Рішення адміністративного суду від 2022-03-30 00:00:00+03

Позивач звернулась до суду та просить визнати протиправною і скасувати постанову Житомирської митниці Держслужби від 23.12.2021 року у справі про порушення митних правил № 0605/101000/21 та закрити провадження у справі про порушення митних правил, передбачених ст.. 485 МК України. В обгрунтування вимог вказано, що 07.09.2021 року [PERSON] подала до відділу митного оформлення «Оліївка» митного посту Житомир-Центральний» Житомирської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію № UA101020/2021/011570 на транспортний засіб «Ауді», модель «А6», кузов [NUMBER] , тип двигуна - дизель, 2005 року випуску. При цьому користувалась програмним забезпеченням «MD Declaration», яке спрощує процес оформлення електронної митної декларації, в тому числі на підставі внесених даних в автоматизованому режимі (без участі декларанта ) розраховує митні платежі згідно зі ставками, які затверджені чинним законодавством. В подальшому митне оформлення за цією ЕМД було призупинене для надання на вимогу митниці додаткових документів. Після надання додаткових документів, в ході здійснення митного оформлення, але до його закінчення, в процесі спілкування з митницею в електронному режимі позивач виявила, що допустила помилку в електронному інвойсі, неправильно вказавши тип двигуна «бензин» замість «дизель», хоча в митній декларації все було зазначено правильно - тип двигуна транспортний засіб «дизель», що відповідало товаросупровідним документам. Позивач зазначає, що через допущену чисто механічну помилку, бо оформляла електронний інвойс на основі попереднього митного оформлення, програмним забезпеченням «MD Declaration» було неправильно розраховано і зазначено в графі 47 ЕМД суму акцизного податку, і, як наслідок, суму митних платежів в цілому, які підлягали до сплати. Різниця в платежах склала 3816,76 грн. В той же час особисто я ніяких даних в графу 47 ЕМД не вносила, бо це робилося програмним забезпеченням. Враховуючи допущену помилку, 30.09.2021 року позивач направила митному органу заяву про відкликання ЕМД № UA101020/2021/011570, проте митницею ця заява була проігнорована, в порушенням вимог ч. 1 ст. 269 МК України невідкладно, письмово або в електронному вигляді, позивача не було повідомлено про причини і підстави такої відмови. Позивач вказала, що що при поданні митному органу митної декларації для здійсненні митного оформлення транспортного засобу будь-якої мети на незаконне (неправомірне) зменшення суми митних платежів чи ухилення від їх сплати не переслідувала і цього не робила. Умислу вчиняти якісь протиправні дії позивач зазначає не було. На думку позивача твердження митниці з цього приводу є безпідставними, ґрунтуються лише на припущеннях, а не на об`єктивних даних і доказах, які в справі відсутні. На підставі чого, позивач вважає винесену постанову незаконною та просить її скасувати. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 31.12.2021 року у справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Копію ухвали про відкриття провадження отримано позивачем 20.01.2022 року. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження та матеріали позову отримав 17.01.2022 року. Житомирською митницею подано відзив на позовну заяву, в якій представник Кондратюк І. просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Представник вказав, що 08.09.2021 року під час проведення митного огляду даного товару (транспортного засобу) встановлено, що за зовнішніми ознаками товар відповідає відомостям, заявленим у митній декларації. 30.09.2021 декларантом [PERSON] подано заяву від 30.09.2021 про відкликання вказаної митної декларації з обґрунтуванням «помилка в електронному інвойсі». Проте, згідно ч. 10 статті 269 Митного кодексу України, у разі виявлення порушень митних правил щодо задекларованих у митній декларації товарів, транспортних засобів комерційного призначення внесення змін, відкликання та визнання недійсною цієї декларації до закінчення провадження у відповідних справах забороняються. Відповідно вказану заяву залишено без задоволення, про що декларанта 30.09.2021 року було проінформовано. У своєму поясненні від 01.10.2021 року декларант [PERSON] з приводу нарахування платежів у графі 47 у ЕМД № UA101020/2021/011570 зазначила, що при проведенні розрахунків митних платежів по вказаному товару (транспортному засобу) вона використовувала дані з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, згідно якого даний транспортний засіб має дизельний двигун, що підтверджено і встановленим на нього кодом згідно УКТ ЗЕД і опису у гр. 31 ЕМД. При заповненні електронного інвойсу, помилково із шаблону попередніх розрахунків по транспортних засобах залишилось значення «бензин». Цей фактор і призвів до невірних розрахунків митних платежів у бік їх зменшення. Тобто [PERSON] не наведено поважних причин щодо невірного зазначення нею інформації у графі 47 митної декларації, а саме зазначених у митній декларації митних платежів. Відповідач стверджує, що декларантом [PERSON] , з метою неправомірного зменшення розміру сплати митних платежів, заявлено в митній декларації № № UA101020/2021/011570, неправдиві відомості у графі 47 вказаної ЕМД щодо ставок митних платежів, що призвело до зменшення розміру сплати митних платежів на загальну суму 3 816,76 грн., чим вчинила порушення митних правил, передбачене статтею 485 Митного кодексу України. 11.02.2022 року від [PERSON] надійшла відповідь на відзив. Позивач вказала, що відзив не містить будь-яких обґрунтованих аргументів проти доводів позивача, якими він обґрунтовує свій позов, та не містить посилань на будь-які докази, які б підтверджували його висновки, зазначені у відзиві. Помилку у частині правильності нарахування митних платежів у ЕМД № UA101020/2021/011570 позивач виявила самостійно до завершення процедури митного оформлення з допомогою програмного забезпечення «MD Declaration», яке офіційно використовує для митного оформлення. Митниця про помилки не повідомляла. Відповідач в своєму відзиві протилежне також не стверджує і ніяких доказів з цього приводу не надає. Крім того, вказала, що відповідачем не доведено наявності в діях мети та умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 07.09.2021 року до відділу митного оформлення «Оліївка» митного поста «Житомир-центральний» Житомирської митниці декларантом та особою уповноваженою на роботу з митними органами громадянкою України [PERSON] до митного оформлення в митному режимі «Імпорт 40 АА» подано електронну митну декларацію від 07.09.2021, якій присвоєно номер № UA101020/2021/011570 на товар (графа 31 ЕМД), легковий автомобіль марки «Ауді», модель «А6», кузов № [NUMBER] , календарний рік виготовлення - 2005. 30.09.2021 року [PERSON] подано заяву начальнику Житомирської митниці, в якій, посилаючись на ст. 269 МК України, просила надати дозвіл на відкликання митної декларації № UA101020/2021/011570, оскільки було допущено помилку у електронному інвойсі (а.с. 26). 01.10.2021 року головним державним інспектором відділу митного оформлення «Оліїївка» митного поста «Житомир-центральний» Житомирської митниці Франівською Ю.В. складено протокол про порушення митних правил №0605/101000/21. Підставою для складення протоколу стало те, що декларантом [PERSON] при формуванні та подачі електронної митної декларації № UA101020/2021/011570 з метою неправомірного зменшення розміру сплати митних платежів заявлено у вказаній декларації неправдиві відомості щодо правомірності (Правильності) застосування пільги, визначеної Законом України від 15.04.2021 року №1402-ІХ, від 15.04.2021 року «1403-ІХ та розрахунку щодо типу двигуна, необхідні для визначення митної вартості товару, що призвело до зменшення розміру сплати митних платежів по акцизному збору на 3180,63 грн, по ПДВ на 636,13 грн, а всього на суму 3816,76 грн, чим вчинила порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України. 23.12.2021 року в.о. заступника начальника Житомирської митниці Слуховим С.Г. винесено постанову в справі про порушення митних правил №0605/101000/21, якою [PERSON] визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів на суму 11 452,28 грн. Частиною 1 статті 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи. Відповідно до частини 2 статті 264 МК України митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів. Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений ст. 53 МК України. Згідно зі статтею 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.. Відповідно до частини 8 статті 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.. Статтею 485 МК України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів. Диспозиція статті 485 МК України передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети вказує на те, що правопорушення може бути вчинене виключно з умисною формою вини та лише декларантом або уповноваженою ним особою, оскільки на момент подачі декларації декларант (уповноважена ним особа) повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві відомості вплинули на розмір митних платежів, які необхідно сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару. Конкретизація диспозицією зазначеної статті спеціальної мети впливає й на конкретизацію спеціального суб`єкта вказаного адміністративного правопорушення, яким в цьому випадку, з урахуванням вимог п. 8 частини першої статті 4 та частини восьмої статті 264 МК України, може бути лише декларант або уповноважена ним особа. Таким чином, зовнішній прояв винного, протиправного діяння, передбаченого статтею 485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів). Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки. Згідно частини 2 статті 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як вже встановлено судом, до складення протоколу про порушення митних правил від 01.10.2021 року [PERSON] 30.09.2021 року звернулась до Житомирської митниці із заявою про відкликання митної декларації № UA101020/2021/011570, оскільки було допущено помилку у електронному інвойсі (а.с. 26). Відповідач вказує, що у задоволенні даної заяви було відмовлено з огляду на положення ч. 10 ст. 269 МК України, згідно якої у разі виявлення порушень митних правил щодо задекларованих у митній декларації товарів, транспортних засобів комерційного призначення внесення змін, відкликання та визнання недійсною цієї декларації до закінчення провадження у відповідних справах забороняються. Відповідно до частин 5, 6 ст. 255 МК України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії. При виявленні порушення митних правил митний орган здійснює випуск товарів до завершення розгляду справи про таке порушення за умови, що: 1) такі товари не підлягають конфіскації і не будуть потрібні надалі у процесі провадження у справі як докази; 2) декларант сплачує всі митні платежі або забезпечує їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу. Згідно части 1-2, 5, 10 ст. 269 МК України відповідно до положень цієї статті за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу митного органу відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. У разі відмови у наданні такого дозволу митний орган зобов`язаний невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави такої відмови. Внесення змін до митної декларації, прийнятої митним органом, допускається до моменту завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму, а також протягом трьох років з дня завершення їх митного оформлення. Зміни повинні стосуватися лише товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зазначених у митній декларації. Відкликання митної декларації допускається лише до моменту завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму. У разі виявлення порушень митних правил щодо задекларованих у митній декларації товарів, транспортних засобів комерційного призначення внесення змін, відкликання та визнання недійсною цієї декларації до закінчення провадження у відповідних справах забороняються. Не порушується провадження у справах про порушення митних правил у випадках, якщо декларант або уповноважена ним особа самостійно звернулися до митного органу з проханням про внесення змін до митної декларації відповідно до частин другої - четвертої цієї статті. Аналізуючи викладене, оскільки до складення протоколу про порушення митних правил [PERSON] подано заяву про відкликання митної декларації у зв`язку із самостійно виявленою помилкою, суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача умислу, спрямованого на ухилення від сплати митних платежів у встановленому законом розмірі. Відповідно до сталої судової практики для притягнення до відповідальності, згідно зі статтею 485 Митного кодексу України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.05.2019 року у справі № 334/1738/16-а (2-а/334/124/16) (адміністративне провадження №К/9901/11461/18). На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в.о. заступника начальника Житомирської митниці Слуховим С.Г. не було належним чином з`ясовано усі обставини справи, не встановлено склад митного адміністративного правопорушення, зокрема не встановлено суб`єктивної сторони - наявності умислі в діях [PERSON] , у зв`язку з чим, суд вважає постанова в справі про порушення митних правил №0605/101000/21 підлягає скасуванню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань з Житомирської митниці Державної митної служби підлягають стягненню на користь позивача понесені нею витрати з оплати судового збору в сумі 908,00 грн.

Результат розгляду: granted