Рішення адміністративного суду від 2022-01-18 00:00:00+02

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи його тим, що постановою серії ЕАО №5126046 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 08 грудня 2021 року його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП за те, що він 08.12.2021 року о 23 год 25 хв в м. Підгороднє по вул. Широкій 2 Б керував транспортним засобом з напівпричепом [NUMBER] та перевозив вантаж загальна ширина якого більше ніж 2м 60 см без відповідного дозволу Національної поліції, чим порушив п.22.5 ПДР (порушення ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових ТЗ автомобілів дорогами, вулицями або залізничними переїздами) та накладено на нього штраф у розмірі 510 грн. З вказаною постановою він не згідний, вважає її незаконною, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину, працівник поліції не в повній мірі встановив необхідних для вирішення справи обставин, висновки, які надали працівники поліції не відповідають обставинам справи. Поліцейський у постанові не вказав фактичних габаритів транспортного засобу з вантажем, крім того поліцейським не надано жодного доказу дотримання процедури здійснення габаритно-транспортного контролю у спеціально відведеному місці. Просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, справу про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити та стягнути з відповідача на його користь судовий збір. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України,\~оскільки від сторін не надійшло клопотання про розгляд справи за їх участі. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.5 КАС України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод або законних інтересів. Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що постановою серії ЕАО №5126046 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 08 грудня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП за те, що він 08.12.2021 року о 23 год 25 хв в м. Підгороднє по вул. Широкій 2 Б керував транспортним засобом TGX 26.440 реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом [NUMBER] та перевозив вантаж загальна ширина якого більше ніж 2м 60 см без відповідного дозволу Національної поліції, чим порушив КМУ №30 ч.4 Порушення ПДР проїзду великогабаритних автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами та накладено на нього штраф у розмірі 510 грн. Ч.1 ст.132-1 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. П.22.5 ПДР України передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Відповідно до п.2, 4 Правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, затверджених\~Постановою КМУ № 30 від 18 січня 2001 року\~(далі\~Правила №30) , транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5\~Правил дорожнього руху. Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до\~Закону України\~«Про дозвільну\~систему у\~сфері господарської\~діяльності» через\~центри надання\~адміністративних послуг. Дозвіл\~оформлюється уповноваженим\~підрозділом Національної\~поліції на\~підставі погоджувальних\~документів з\~власниками вулично-дорожньої\~мережі,\~залізничних переїздів,\~мостового господарства,\~служб міського\~електротранспорту,\~електромереж,\~електрифікації,\~електрозв`язку,\~в яких\~визначаються умови\~і режим\~проїзду зазначених\~транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у\~пункті 22.5\~Правил дорожнього руху\~на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. Пунктом 25 Правил №30 визначено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 «Про заходи щодо забезпечення автомобільних доріг загального користування»\~затверджено Порядок\~здійснення габаритно-вагового\~контролю та\~справляння плати\~за проїзд\~автомобільними дорогами\~загального користування\~транспортних засобів\~та інших\~самохідних машин\~і механізмів,\~вагові та/або\~габаритні параметри\~яких перевищують\~нормативні,\~який визначає\~механізм здійснення\~габаритно-вагового\~контролю великовагових\~та/або\~великогабаритних транспортних\~засобів та\~інших самохідних\~машин і\~механізмів,\~що використовуються\~на автомобільних\~дорогах загального\~користування,\~(надалі\~Порядок №879).\~Відповідно п.2\~розділу Загальні\~питання,\~ габаритно-ваговий\~контроль -\~контроль за\~проїздом великовагових\~та/або\~великогабаритних транспортних\~засобів автомобільними\~дорогами загального\~користування,\~який включає\~перевірку відповідності\~габаритно-вагових\~параметрів таких\~транспортних засобів\~установленим законодавством\~параметрам і\~нормам,\~наявності дозволу\~на рух\~за визначеними\~маршрутами,\~а також\~дотримання визначених\~у дозволі\~умов та\~режиму руху\~транспортних засобів; документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу , вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики. В п. 6 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами тобто, працівниками відповідних органів. П.2 Порядку, передбачено, що місце здійснення габаритно-вагового контролю спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю. Відповідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається\~ на відповідача. Пунктом п.24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями\~283\~і\~284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову відмовити, зазначає, що працівник поліції , побачивши на власні очі, що позивач вчиняє правопорушення, здійснюючи перевезення вантажу, загальна ширина якого більше, ніж 2,6 м, правомірно розглянув справу про адміністративне правопорушення на місці скоєння та виніс постанову. Відповідно до ст 251 КУпАП, доказами в справі про\~адміністративне правопорушення\~є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються\~протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,\~потерпілих,\~свідків, висновком\~експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів\~та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі,\~чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими\~в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про\~вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених\~статтею 255 цього Кодексу. Таким чином,\~КУпАП не\~передбачає \~такого доказу,\~як «\~власні очі\~працівника поліції»,\~тому суд\~прийшов до\~висновку,\~що відповідач\~не надав\~ суду\~ \~жодного доказу наявності будь-яких фактичних даних, на основі яких працівник поліції встановив наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, в постанові про адміністративне правопорушення не вказано, яка саме була ширина вантажу, що виключає можливість встановлення судом наявності чи відсутності допустимої похибки, також в оскаржуваній постанові відсутні відомості про те, на підставі яких доказів ( чи документально, чи за допомогою вимірювальних приладів) відповідач зробив висновок про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст 132-1 КУпАП, в постанові про адміністративне правопорушення в графі «до постанови додаються» відсутні будь-які записи, що дає суду підстави вважати про відсутність у відповідача належних та допустимих доказів вчинення [PERSON] вказаного правопорушення. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого\~ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, оскільки достатніх доказів його вини у вчиненні даного правопорушення посадова особа в постанові про адміністративне правопорушення не зазначила та не довела вину позивача, тому суд вважає, що постанова про накладання адміністративного стягнення винесена з порушенням вимог ст.283 КУпАП та підлягає скасуванню. Виходячи з наведеного,

Результат розгляду: granted