Рішення адміністративного суду від 2022-10-17 00:00:00+03

позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 травня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послалась на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Відповідач своїм правом передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України, не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу. Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 06 липня 2022 року вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №2200-0304-7/26049 від 21.04.2021 позивача повідомлено, що до страхового стажу зараховано періоди роботи в колгоспі «Поділля» згідно записів в трудовій книжці від 15.05.1985 [NUMBER] : - з 01.01.1989 по 31.12.1989 - 165 вихододнів, як повний рік згідно протоколу №1 від 13.02.1996, оскільки встановлений мінімум не вироблений по поважній причині; - з 01.01.1990 по 31.12.1990 - 180 вихододнів, враховано як повний рік, оскільки вироблено встановлений мінімум. Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав. Страховий стаж позивача який зараховано відповідачем становить 37 років 2 місяці 22 дні, в тому числі напрацьований стаж 27 років 4 місяці 16 днів, додатковий стаж 9 років 10 місяців 6 днів. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне. Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV). Відповідно до ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом (до 01.01.2004). Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Відповідно до п. 3 Порядку № 637, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості про видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудової договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Як вбачається зі змісту трудової книжки позивача серії [NUMBER] , дата заповнення 15.10.1985, вчинено запис, датований 10.01.2001, в графі 3 якого зазначено кількість пророблених людино/днів - 271, в графі 4 зазначено встановлений мінімум - 150, в графі 5 оплата - 914,76. Запис вчинено бухгалтером ТОВ "Вікторія" [PERSON] . Водночас, колегія суддів зауважує, що позивач звільнена з ТОВ "Вікторія" 10.01.2001 (наказ від 10.01.2001 №1), тому відсутні підстави для зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 11.01.2001 по 31.12.2001, адже [PERSON] не працювала в зазначений період. Як наслідок, відсутні підстави для внесення (зміни) інформації щодо оплати праці за 2001 рік (а саме, що 914,76 грн оплата за рік). Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, відповідачем зараховано до стажу позивача роботу в колгоспі у 1989-1990 роках (враховано як 2 повні роки), тому відсутні підстави повторно зарахувати період з 08.08.1989 по 10.04.1990, оскільки цей період охоплений 1989-1990 роками, які враховано. З огляду на вищенаведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для зобов`язання відповідача \~внести до напрацьованого стажу позивача періоди роботи, що підтверджують трудові книжки: з 08.08.1989 по 10.04.1990 та з 10.01.2001 по 31.12.2001 та виправити в довідці ОК-5 за 2001 рік 914,76 оплата за рік та стаж за рік. Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків не спростовують та не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, позаяк не містять аргументованих доводів на спростування правомірності висновків суду першої інстанції у взаємозв`язку з обставинами справи. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.\~

Результат розгляду: denied