Рішення адміністративного суду від 2022-01-31 00:00:00+02

У червні 2021 року позивач, [PERSON] , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив: - визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 24.05.2021 №971010189705 щодо відмови позивачу в перерахунку з 15.07.2020 пенсії державного службовця з інвалідності 2 групи відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" із суми заробітку 60%, зазначеної в довідках Черкаської митниці ДФС від 15.07.2020 №18/10/23-70-05-43 та від 04.01.2021 №1/10/23-70-00-43; - зобов`язати відповідача провести позивачу з 15.07.2020 перерахунок пенсії державного службовця з інвалідності 2 групи відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" із суми заробітку 60%, зазначеної в довідках Черкаської митниці ДФС від 15.07.2020 №18/10/23-70-05-43 та від 04.01.2021 №1/10/23-70-00-43 та здійснити виплату між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією з 15.07.2020 до моменту здійснення перерахунку. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року адміністративний позов задоволено: Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 24.05.2021 №971010189705 щодо відмови в перерахунку з 15.07.2020 пенсії [PERSON] , як державного службовця з інвалідності 2 групи відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" із суми заробітку 60%, зазначеної в довідках Черкаської митниці ДФС від 15.07.2020 №18/10/23-70-05-43 та від 04.01.2021 №1/10/23-70-00-43; Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести [PERSON] з 15.07.2020 перерахунок пенсії державного службовця з інвалідності 2 групи відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" із суми заробітку 60%, зазначеної в довідках Черкаської митниці ДФС від 15.07.2020 №18/10/23-70-05-43 та від 04.01.2021 №1/10/23-70-00-43 та здійснити виплату між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією з 15.07.2020 до моменту здійснення перерахунку. Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправним рішення, прийнятого на виконання рішення суду, суперечить нормам процесуального права. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року (справу розглянуто в порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії та призначено до розгляду в порядку письмового провадження. 09 грудня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив [PERSON] , в якому позивач повністю підтримує правову позицію суду першої інстанції та вказує про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2022 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року на розумний строк, достатній для всебічного та повного розгляду справи. Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] з 21.06.2013 призначена пенсія по інвалідності 2-ї групи, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 30.06.2020 позивача звільнено з посади завідувача сектору охорони державної таємниці, технічного та криптографічного захисту інформації Черкаської митниці ДФС. Стаж державної служби складає 26 років, 7 місяців, 7 днів. Позивач 15.07.2020 звернувся до відповідача із заявою про переведення з пенсії по інвалідності 2-ї групи, призначеної відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію по інвалідності у відповідності до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII. Листом від 21.07.2020 № 2300-0303-8/34951 відповідач відмовив позивачу щодо призначення пенсії у відповідності до статті 37 Закону №3723-XII, у зв`язку з тим, що позивач станом на момент звернення із відповідною заявою не досяг 62-річного віку. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 у справі №580/3907/20, яке набрало законної сили, 05.12.2020, позов [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у здійсненні переведення [PERSON] з пенсії по інвалідності на пенсію державного службовця. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити та здійснити нарахування і виплату [PERSON] пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" з 15.07.2020. У мотивувальній частині вказаного рішення суд зазначив, що позовні вимоги про зобов`язання нарахувати і виплатити пенсію за конкретними довідками (а саме: від 30.06.2020 № 16/10/23-70-05-43 та від 15.07.2020 № 18/10/23-70-05-43) про складові заробітної плати є передчасними, оскільки завданням адміністративного судочинства є захист порушених прав, а не можливо в майбутньому порушеного права. 11.02.2021 позивач звернувся до Головного управління з письмовою заявою з вимогою нарахувати пенсію державного службовця по інвалідності II групи відповідно до статті 37 ЗУ "Про держслужбу", у розмірі 60 % від заробітку зазначеного у довідці Черкаської митниці ДФС від 15.07.2020 № 18/10/23-70-05-43 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця та довідки від 30.06.2020 № 16/10/23-70-05-43 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за будь-які 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією. Відповідач листом від 24.02.2021 повідомив [PERSON] , що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 у справі за № 580/3907/20 адміністративний позов позивача задоволено частково та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити та здійснити нарахування і виплату пенсії позивачу державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" з 15.07.2020. Для перерахунку пенсії позивач надав довідки про заробітну плату від 30.06.2020 № 16/10/23-70-05-43 та від 15.07.2020 № 18/10/23/70-05-43 на посаді завідувача сектору охорони державної таємниці, технічного та криптографічного захисту інформації Черкаської митниці ДФС, яку не віднесено до категорії посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону. Тому, у задоволенні вимог [PERSON] щодо обчислення пенсії на підставі зазначених довідок про заробітну плату від 30.06.2020 № 16/10/23-70- 05-43 та від 15.07.2020 № 18/10/23/70-05-43, виданих Головним управлінням ДПС в Черкаській області, відмовлено. Після переведення позивача на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" без урахування заробітної плати розмір пенсії зменшився та з лютого 2021 року становить 1769,00 грн. Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся з позовом до суду. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 у справі №580/985/21, яке набрало законної сили, 12.05.2021, позов [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо неприйняття рішення за заявою [PERSON] від 10.02.2021 про нарахування пенсії державного службовця по інвалідності ІІ група відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву [PERSON] від 10.02.2021 про нарахування пенсії державного службовця по інвалідності ІІ група відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" та прийняти рішення по суті з урахуванням висновків суду. На виконання вказаного рішення суду відповідач прийняв рішення від 24.05.2021 №971010189705 «Про відмову у перерахунку пенсії [PERSON] ». У вказаному рішення зазначено, що через відсутність окремих сум за кожною складовою в колонці «Інші виплати» довідка від 30.06.2020 № 16/10/23-70- 05-43 направлена на перевірку. В результаті якої Черкаської митницею ДФС видано нову довідку від 04.01.2021 №1/10/23-70-00-43 із зменшеним розміром надбавки за інтенсивність праці, доплати за роботу, яка передбачає доступ до держаної таємниці. Вважаючи рішення відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії державного службовця протиправним, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду. Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що всі відображені в довідках види оплати праці є складовими частинами заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому вони мають братися до уваги при розрахунку розміру пенсії позивача. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Згідно ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Положеннями ст. 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо. Крім того, приписами ч. 1 ст. 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. У постанові від 22.08.2019 року у справі № 522/10140/17 Верховний Суд підкреслив, що зазначені правові норми КАС України (зміст яких фактично не змінився після 15.12.2017 року), мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі. Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення. Як вбачається з матеріалів справи, 11.02.2021 позивач звернувся до Головного управління з письмовою заявою з вимогою нарахувати пенсію державного службовця по інвалідності II групи відповідно до статті 37 ЗУ "Про держслужбу", у розмірі 60 % від заробітку зазначеного у довідці Черкаської митниці ДФС від 15.07.2020 № 18/10/23-70-05-43 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця та довідки від 30.06.2020 № 16/10/23-70-05-43 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за будь-які 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією. Відповідач листом від 24.02.2021 повідомив [PERSON] , що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 у справі за № 580/3907/20 адміністративний позов позивача задоволено частково та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити та здійснити нарахування і виплату пенсії позивачу державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" з 15.07.2020. Для перерахунку пенсії позивач надав довідки про заробітну плату від 30.06.2020 № 16/10/23-70-05-43 та від 15.07.2020 № 18/10/23/70-05-43 на посаді завідувача сектору охорони державної таємниці, технічного та криптографічного захисту інформації Черкаської митниці ДФС, яку не віднесено до категорії посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону. Тому, у задоволенні вимог [PERSON] щодо обчислення пенсії на підставі зазначених довідок про заробітну плату від 30.06.2020 № 16/10/23-70- 05-43 та від 15.07.2020 № 18/10/23/70-05-43, виданих Головним управлінням ДПС в Черкаській області, відмовлено. Після переведення позивача на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" без урахування заробітної плати розмір пенсії зменшився та з лютого 2021 року становить 1769,00 грн. Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся з позовом до суду. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 у справі №580/985/21, яке набрало законної сили, 12.05.2021, позов [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо неприйняття рішення за заявою [PERSON] від 10.02.2021 про нарахування пенсії державного службовця по інвалідності ІІ група відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву [PERSON] від 10.02.2021 про нарахування пенсії державного службовця по інвалідності ІІ група відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" та прийняти рішення по суті з урахуванням висновків суду. На виконання вказаного рішення суду відповідач прийняв рішення від 24.05.2021 №971010189705 «Про відмову у перерахунку пенсії [PERSON] ». Так, як безпосередньо змістом рішення від 24.05.2021 №971010189705 «Про відмову у перерахунку пенсії [PERSON] », так і доводами апеляційної скарги підтверджується, що таке рішення було прийнято саме на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 у справі № 580/985/21. Викладене, у свою чергу, свідчить, що за своєю суттю даний спір виник у зв`язку з неналежним, на переконання [PERSON] , виконанням ГУ ПФ в Черкаській області рішення суду у справі № 580/985/21 з врахуванням також судового рішення у справі №580/3907/20. Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження. Аналогічна за змістом правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 року у справі № 816/2016/17. Як вже було неодноразово підкреслено вище, зі змісту предмету спору у цій справі вбачається, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 у справі № 580/985/21 з урахуванням рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 у справі №580/3907/20. Отже, [PERSON] у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправним рішення, фактично прийнятого на виконання рішення суду. Разом з тим, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення, що, в силу вже згаданих приписів ст. ст. 382, 383 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. Відтак, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов. Таким чином, на переконання колегії суддів, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються, оскільки підлягають розгляду у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України провадження в справі закривається, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Отже, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення суду з того самого спору і між тими самим сторонами, то наявні підстави для закриття провадження у справі згідно п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, що помилково було залишено поза увагою суду першої інстанції. Суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що строк, передбачений частиною 4 статті 383 КАС України, за наявності причин, які можуть бути визнані судом у справі № 580/985/21 поважними, підлягає поновленню, зокрема, з огляду на закриття провадження у справі № 580/3578/21. Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії. Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. На підставі пункту 3 частини першої статті 315 цього Кодексу суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково. За правилами частини першої статті 319 КАС судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що з огляду на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження у справі.

Результат розгляду: partial