Рішення адміністративного суду від 2022-09-12 00:00:00+03

Позивач звернулася до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області, в якому просила: - визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без прийняття рішення її заяви про призначення одноразової грошової допомоги як члену сім`ї померлого працівника МВС одноразової грошової допомоги у відповідності до п.8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850. Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути її заяву про призначення одноразової грошової допомоги як члену сім`ї померлого працівника МВС одноразової грошової допомоги у відповідності до п.8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 та прийняти відповідне рішення. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 травня 2022 року адміністративний позов [PERSON] до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області - задоволено. Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без прийняття рішення заяви [PERSON] про призначення одноразової грошової допомоги як члену сім`ї померлого працівника МВС, відповідності до п.8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву [PERSON] про призначення одноразової грошової допомоги як члену сім`ї померлого працівника МВС та згідно п.8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 прийняти відповідне рішення. Стягнуто на користь [PERSON] за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України судовий збір в сумі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України. Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач - Міністерство внутрішніх справ України оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню. Судом встановлено, що [PERSON] , в період з 01 січня 1978 року по 01 серпня 2002 року проходив службу в органах МВС, позивачка як член його сім`ї, звернулась до відповідача по справі з відповідною заявою про виплату одноразову грошової допомоги та надала весь необхідний пакет документів передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850. Повідомленням Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії управління МВС України в Хмельницькій області від 23 червня 2020 року, мені відмовлено у виплаті вказаної допомоги як члену сім`ї померлого з підстав того, що мій чоловік [PERSON] на дату своєї смерті [INFO] був звільнений з органів внутрішніх справ та не виконував службові обов`язки. Вказані обставини підтверджуються повідомленням Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області від 23 червня 2020 року за № 29/В-94. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року по справі №560/4177/20 суд визнав протиправною бездіяльність Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області, що полягає у не проведенні відповідних процедурних дій по оформленню документів для вирішення питання щодо виплати одноразової грошової допомоги [PERSON] як члену сім`ї померлого працівника МВС, та направленні до Міністерства внутрішніх справ України у 15 - денний строк з дня реєстрації заяви, висновку з додатками про виплату [PERSON] як члену сім`ї померлого працівника МВС, одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення Інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850. Зобов`язав Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву від 25 травня 2020 року та додані до неї документи щодо виплати одноразової грошової допомоги, рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2020 апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області в особі Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області залишено без задоволення, а \~рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року - без змін. Листом №51419/15-2021 від 10 листопада 2021 Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України повернув матеріали щодо призначення позивачці одноразової грошової допомоги без прийняття відповідного рішення, оскільки [PERSON] на день смерті не був працівником органів внутрішніх справ, а також документи, які надійшли до МВС України є такими, що не відповідають вимогам законодавства. Для виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) працівника міліції має бути дотримано таку сукупність обставин: - загибель (смерть) сталася під час перебування особи на службі в органах внутрішніх справ; - загибель (смерть) сталася з працівником міліції під час виконання ним службових обов`язків. Таким чином, виключно наявність зазначених критеріїв обумовлює виникнення підстав для призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) працівника міліції. Вважаючи, такі дії відповідачів протиправними, позивач звернулась до суду з даним позовом. Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає про таке. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію", який набрав чинності 07.11.2015 року. Згідно п.5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію". Приписи п.15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закон України "Про Національну поліцію" визначають, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію". До набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію", тобто до 07.11.2015 року, порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України "Про міліцію" та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 (далі - Порядок № 850). Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України "Про міліцію" визначено, що у разі загибелі (смерті) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов`язків сім`ї загиблого (померлого), його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 500 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Зі змісту підпункту 1 пункту 3 Порядку № 850 передбачено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов`язків - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату загибелі (смерті), рівними частками членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого). Відповідно до пункту 6 Порядку № 850 члени сім`ї, батьки, яким призначається грошова допомога, подають за останнім місцем проходження служби працівником міліції заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання грошової допомоги, а в разі наявності неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату грошової допомоги за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов. До заяви додаються, зокрема, копії: акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) працівника міліції, зокрема про те, що вона не пов`язана з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства, за формою, що затверджується МВС; постанови відповідної військово-лікарської комісії про визначення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), що спричинило смерть працівника міліції; свідоцтва про смерть працівника міліції; свідоцтва про народження працівника міліції - для виплати грошової допомоги батькам загиблого (померлого); свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); сторінок паспортів повнолітніх членів сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого) з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документів членів сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), що підтверджують реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України). Перелік документів, що додаються до заяви про виплату грошової допомоги, визначено в абзаці 2 пункту 7 Порядку № 850. За правилами п.8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги. Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавством встановлено порядок дій щодо вирішення питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги, згідно якого, після надходження заяви (рапорту) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності з додатковими документами керівником органу внутрішніх справ, в якому проходив (проходить) службу працівник міліції, у п`ятнадцятиденний строк з моменту надходження такої заяви направляється до МВС висновок щодо виплати грошової допомоги. Згідно Порядку № 850 Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження зазначених у п.8 Порядку № 850 документів приймає рішення про призначення або, у випадках передбачених п.14 Порядку № 850, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови. Отже, до виключної компетенції МВС України належить прийняття рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги на підставі направлених до нього уповноваженими підрозділами документів. Як вже було зазначено вище, в силу ч.6 ст.23 Закону України "Про міліцію" одноразова грошова допомога виплачується у порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.13 Порядку № 850 працівник міліції, а в разі його загибелі (смерті) - члени його сім`ї, батьки та утриманці можуть пред`явити МВС вимоги щодо виплати грошової допомоги протягом трьох років з дня настання події, що дає право на отримання такої допомоги. Разом з тим, оскільки на момент вирішення даного спору на підставі поданих позивачем документів МВС України належить питання прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України повторно розглянути заяву [PERSON] про призначення одноразової грошової допомоги як члену сім`ї померлого працівника МВС [PERSON] , у відповідності до п.8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 та прийняти відповідне рішення, необхідно задовольнити. У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову. Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції. З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Результат розгляду: denied