Рішення адміністративного суду від 2022-02-01 00:00:00+02

У травні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Капітал Імідж Груп" звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 20.02.2020 року № 00002073201. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021р. позов ТОВ "Капітал Імідж Груп" задоволено. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій посилалось на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт зазначив, що суд першої інстанції приймаючи судове рішення у справі не врахував, що в акцизній накладній від 14.01.2020р. №53, яку ТОВ "Капітал Імідж Груп" зареєстровано 10.02.2020р. для виправлення показників акцизної накладної від 14.01.2020р. №15, виправлено не уніфікований номер акцизного складу, на який отримане пальне, а змінено акцизний склад, з якого фізично відвантажено пальне акцизного складу (уніфікованим номером 1008282) на пересувний акцизний склад (ВЕ2988АТ). Тобто, ТОВ "Капітал Імідж Груп" при здійсненні розрахунку коригування до акцизної накладної від 14.01.2020р. №14 та акцизної накладної від 14.01.2020р. №53 фактично змінено відомості, які містяться у акцизній накладній від 14.01.2020р. №15. Отже \~позивач здійснив реалізацію дизельного пального з паливного складу, обладнаного паливо роздавальною колонкою, без наявної діючої ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі. На підставі викладеного апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. У відзиві на апеляційну скаргу "Капітал Імідж Груп" зазначило, що суд першої інстанції вірно встановив усі обставини справи та надав їм належну правову оцінку, у зв`язку з чим просив залишити судове рішення без змін. Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне: Судом першої інстанції встановлено, що у період з 14.01.2020 року по 23.01.2020 року посадовими особами ГУ ДПС здійснено фактичну перевірку ТОВ Капітал Імідж Груп з питань дотримання законодавства в частині виробництва, обліку, обігу, зберігання та транспортування підакцизних товарів за період з 01.01.2019 року по 23.01.2020 року. За результатами перевірки складено Акт від 23.01.2020 року №10/14-29-32-01/36813710 (далі та раніше за текстом Акт перевірки), висновками якого встановлено, що на порушення ст. 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (далів Закон України №481) позивач здійснював реалізацію пального з паливного складу, за відсутності відповідної ліцензії. 23 січня 2020 року позивач подав заперечення на Акт перевірки, за результатами розгляду яких контролюючий орган не вніс зміни до Акту перевірки. 20 лютого 2020 року відповідачем складено податкове повідомлення-рішення №00002073201, яким до Товариства застосовано штрафні санкції у сумі 500 000,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що Товариство оскаржувало вищевказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку, за результатами якого, скарга позивача залишена без задоволення, податкове повідомлення-рішення без змін. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки ТОВ Капітал Імідж Груп має ліцензії на зберігання пального в акцизному складі, а також на торгівлю пальним за відсутності місць оптової торгівлі (з пересувних акцизних складів), в його діях позивача не вбачаються порушення вимог ПК України та Закону України №481/95-BP. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначаються Законом України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (зі змінами та доповненнями, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Закон №481/95-ВР). За змістом абзацу 52 статті 1 Закону №481/95-BP, місце зберігання пального є місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування. Згідно ч.1 ст.15 Закону №481/95-BP, оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії. В силу приписів ч. 8 ст.15 Закону №481/95-BP передбачено, що суб`єкт господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва. Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років (ч. 10 ст. 15 Закону №481/95-ВР). Абзацем 8 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень. З матеріалів справи вбачається, що в період виникнення спірних правовідносин ТОВ Капітал Імідж Груп мало ліцензії, як на зберігання пального в акцизному складі, а так і на торгівлю пальним за відсутності місць оптової торгівлі (з пересувних акцизних складів). 14 січня 2020 року ТОВ "Капітал Імідж Груп", на виконання вимог умов договору поставки від 19.12.2019 року №00041, відпустило на адресу ФГ «Каушан Сергію Івановичу» дизельне паливо у розмірі 70,54 л. Цього ж дня, ТОВ "Капітал Імідж Груп" виписало акцизну накладну №15 форми «П» порядковий номер 15, в якій зазначило, що фізичне відвантаження (відпущення) пального відбулося з акцизного складу №1008282, у зв`язку з чим податковий орган за результатами фактичної перевірки дійшов висновку про реалізацію Товариством пального з паливного складу, за відсутності відповідної ліцензії. Водночас, порядок, строки та умови реєстрації акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних, а також порядок її коригування передбачений ст. 231 ПК України. Так, відповідно до пункту 231.1 статті 231 ПК України платник податку при реалізації пального зобов`язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи. Пунктом 231.7 статті 231 ПК України передбачено якщо після реалізації пального або спирту етилового відбувається повернення частини чи всього обсягу пального або спирту етилового особі, яка реалізує пальне або спирт етиловий, або виникає потреба у виправленні помилок, допущених при складанні акцизної накладної, показники такої акцизної накладної підлягають коригуванню шляхом складання розрахунку коригування та реєстрації його в Єдиному реєстрі акцизних накладних. У разі зазначення платником податку в акцизній накладній помилкових реквізитів особи, яка отримує пальне, або допущення помилки у визначених підпунктами "з" та "и" пункту 231.1 цієї статті реквізитах акцизного складу або акцизного складу пересувного, на який отримано пальне, або складання акцизної накладної на операцію з реалізації пального або спирту етилового, яка не відбулася, та реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних такої акцизної накладної (першого примірника такої акцизної накладної) платником податку складається розрахунок коригування до такої акцизної накладної. Аналіз наведених вище положень ПК України свідчить, у випадку допущення платниками податків в акцизних накладних помилок, останні мають право вносити до неї зміни шляхом подання податковому органу розрахунків коригування, що підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних. З матеріалів справи вбачається, що 10.02.2020 року ТОВ "Капітал Імідж Груп" скористалось наданим йому правом та скоригувало відомості щодо номеру акцизного складу з якого відбулося реалізація на адресу ФГ «Каушан Сергію Івановичу» дизельного палива у розмірі 70,54 л. з акцизного складу №1008282 на пересувний акцизних складів ВЕ2988АТ, тобто виправила помилку в акцизній накладній щодо місця фізичного відвантаження (відпущення) пального. Враховуючи, що поданий підприємством розрахунок коригування до акцизної накладної №15 зареєстровано податковим органом в Єдиному реєстрі акцизних накладних, судова колегія вважає, що після вказаних обставин Головне управління ДПС у Миколаївській області не мало правових підстав накладати на позивача штрафні санкції передбачені абз. 8 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР. При цьому, судова колегія зазначає, що ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2021р. податковому органу, як суб`єкту владних повноважень надавалась можливість надати інші докази, окрім наявної у справі акцизної накладної у підтвердження встановленого за товариством порушення, однак відповідач, як суб`єкт владних повноважень не скористався останньою. Також, судова колегія вважає, що у розрахунку коригуванні від 10.02.2020 р. ТОВ "Капітал Імідж Груп" обґрунтовано змінило інформацію саме про акцизний склад, з якого фізично відвантажено пальне з №1008282 на пересувний акцизний склад ВЕ2988АТ, а не уніфікований номер акцизного складу, на який було отримане таке пальне, як вважає апелянт. Колегія суддів зазначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 КАС України). Крім того, відповідно до абзацу другого частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. В свою чергу, не виконання Головним управлінням ДПС у Миколаївській області обов`язку доказування, встановленого частиною другою статті 77 КАС України, а саме недоведеність суду правомірності прийняття рішення (що воно прийнято обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, за наявності визначених підстав), є підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень. Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються наведеними висновками суду апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Результат розгляду: denied