Рішення адміністративного суду від 2022-03-24 00:00:00+02

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить суд: - визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачці в розмірі 90 відсотків складових заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії; - зобов`язати відповідача здійснити з 01.02.2021 року перерахунок та виплату пенсії позивачці за вислугою років, з врахуванням виплачених сум пенсії, відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, у розмірі 90 відсотків складових заробітної плати, на підставі довідки Івано-Франківської обласної прокуратури від 20.04.2021 року № 21-187вих-21, без обмеження її граничного розміру. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у перерахунку пенсії [PERSON] в розмірі 90 відсотків складових заробітної плати, що враховуються для перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 01.02.2021 року здійснити перерахунок пенсії за вислугу років [PERSON] з розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, яка визначена у довідці Івано-Франківської обласної прокуратури від 20.04.2021 року № 21-187вих-21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь [PERSON] сплачений судовий збір в розмірі 700 грн. Приймаючи рішення у вказаній справі, суд першої інстанції виходив з того, що безпідставним є застосування до спірних правовідносин норм Закону № 1697-VІІ в частині визначення відсоткового розміру пенсії, оскільки вказаний Закон поширює свою дію на працівників прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності. Щодо обмеження пенсії максимальним розміром суд першої інстанції керувався правовою позицією Верховного Суду, відповідно до якої положення норм чинного законодавства, якими обмежувався максимальний розмір пенсії, не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню. Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, який просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити. Позиція відповідача зводиться до того, що підстав для перерахунку пенсії, виходячи із розрахунку 90 % від суми заробітної плати, немає, оскільки, відповідно до статті 86 Закону № 1697-VII, розмір пенсії прокурорів розраховується, виходячи із 60 % від заробітної плати. Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань. Суд першої інстанції встановив те, що позивачка 29.07.1993 року звільнена з органів прокуратури у зв`язку із виходом на пенсію. З 12.07.1992 року отримує пенсію за вислугу років в розмірі 90% від заробітної плати відповідно до Закону України «Про прокуратуру». 20.04.2021 року Івано-Франківська обласна прокуратура видала позивачці довідку № 21-187вих-21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії. Довідка видана на підставі рішень Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019, від 26.03.2020 року № 6-р/2020 та статті 81 Закону України «Про прокуратуру», виходячи із грошового забезпечення за аналогічною (прирівняною) посадою станом на 01.01.2021 року. 03.06.2021 року позивачка звернулась із заявою про перерахунок пенсії на підставі вказаної вище довідки, на що 16.06.2021 року отримала відповідь, що підстави для проведення позивачці перерахунку пенсії за вислугу років, відповідно до Закону № 1697-VІІ, в розмірі 90 відсотків від заробітної плати без обмеження максимальним розміром, відсутні. Вважаючи своє право порушеним діями відповідача щодо обмеження пенсії під час перерахунку максимальним розміром та зменшення основного розміру пенсії з 90% на 60% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії, позивачка звернулася до суду із цим позовом. Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно - правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Враховуючи те, що вимоги апеляційної скарги зводяться до перегляду в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції стосовно позовних вимог щодо відсоткового відношення пенсії від заробітної плати, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції тільки в частині цих вимог. Щодо розміру відсотку, який підлягає застосуванню при перерахунку призначеної працівнику прокуратури пенсії апеляційний суд посилається на наступні норми права. Відповідно до частин 1,2 статті 86 Закону № 1697-VII прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Згідно з частиною 20 цієї статті, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За загальним правилом, норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто, до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали. Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Ураховуючи наведене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом № 1697-VII, на думку апеляційного суду, мають застосовуватися виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон № 1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону № 1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами. Такий правовий висновок узгоджується з покладеним в основу Закону № 1697-VII принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема, єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів. Отже, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії, після набуття чинності Законом № 1697-VII, порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону № 1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону № 1697-VII. Правовий висновок з цього приводу сформував Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2021 року у справі № 580/5962/20, відповідно до якого до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом № 1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Отже, позовні вимоги позивачки у частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, що є підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині. Рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог щодо обмеження пенсії максимальним розміром сторонами не оскаржено, а отже перегляду не підлягає. Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З огляду на те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції в оскарженій частині скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову, в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90 відсотків складових заробітної плати на підставі довідки Івано-Франківської обласної прокуратури від 20.04.2021 року № 21-187вих-21, відмовити. Судові витрати розподілу не підлягають.

Результат розгляду: partial