Рішення адміністративного суду від 2022-09-29 00:00:00+03

Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулось до суду з адміністративним позовом до [PERSON] , у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача суми податкового боргу: - з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 586413,55 грн. (код платежу 11010500 на р/р UА 878999980333119341000008479); - зі сплати військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 44049,45 грн. (код платежу 11011001 на р/р [NUMBER] ). Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року в задоволені позову відмовлено. Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов відмовити в задоволені позов в повному обсязі. Дана справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено письмовими доказами наявними в матеріалах справи, у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати податків і зборів, а саме: з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 586 413,55 грн. та військового збору в розмірі 44 049,45 грн., яка виникла з таких підстав. ГУ ДФС у Запорізькій області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків-фізичної особи, яка не є суб`єктом господарювання, [PERSON] з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати податків, зборів і платежів з ознакою доходу 126 у 2015 році, за результатами якої складено акт від 25.02.2019 року №62/08-01-13-05/ [NUMBER] (а.с.17-21). Під час перевірки встановлено, що у 2015 році відповідач фактично отримав дохід у сумі 2456521,46 грн. від ТОВ "КЕЙ - КОЛЕКТ, як додаткове благо, внаслідок анулювання боргу за кредитним договором, в порушення положень податкового законодавства не подав податкову декларацію та не сплатив податки та збори з отриманого доходу, у зв`язку з чим порушив: - пп. «д» 164.2.17 пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, підпункт 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті донараховано військового збору за 2015 рік у сумі 24782,74 грн., - пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп.179.1. пп.179.7 ст. 179 ПК України не надано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015р., \~\~\~\~\~\~\~\~\~ - пп. «д» 164.2.17 пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167 ПК України, в результаті донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2015 рік у сумі 329827,51 грн. На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом 18.04.2019 винесені податкові повідомлення-рішення: - Форми «Р» №0007431305 від 18.04.2019 на загальну суму 412 284,39 грн. (основний платіж складає 329 827,51 грн., штрафні санкції - 82 456,88 грн.). - Форми «ПС» №0007441305 від 18.04.2019 на загальну суму 170,00 грн. - Форми «Р» №0007421305 від 18.04.2019 на загальну суму 30 978,42 грн. (основний платіж складає 24 782,74 грн., штрафні санкції - 6 195,68 грн.) (а.с. 9-14). Вказані податкові повідомлення-рішення направлені платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу % [ADDRESS] , однак повернулись до контролюючого органу без вручення за закінченням встановленого строку зберігання (а.с. 15-16). Крім того, відповідно до п.129.1 ст.129 ПК України нарахована пеня з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 173 959, 16 грн. та військового збору в розмірі 13 071,03 грн. На адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу: [ADDRESS] , \~направлено податкову вимогу форми «Ф» №27254-49/827 від 24.06.2019 року, відповідно до якої станом на 23.06.2019 року загальна сума податкового боргу платника податків становить 630 463,00 грн. Податкова вимога повернулась без вручення з відміткою за закінченням встановленого терміну зберігання (а.с. 24-26). У зв`язку з несплатою відповідачем податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 586 413,55 грн. та військового збору в розмірі 44 049,45 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом на виконання наданих ПК України повноважень. Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що у зв?язку з відсутністю доказів належного вручення платнику податків податкових повідомлень-рішень від 18.04.2019 року № 0007431305, №0007441305, №0007421305 грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 586 413,55 грн. та військового збору в розмірі 44 049,45 грн. є неузгодженими та не набули статусу податкового боргу, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. Приписами ст.67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, вважається податковим боргом. Тобто виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов`язаний з несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання протягом установленого строку. Згідно з пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Відповідно до приписів ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визначається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку і сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Нормами п.36.1 ст.36 ПК України визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим кодексом, законами з питань митної справи. Відповідно до п.38.1 ст.38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Згідно з п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством; дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом; результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях. Згідно з нормами п.58.2 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Відповідно до п.58.3 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. В той же час, приписами п.42.4 ст.42 ПК України передбачено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено інформацією ДМС України, [PERSON] , [INFO] було знято з реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 41). При цьому будь-які інші відомості про подальшу зареєстровану адресу місцезнаходження відповідача у справі відсутні. Водночас, з матеріалів справи вбачається, що податкові повідомлення-рішення від 18.04.2019 №0007431305, №0007441305, №0007421305 направлено відповідачу за адресою: [ADDRESS] . В той же час, доказів того, що відповідач мав таку податкову адресу на момент направлення податкових повідомлень-рішень контролюючим органом не надано. Крім того, колегія суддів враховує інформацію зазначену в податковій картці платника податків [PERSON] де в розділі реєстраційні дані вказано адресу: [ADDRESS] (а.с.6). Отже, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції стосовно того, \~що податкові повідомлення-рішення від 18.04.2019 №0007431305, №0007441305, №0007421305 не вручено відповідачу належним чином. Водночас, відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. Враховуючи вищевикладене колегія суддів доходить висновку, що оскільки податковий борг, визначений податковими повідомленнями-рішеннями від 18.04.2019 №0007431305, №0007441305, №0007421305 є неузгодженим, тому визначена сума грошового зобов?язання не набула статусу податкового боргу, отже, відсутні підстави для задоволення позову. Колегія суддів вважає неспроможними доводи апелянта з приводу того, що ним надсилались податкові повідомлення-рушення на адресу платника податків, з огляду на те, що доказів реєстрації платника податків за адресою: [ADDRESS] , матеріали справи містять, а також суд враховує, що податкову вимогу контролюючим органом було надіслано саме \~на податкову адресу платника податків [PERSON] , яка є іншою аніж зазначено вище. Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції. З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності. Статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied