Рішення адміністративного суду від 2022-11-10 00:00:00+02

в квітні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), в якому просив суд: - визнати протиправними дії Богунського відділу державної виконавчої службі у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) щодо відкриття виконавчого провадження від 28.12.2021 ВП№68008141; - скасувати постанову Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про відкриття виконавчого провадження від 28.12.2021 ВП№68008141. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 червня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 03.11.2022 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 07 листопада 2022 року до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09.11.2021 №240/8506/21 позов [PERSON] до військової частини [NUMBER] , задоволено: - визнано протиправною бездіяльність військової частини [NUMBER] щодо не нарахування та невиплати [PERSON] індексацію грошового забезпечення з 12.02.2016 по 28.02.2018; - зобов`язано військову частину [NUMBER] нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення з 12.02.2016 по 28.02.2018. В іншій частині позову відмовлено. Житомирським окружним адміністративним судом 21 грудня 2021 року видано виконавчий лист на виконання рішення суду у адміністративній справі №240/8506/21, а саме: щодо зобов`язання військової частини [NUMBER] нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення з 12.02.2016 по 28.02.2018. На підставі заяви [PERSON] за вх.№43025 від 27.12.2021 про відкриття виконавчого провадження, головним державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Раковською Вітою Святославівною винесено постанову від 28.12.2021 про відкриття виконавчого провадження №68008141 з виконання виконавчого листа, виданого Житомирським окружним адміністративним судом 21 грудня 2021 року про зобов`язання військової частини [NUMBER] нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення з 12.02.2016 по 28.02.2018. 25.01.2022 на адресу Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від військової частини [NUMBER] надійшов лист за вх.№2945, в якому повідомлено про нарахування та виплату [PERSON] індексації грошового забезпечення з 12.02.2018 по 28.02.2018 відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09.11.2021 у справі № 240/8506/21. На підтвердження вказаного, військовою частиною [NUMBER] надано довідку - розрахунок сум нарахованої індексації та відомість розподілу виплат №5 від 20.01.2022. На підставі зазначеного, 11.02.2022 відповідачем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №68008141 на підставі п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду. Позивач, вважаючи протиправними дії Богунського відділу державної виконавчої службі у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо відкриття виконавчого провадження від 28.12.2021 року ВП№68008141 та прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, звернувся до суду для її скасування. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII (в редакції, чинній на момент винесення спірної постанови, далі - Закон №1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. За змістом положень статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, зокрема, на підставі таких виконавчих документів як виконавчі листи, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень. Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Частиною 1 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії Частиною першою статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Відповідно до ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Відповідно до п.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерство юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В свою чергу ч.1 ст.4 Закону №1404-VIII передбачено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. Підпунктом 1 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання). Так, апелянт, як на протиправність винесення спірної постанови зазначає те, що відповідачем було безпідставно відкрито 28.12.2021 виконавче провадження №68008141, оскільки рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили з підстав не закінчення строку на подання апеляційної скарги, чим у свою чергу військова частина [NUMBER] (боржник) скористалась лише 05 січня 2022 року. Даючи оцінку вказаним доводам, колегія суддів зазначає наступне. Чинними нормами Закону України "Про виконавче провадження" не передбачено обов`язку державного виконавця щодо встановлення наявності чи відсутності у боржника, на момент відкриття виконавчого провадження, права на апеляційне оскарження рішення на підставі якого видано виконавчий документ. Колегія суддів зауважує, що згідно з ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Саме тому в межах розгляду даної адміністративної справи, суд першої інстанції вірно не надавав оцінку наявності чи відсутності процесуального права на оскарження рішення суду, а лише встановлював наявність або відсутність підстав для відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа. Досліджуючи зміст виконавчого листа №19745 2021 року виданого Житомирським окружним адміністративним судом від 21.12.2021 у справі №240/8506/21, встановлено, що в ньому містяться всі необхідні реквізити, що передбачені положеннями ч.1 ст.4 статті 4 Закону №1404-VIII. Окрім того, у виконавчому документі чітко вказано інформацію про дату набрання законної сили рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, а саме - "10 грудня 2021 р." Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що виконавчий лист має всі заповнені реквізити, відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема Закону України «Про виконавче провадження» та оформлений належним чином. За таких обставин, у державного виконавця не було передбачених Законом підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання, оскільки виконавчий лист оформлений належним чином та відповідає вимогам чинного законодавства. Враховуючи вищенаведені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що державний виконавець відкриваючи виконавче провадження №68008141 на підставі виконавчого листа №19745 2021р., виданого Житомирським окружним адміністративним судом від 21.12.2021 у справі №240/8506/21, діяв на підставі та в межах повноважень наданих йому відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження". Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, щодо відмови в задоволенні позовних вимог. При цьому, апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені ст. 317 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню, оскільки доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову. Натомість оскаржуване рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied