Рішення адміністративного суду від 2023-01-18 00:00:00+02

У січні 2022 року до Приморського районного суду міста Одеси надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому позивач просив суд визнати протиправними та скасувати прийняті Державною службою України з безпеки на транспорті постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовані в автоматичному режимі: ВМ № 00005509 від 30.12.2021, ВМ № 0005022 від 29.12.2021, ВМ №00005072 від 29.12.2021, ВМ № 00005185 від 30.12.2021, ВМ № 00005192 від 30.12.2021, ВМ № 00005193 від 30.12.2021, ВМ № 00005195 від 30.12.2021, ВМ № 00005202 від 30.12.2021, ВМ № 00005196 від 30.12.2021, ВМ № 00005190 від 30.12.2021, ВМ № 00005191 від 30.12.2021, ВМ № 00005182 від 30.12.2021, ВМ № 00005006 від 29.12.2021. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 січня 2022 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» до Державної служби України з безпеки на транспорті, про визнання протиправними та скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності було повернуто позивачеві. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2022 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» задоволено, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22 січня 2022 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2022 року прийнято до розгляду та відкрити провадження у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» до Державної служби України з безпеки на транспорті, про визнання протиправними та скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності. Призначено розгляд справи \~за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи на 08 червня 2022 року о 15 годині 30 хвилин. Згідно довідки від 08 червня 2022 року, у зв`язку із неявкою сторін у судове засідання, наступне судове засідання було призначено на 02 серпня 2022 року. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, в судовому засіданні оголошено перерву до 16 вересня 2022 року. 16 вересня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов адміністративний позов [PERSON] як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» до Державної служби України з безпеки на транспорті, про визнання протиправними та скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, в якому він просить поновити йому строк на вступ у справу як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору шляхом подання позову, відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення по суті, постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі ВМ №00005509 від 30.12.2021, ВМ №00005022 від 29.12.2021, ВМ №00005072 від 29.12.2021, ВМ №00005185 від 30.12.2021, ВМ №00005192 від 30.12.2021, ВМ №00005193 від 30.12.2021, ВМ № 00005195 від 30.12.2021, ВМ №00005202 від 30.12.2021, ВМ №00005196 від 30.12.2021, ВМ №00005190 від 30.12.2021, ВМ №00005191 від 30.12.2021, ВМ №00005182 від 30.12.2021, ВМ № 00005006 від 29.12.2021, якими [PERSON] притягнуто до відповідальності за ст. 132-2 КУпАП, скасувати, а справи направити на новий розгляд до Державної служби України з безпеки на транспорті. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2022 року у задоволенні клопотання [PERSON] про поновлення строку на вступ у справу №522/1238/22 як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору відмовлено. Адміністративний позов [PERSON] як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності повернуто заявнику без розгляду. Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, адвокат Григоржевський Максим Сергійович звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою в інтересах [PERSON] , в якій вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, тому просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та направити справу №522/1238/22 до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття позову третьої особи із самостійними вимогами. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що процесуальним законом не передбачено ототожнення вступу третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору у порядку ст.49 КАС України та залучення третьої особи з метою заміни неналежної сторони у порядку ст.48 КАС України. Апелянт наполягає на тому, що позов [PERSON] було заявлено саме за процедурою «заміни неналежної сторони», при цьому заміна сторони не тягне за собою необхідність перевірки застосування строків давності, оскільки це питання вже вирішено під час відкриття провадження по справі. Апелянт зазначає, що стаття ст. 48 КАС України є безальтернативною, оскільки при наявності волевиявлення особи, якій належить право вимоги, суд або заміняє сторону, або залучає її до участі у справі як третю особу з самостійними вимогами. Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви [PERSON] як третьої особи, без розгляду, оскільки позовна заява надійшла до суду тобто поза межами строку, визначеного ч.1 ст. 49 КАС України, а наведені заявником причини пропуску ним строку, не свідчать про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку. Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного. Порядок та умови вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справу врегульованого нормами статті 48,49 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Зокрема, згідно положень ч.ч. 1, 2 \~ст. 48 КАС України, суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про що суд повідомляє третю особу. Якщо позивач згоден на його заміну іншою особою, але така особа не згодна на участь у справі, суд залишає позовну заяву без розгляду, про що постановляється відповідна ухвала. Водночас, відповідно до вимог, ч. 7 \~ст. 48 КАС України, заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 1 статті 49 КАС України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, пред`явивши позов до однієї або декількох сторін. Задоволення позову таких осіб має повністю або частково виключати задоволення вимог позивача до відповідача. У разі вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, розгляд адміністративної справи за клопотанням учасника справи починається спочатку. Таким чином, у процесі розгляду адміністративним судом спору третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Разом з тим тлумачення норм процесуального права свідчить, що необхідною умовою набуття статусу третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору є дотримання таких критеріїв як: 1) матеріально-правовий (наявність єдиного предмету спору); 2) суб`єктний (позовні вимоги можуть бути пред`явлені як одній стороні, так і декільком сторонам); 3) часовий (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження). Суд зазначає, що саме дотримання цих критеріїв необхідно оцінювати та з`ясовувати під час прийняття рішення щодо вступу у справу третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги. Відповідно до частини 2 статті 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Таким чином, як вірно встановлено судом першої інстанції, враховуючи те, що розгляд даної справи призначено судом у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, то [PERSON] мав право вступити у справу, пред`явивши позов до однієї або декількох сторін, до початку першого судового засідання, проте останній звернувся із зазначеним адміністративним позовом лише 16.09.2022, тобто поза межами строку, визначеного ч. 1 ст. 49 КАС України. Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта, що \~позов [PERSON] було заявлено в порядку ст. 48 КАС України, оскільки згідно вимог ч.7 ст. 48 КАС України, заміна позивача допускається виключно до початку судового розгляду справи по суті, який почався \~\~\~з відкриття першого судового засідання. Відповідно до положень ст. 118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. У відповідності до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. У позовній заяві [PERSON] просив поновити йому процесуальний строк на вступ у справу як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, в обґрунтування якого зазначав, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває ряд адміністративних справ з приводу оскарження постанов про притягнення його до відповідальності (№ 420/27309/21, 522/212/22, 522/1238/22, 522/500/22 та інші. Враховуючи такий об`єм нормативних актів та скорочені стоки розгляду такої категорії справ, [PERSON] був позбавлений об`єктивної можливості реалізувати процесуальне право на вступ у справу як третьої особи у передбачений законом строк. Крім того зазначив, що загальновідомою обставиною є факт здійснення збройної агресії по відношенню до України, що зумовило введення правового режиму воєнного стану, що в свою чергу суттєво вплинуло на можливість сторін по даній справі реалізовувати процесуальні права. Водночас, колегія суддів вважає, що такі підстави для поновлення встановленого законом строку вступу у справу як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, є неповажними з огляду на наступне. Так, пропущення строків звернення до адміністративного суду не є безумовною підставою для застосування наслідків порушення цих строків, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами Водночас, обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась до суду. Колегія суддів зазначає, що про існування оскаржуваних постанов про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовані в автоматичному режимі, [PERSON] був достовірно обізнаний, про що зокрема, свідчить факт підписання ним адміністративного позову у межах даної справи в якості директора Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ». Посилання на велику кількість адміністративних справ з приводу оскарження постанов про притягнення його до відповідальності, на переконання колегія суддів, не свідчить про наявність об`єктивних та непереборних обставин, які б заважали [PERSON] , реалізувати своє право на вступ у справу в якості третьої особи раніше, з огляду на значний проміжок часу, з моменту подання адміністративного позову 18 січня 2022 року до моменту подання до суду позовної заяви третьої особи лише 16 вересня 2022 року. Крім того, лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на можливість особи реалізувати свої процесуальні права. За таких обставин, оскільки [PERSON] було пропущено строк, протягом якого він мав право ініціювати свій вступ у справу в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, враховуючи те, що КАС України фактично не допускається заміна неналежного позивача під час розгляду справи по суті, при цьому [PERSON] належним чином не обґрунтовано поважність підстав пропуску встановленого процесуальним законом строку, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції \~про наявність правових підстав для повернення позовної заяви [PERSON] як третьої особи, без розгляду. Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін. Крім того, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року відстрочено [PERSON] сплату судового збору у сумі 2481,00 грн. до ухвалення судового рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 26 жовтня 2022 року по справі №522/1238/22. Частиною 2 статті 133 КАС України передбачено, що якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі. З огляду на те, що сплату судового збору відстрочено до ухвалення судового рішення у справі, та враховуючи, що апелянтом до цього моменту не здійснено сплати відстроченої суми, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] несплаченої суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted