Рішення адміністративного суду від 2023-06-08 00:00:00+03

У грудні 2022 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) (далі - ВДВС, ЗМУ відповідно) в якому просила: визнати неправомірними дії державного виконавця ВДВС Лаби Я.М. (далі - Державний виконавець) щодо звернення стягнення на пенсійні кошти [PERSON] в сумі 14523,07 грн, які були стягнуті з рахунку [NUMBER] , відкритому в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] (далі - Рахунок, Приватбанк відповідно); зобов`язати ВДВС повернути позивачу неправомірно стягнуті пенсійні кошти у сумі 14523,07 грн, які були стягнуті з Рахунку. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 9 березня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Державного виконавця щодо звернення стягнення на пенсійні кошти [PERSON] в сумі 14523,07 грн з Рахунку. Зобов`язано ВДВС сформувати подання про повернення [PERSON] грошові коштів у сумі 14523,07 грн, помилково стягнуті до Державного бюджету України з Рахунку, в рахунок часткового погашення виконавчого збору. В решті позовних вимог відмовлено. Не погодившись із ухваленим рішенням, в частині задоволених позовних вимог, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. В доводах апеляційної скарги вказує, що при винесенні постанови про арешт коштів боржника Державний виконавець визначив банківським установам порядок її виконання, із застереженням щодо накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом та які належать боржнику. Проте, Приватбанк, на який за нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) покладено обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому постанову про накладення арешту на кошти виконано. А отже банк також не визнав цей Рахунок та кошти на ньому такими на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення. Позивач подав письмові пояснення по справі, в яких заперечує вимоги апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, також просить стягнути з відповідача на користь позивача 5700 грн витрат за професійну правову допомогу понесену у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції. Позивач та її представник і третя особа в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Державний виконавець, звертаючи стягнення на грошові кошти на Рахунку не дотримався обов`язку щодо здійснення перевірки відсутності факту спеціального режиму його використання чи відсутності заборон щодо арешту коштів, які знаходяться на цьому рахунку. Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань. Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В іншій частині - щодо відмови у задоволенні позову, рішення суду першої інстанції фактично не оскаржується, тому суд апеляційної інстанції не має права робити правові висновки щодо цієї частини судового рішення. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що на виконанні у ВДВС перебуває виконавче провадження № 52401346 з примусового виконання виконавчого листа від 14.06.2016 № 464/1220/13-ц, виданого Сихівським районним судом міста Львова, про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ) заборгованості за кредитним договором № 107-0211005/ФКВ-08 від 29.08.2008 в розмірі 1342536,82 грн, з яких: тіло кредиту - 928083,42 грн, відсотки - 390 715,02 грн; комісія за ведення кредиту - 23738,38 грн та 1720,50 грн судового збору (далі - Виконавчий лист). Боржником у цьому виконавчому провадженні є [PERSON] , а стягувачем (з урахуванням ухвали Сихівського районного суду міста Львова від 16 вересня 2021 року про заміну сторони виконавчого провадження) - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі - ТОВ-1). 22.09.2022 Державний виконавець

Результат розгляду: granted