Рішення адміністративного суду від 2023-04-25 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, винесену поліцейським роти № 1 батальйону № 1 УПП в Рівненській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Якимчуком Євгенієм Анатолійовичем про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. В обґрунтування\~\~позову зазначив, що 21.12.2022 року постановою серії ЕАР № 6308268 його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 грн. Згідно постанови, 20.12.2022 року о 23 год. 51 хв., позивач керував автомобілем\~Ranault Scenic\~д.н.з. [NUMBER] в м. Рівне по вул. Соборна, 277 не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п. 2.4.а ПДР. Позивач з даною постановою не згідний, оскільки вважає, що вона є незаконною, крім того позивач вважає, що постанова не відображає дійсних обставин справи, оскільки він не вчиняв правопорушення, транспортним засобом не керував, а тому підлягає скасуванню. Представник позивача адвокат Волошин І.В. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав, просить їх задоволити з підстав викладених у адміністративному позові. Крім того, вказав, що постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 07.02.2023 року по справі № 569/117/23 встановлено, що 20.12.2022 року о 22 год. 43 хв. [PERSON] не перебував за кермом автомобіля Ranault Scenic\~д.н.з. [NUMBER] , так як водієм була [PERSON] . Вказаною постановою суду [PERSON] звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП та провадження у справі закрито. Постанова суду набрала законної сили 17.02.2023 року. Представники відповідачів 1, 2 - Гервазюк О.Ю., Одійчук З.Р. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов, просять в їх задоволенні відмовити. Вказали, що 20.12.2022 року о 22 год.43 хв. надійшов виклик на лінію 102 «ДТП без травмованих» про те, що 20.12.2022 року водій на автомобілі Ranault Scenic\~д.н.з. [NUMBER] біля таверни «Ель пасо» перебуває в стані алкогольного сп`яніння та керує їм. Під час розмови повідомлено, що даний водій вже спричинив ДТП. В ході перевірки позивач не пред`явив на вимогу працівника поліції у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб, чим порушив п. 2.4 «а» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Заслухавши думку представника позивача адвоката Волошина І.В., представників відповідачів 1, 2 - Гервазюк О.Ю., Одійчук З.Р., дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6308268 від 21 грудня 2022 року, [PERSON] керуючи транспортним засобом Ranault Scenic\~д.н.з. [NUMBER] в м. Рівне по вул. Соборна, 277 не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п. 2.4.а ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП. Згідно постанови серії ЕАР № 6308268 від 21.12.2022 року, винесеної поліцейським роти № 1 батальйону № 1 УПП в Рівненській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Якимчуком Є.А. на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Такими обставинами у справах про накладення адміністративних стягнень є, зокрема, докази вчинення особою адміністративного правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавство. В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів. Відповідно до п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України. Аналогічні положення закріплені законодавцем також у ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII, а саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України "Про дорожній рух"). Також, відповідно до п. 21.3 ст. 21 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції) на їх вимогу. Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб. Представники відповідачів у відзиві на позов покликаються на складання 20.12.2022 року на [PERSON] протоколів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 та за ч. 1 ст. 124 КУпАП. З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що 20.12.2022 року на [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 300527 від 20 грудня 2022 року, згідно якого 20 грудня 2022 року о 22 год. 43 хв. в м. Рівне по вул. Князя Острозького, 2, водій [PERSON] керував транспортним засобом Ranault Scenic\~д.н.з. [NUMBER] з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest 6810 Drager 0482 та проходження такого огляду в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 382250 від 20.12.2022 року вбачається, що 20 грудня 2022 року о 22 год. 43 хв. в м. Рівне по вул. Кн. Острозького, 2 водій [PERSON] керуючи транспортним засобом Renault Scenic д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на транспортний засіб BMW 318 д.н.з. [NUMBER] , який перебував у не керуючому стані, під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 07.02.2023 року по справі про адміністративне правопорушення № 569/117/23 звільнено [PERSON] від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.\~124\~КУпАП на підставі ст.\~22\~КУпАП у\~зв`язку\~із малозначністю\~вчиненого адміністративного\~правопорушення,\~обмежившись відносно\~нього усним\~зауваженням.\~Вказаною постановою\~судом встановлено,\~що «20 грудня 2022 року о 22 год. 43 хв. [PERSON] не перебував за кермом автомобіля Renault Scenic д.н.з. [NUMBER] , так як водієм була [PERSON] . Постанова суду набрала законної сили 17.02.2023 року». Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання ПДР. 26.04.2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № 338/855/17, адміністративне провадження № К/9901/18195/18 (ЄДРСРУ № 73700356) вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року по справі № 338/1/17роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням ПДР працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем ПДР України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Відповідно до ст. 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року по справі № 524/5536/17та від 17.07.2019 року по справі № 295/3099/17. Відповідно до правових позицій, викладених в постанові КАС ВС від 15.04.2020 року по справі № 489/4827/16-а (К/9901/33507/18) та у постанові Верховного Суду у складі Колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/1/17 від 26.04.2018 року, свідчення поліцейського не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху, а відеозапис, поданий на підтвердження факту порушення ПДР, є належним доказом, якщо в постанові є посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис. Зазначена правова позиція міститься також впостанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.11.2018 року у справі № 524/5536/17 З доданої до відзиву на позовну заяву постанови серії ЕАП № 6308268 від 21.12.2022 року про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі вбачається, що проводилася відеофіксація на боді камеру та надано технічний пристрій на який проводився відеозапис 470417. З дослідженого відеозапису події, доданого відповідачем до відзиву не вбачається, що 20.12.2022 року о 23 год. 51 хв. в м. Рівне по вул. Соборна, 277 саме [PERSON] керував автомобілем Renault Scenic д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Отже, вирішуючи питання стосовно законності постанови, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до п.п. 1, 3, 8 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Отже, обов`язок доказування по зазначеній адміністративній справі законом покладено на відповідача, тобто відповідач повинен довести суду правомірність складання вищезазначеної постанови. Оскільки, відповідальність за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП може покладатись лише на особу, яка керує транспортним засобом, враховуючи, що відповідачами по даній справі не доведено належними та допустимими доказами, що 20.12.2022 року о 23 год. 51 хв. в м. Рівне по вул. Соборна, 277 саме [PERSON] керував автомобілем Renault Scenic д.н.з. [NUMBER] та враховуючи постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 07.02.2023 року по справі № 569/117/23, якою встановлено, що « [PERSON] не перебував за кермом автомобіля Renault Scenic д.н.з. [NUMBER] , так як водієм була [PERSON] », а також те, що відповідачами не доведено суду правомірність складання вищезазначеної постанови, суд приходить до висновку, що на час розгляду адміністративної справи щодо позивача були відсутні будь-які фактичні дані, які встановлювали б наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Також враховуючи, що позивачу про оскаржувану постанову стало відомо 25.01.2023 року після того, як захисник позивача - адвокат Волошин І.В. ознайомився в приміщенні Рівненського міського суду Рівненської області з матеріалами справи про адміністративне правопорушення №569/79/23, що підтверджується відміткою на довідковому листі судової справи та клопотанні про ознайомлення з матеріалами справи, суд поновлює строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР №6308268 від 21 грудня 2022 року. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку належним захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення. З врахуванням наведеного, склад адміністративного правопорушення у діях позивача не підтверджується доказами по справі, відповідачами не доведений, доводи позивача відповідачами не спростовано, а тому позовні вимоги щодо скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6308268 від 21 грудня 2022 року слід задовольнити, а провадження по справі закрити. Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted