Рішення адміністративного суду від 2023-03-22 00:00:00+02

У лютому 2023 року [PERSON] звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження №70870743 від 30.01.2023р. \~про стягнення штрафу в розмірі 17000,00 грн. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду \~\~\~\~від 21 лютого 2023 року у задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи. В апеляційній скарзі апелянт зазначив, що суд першої інстанції приймаючи судове рішення у справі дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки штраф за перевезення вантажу з перевищенням допустимої маси \~він сплатив у десятиденний строк \~з дня отримання відповідної постанови, а отже підстави для стягнення з нього штрафу у подвійному розмірі, відповідно ч. 2 \~ст. 308 КАС України відсутні. Зважаючи на зазначене апелянт просив скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року та прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п. 2 ч.1 ст.311 КАС України. Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА №00001930 від 21.11.2022р. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП (допуск руху транспортного засобу із перевищенням допустимої маси вантажу) у вигляду штрафу у розмірі 17 000 грн. (а.с. 24). Зазначеною вище постановою позивачу було роз`яснено, що у разі несплати штрафу в строк, установлений частиною другою статті 300-2 КУпАП, з правопорушника стягнуть штраф у подвійному розмірі 34 000,00 грн. Зі змісту листів Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 09.02.2023 №11-аз/50-2023, та \~АТ «Укрпошта» від 09.02.2023р. №103.003-873-23 вбачається, що ані [PERSON] ані члени його сім`ї не отримували направлений на його адресу рекомендований лист Державної служби України з безпеки на транспорті №0600220570107, а підпис, що міститься у повідомленні про вручення поштового відправлення належить працівнику пошти, що здійснював доставку відповідної кореспонденції. З наявної у справі квитанції №108 вбачається, що накладений на позивача штраф у розмірі 17000 грн. оплачений 15.12.2022р. (а.с.28). У \~зв`язку з порушенням боржником десятиного строку на оплату штрафу, 27.12.2022р. \~Державна служба України з безпеки на транспорті звернулась до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою №9601/3.6/14-22 про примусове стягнення з позивача штрафу у подвійному розмірі 34 000,00 грн. 30 січня 2023р. державним виконавцем Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70870743 про стягнення з [PERSON] несплаченої частини штрафу в розмірі 17000,00 грн. Не погоджуючись із правомірністю постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, позивач звернувся до суду першої інстанції з відповідним позовом. Вирішуючи спір по суті суд першої інстанцій виходив з того, що оскільки протягом десятиденного строку з дня отримання відповідної постанови позивач не оплатив застосований до нього штраф за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, державним виконавцем законно прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження, а отже підстави для задоволення позову відсутні. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне: Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9. ПДР України). Частиною 2 ст. 123-1 КУпАП визначено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%. Згідно з частинами четвертої-сьомою ст. 279-5\~ \~\~КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачені\~ \~\~статтею 132-2\~ \~\~цього Кодексу, та правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи). Днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, або повнолітньому члену сім`ї такої особи. У разі якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовляється від отримання постанови, днем отримання постанови є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову від її отримання. У разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або Єдиному державному демографічному реєстрі адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову. У частині третій статті 291 КУпАП вказано, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені\~ \~\~\~\~\~\~\~статтею 132-2\~ \~\~\~\~\~\~\~цього Кодексу, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення. Відповідно до частин першої та другої статті 300-2\~ \~\~КУпАП, у разі сплати особами, зазначеними у статті 143\~ \~\~цього Кодексу, штрафу протягом 10 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті така постанова вважається виконаною. У разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті підлягає примусовому виконанню протягом 30 днів з дня набрання нею законної сили. Частиною 1 ст. 307 КУпАП визначено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених\~ \~\~статтями 300-1,\~ \~\~300-2\~ \~\~цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Статтею 308 КУпАП передбачено, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений\~ \~\~частиною першою\~ \~\~статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України. Аналіз наведених вище положень КУпАП свідчить, що несплата порушником штрафу у десятиденний строк з дня отримання постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, є підставою для примусового стягнення з такої особи штрафу у подвійному розмірі. Як вже зазначалось, з наявних у справі матеріалів вбачається, що 21.11.2022р. Державною службою України з безпеки на транспорті прийнято постанову №00001930, якою [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. Зі змісту листів Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 09.02.2023 №11-аз/50-2023, та \~АТ «Укрпошта» від 09.02.2023р. №103.003-873-23 вбачається, що а ні [PERSON] , а ні члени його родини не отримували направлене на його адресу рекомендованим листом з повідомлення поштове \~відправлення №0600220570107. Водночас, підпис, що міститься у повідомленні про вручення поштового відправлення належить працівнику пошти, що здійснював доставку такої кореспонденції. З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві та апеляційній скарзі [PERSON] зазначає, що зі змістом постанови Державної служби України з безпеки на транспорті №00001930 від 21.11.2022р. він ознайомився лише 14.12.2022 року та оплатив її 15.12.2022 року, що на його думку свідчить про дотримання строку, встановленого ч. 1 ст. 300-1 КУпАП на оплату відповідного штрафу. При цьому, будь-які інші докази у спростування наведених апелянтом обставин щодо дати отримання постанови Державної служби України з безпеки на транспорті №00001930 від 21.11.2022р. в матеріалах справи відсутні. Враховуючи, що Державна служба України з безпеки на транспорті, як суб`єкт владних повноважень не надала суду жодних доказів у спростування доводів позивача щодо дати отримання \~постанови від 21.11.2022р. №00001930, а наявне у справі рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення не є належним доказом, що підтверджує дату отримання позивачем постанови від 21.11.2022р., судова колегія вважає, що у даному випадку підстави для застосування до позивача штрафу у подвійному розмірі згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, відсутні. Таким чином, постанова Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження №70870743 від 30.01.2023р. щодо стягнення з [PERSON] штрафу в розмірі 17000,00 грн. є \~протиправною та підлягає скасуванню. З огляду на зазначене колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість заявлених [PERSON] \~позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення. Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. \~\~Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. В даному випадку рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 242 КАС України, оскільки судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи, доводам сторін по справі, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. З огляду на зазначене колегія суддів приходить до висновку, що постановлене Миколаївським окружним адміністративним судом рішення \~\~від 21 лютого 2023 року підлягає скасуванню на підставі ст. 317 КАС України, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] .

Результат розгляду: granted