, що транспортний засіб ACURA MDX» р/н [NUMBER] , яким керував позивач, рухався по автодорозі у м. Миколаєві по вул. Веселинівській біля будинку 55-А зі швидкістю 77 км/год. Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Частиною 2 ст.99 КАС України визначено, що електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Згідно з ч.3 ст.99 КАС України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, визначеному законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Колегією суддів встановлено, що наявна в матеріалах справи паперова копія фотознімку, здійсненого сертифікованим приладом TruCам LTI 20/20 №ТС008349, посвідчена підписом посадової особи і печаткою Департаменту патрульної поліції (а.с.49, зворотній бік) При цьому, відповідно додатків до відзиву на позов відповідач подав до суду збережені на компакт-диску DVD-R оригінали фотознімку та відеозаписів в електронній формі (а.с.35). Зважаючи на вищенаведене, доводи апеляційної скарги про те, що наявні в матеріалах справи електронні докази не відповідають вимогам ст.99 КАС України не знайшли свого підтвердження. Разом з тим, в матеріалах справи наявні докази розміщення на ділянці автодороги М-14 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ при в`їзді в м.Миколаїв з боку м.Одеси дорожнього знаку 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», разом з табличкою 7.2.1 «Зона дії», який інформує водіїв про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.(а.с.23, 25-27, 38) Так, лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 №ТС008349 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, установлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі установлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Колегія суддів зазначає, що лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM ІІ LTI 20/20, яким було зафіксовано правопорушення, має Сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки від 26 грудня 2018 року № UA TR.001 241-18, виданий Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт») з тексту якого вбачається: «Цей сертифікат видано за результатами дослідження технічного проекту засобу вимірювальної техніки. Цей сертифікат підтверджує відповідність типу засобу вимірювальної техніки застосованим вимогам Технічного регламенту». Дійсний до 26 грудня 2028 року. (а.с.28) Разом з тим, згідно Сертифікату відповідності UA.TR.001 22054-20, виготовленого ДП «Укрметртестстандарт», об`єктом експертизи був лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCam ІІ (заводський номер ТС008349). Дата видачі: 23 грудня 2020 року. (а.с.48, зворотній бік). Колегія суддів також вказує на наявну в матеріалах справи копію Certificate of Calibration LTI 20/20 TruCam II від 13 листопада 2020 року з серійним номером вимірювача №ТС008349 (а.с.37) Вказані обставини спростовують посилання позивача на те, що дії сертифікату відповідності, виданого ДП «Укрметртестстандарт» UA.TR.00122054-20 від 23 грудня 2020 року не розповсюджуються саме на вимірювач швидкості з серійним номером ТС 008349, який вказаний в оскаржуваній постанові про притягнення до адміністративної відповідальності. Зважаючи на викладене, оскільки, згідно технічних характеристик, прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості - TruCAM LTI 20/20 ТС008349, спроможний робити лазерну фіксацію в автоматичному режимі, його показники можливо розцінювати, як беззастережний доказ по справі. Посилання [PERSON] на те, що відомості, які були зафіксовані відповідачем на прилад TruCam, отримані ним із порушенням чинного законодавства, колегією суддів відхиляє, оскільки будь-які належні і допустимі докази, які б спростовували правильність здійснених технічним засобом вимірювань швидкості, позивачем надано не було. Разом з тим, посилання на фіксацію розгляду справи про адміністративне правопорушення вказаним пристроєм міститься в п.5 оскаржуваної постанови. Також, зазначений пункт оскаржуваної постанови мітить відомості за допомогою якого пристрою було зафіксовано адміністративне правопорушення скоєне позивачем, а саме: лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС008349 (а.с.4). Також, слід відмітити, що згідно до офіційного листа Державного Підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 01 жовтня 2019 року № 22-38/49, крім основного, ручного режиму роботи, прилад також може бути установлений на триногу для проведення вимірювань швидкості в автоматичному режимі. Отже, лазерний вимірювач TruCam відноситься саме до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань (а.с.41). Викладене вище, спростовує доводи скаржника про неможливість використання приладу вимірювання швидкості автотранспортних засобів TruCAM в ручному режимі. Отже, відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода [PERSON] щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності. За таких підстав суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4673485 від 22.08.2021 року є законною та скасуванню не підлягає. При цьому, колегія суддів наголошує на тому, що ураховуючи принцип превалювання сутності над формою, перевага має надаватися перевірці чи мало місце порушення особою правил дорожнього руху, за яке таку особу було притягнуто до адміністративної відповідальності. Жодних доказів, підтверджуючих обґрунтування позовних вимог, позивачем разом з позовною заявою не було надано, на противагу чому, стороною відповідача було надано матеріали, які підтверджують перевищення позивачем максимально дозволеної на вказаній ділянці руху швидкості, сумнівів у достовірності яких, немає. Відповідно до ст.242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому згідно ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. Згідно ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Результат розгляду: denied