Рішення адміністративного суду від 2022-09-27 00:00:00+03

[PERSON] звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ЛРУП ГУНП у Львівській області» №123 від 25.03.2021. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2022 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ЛРУП ГУНП у Львівській області» №123 від 25.03.2021. Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Головне управління Національної поліції у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що таке не відповідає вимогам КАС України, тому просить рішення суду \~скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. В апеляційній скарзі зазначає, що \~05.02.2021 до Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області надійшли матеріали за зверненням громадянки [PERSON] на гарячу лінію Львівського управління ДВБ НП України та з Національної поліції України від 22.01.2021 з приводу неправомірних дій поліцейських відносно громадянина [PERSON] . В ході службового розслідування, призначеного наказом Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області № 12 від 11.02.2021, дисциплінарною комісією установлено, що 19.01.2021 оперуповановажений ВКП ЛРУП ГУНП старший лейтенант поліції [PERSON] перебуваючи по [ADDRESS] на вимогу гр. [PERSON] не представився (службове посвідчення поліцейського та спеціальний жетон не пред`явив) та під час спілкування з останньою поводив себе зверхньо, чим допустив порушення службової дисципліни, зокрема основні обов`язки поліцейського, передбачені п.1,2,3 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та професійного виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, п.7 ч.1 ст.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а також ч.1 Розділу V Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179. Дані порушення стали можливими унаслідок особистої недисциплінованості старшого лейтенанта поліції [PERSON] та повного ігнорування ним вимог Конституції України, нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції. 25.03.2021 Львівським районним управлінням поліції ГУНП прийнято наказ № 123 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ЛРУП ГУНП у Львівській області», яким до оперуповноваженого ВКП Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції [PERSON] (0118768) застосоване дисциплінарне стягнення - зауваження. При цьому, апелянт зазначив, що спірні правовідносини у вказаній справі регулюються Законом України «Про Національну поліцію», Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» та іншими нормативно правовими актами. Проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом. Частиною 1-3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу. Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. За змістом частини першої-третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Так, до поліцейських можуть застосовуватися різні види дисциплінарних стягнень. зокрема - зауваження. Статтями 14-19 Статуту унормовано порядок призначення та проведення службового розслідування, створення, повноваження дисциплінарних комісій, строки проведення службового розслідування, відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади), забезпечення поліцейському права на захист, порядок застосування дисциплінарних стягнень. У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 Дисциплінарного статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Таким чином, повноваження щодо оцінки результатів службового розслідування, тяжкості проступку та обставин, за яких його скоєно, розмір заподіяної шкоди, попередньої поведінки винної особи та визнання нею вини тощо, а також безпосередньо затвердження висновку службового розслідування та визначення виду дисциплінарного стягнення, яке слід застосувати до конкретної особи є виключними повноваженнями відповідного керівника, який реалізуючи такі повноваження, приймає відповідний наказ про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. ГУНП у Львівській області наголошує, що при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження враховано характер проступку, обставини, за яких він вчинений, особу порушника, ступінь його вини, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до служби. Таким чином, виходячи з інтересів служби, керівництво ГУНП у Львівській області прийняло рішення притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді зауваження. Однак, суд першої інстанції вибірково оцінив докази наявні у матеріалах справи. взявши до уваги тільки докази неправомірності оскаржуваного наказу. В свою чергу. як випливає з рішення, судом не надано правової оцінки поясненням гр. [PERSON] , заяві якої стала підставою для призначення службового розслідування, а також судом в повній мірі не досліджено долучений до справи відеозапис. У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань. Судом першої інстанції встановлено, що 22.01.2021 на гарячу лінію Львівського управління ДВБ НП України надійшла скарга громадянки [PERSON] на дії працівників поліції. Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №12 від 11.02.2021 «Про призначення службового розслідування» призначене службове розслідування за зверненням громадянки [PERSON] на гарячу лінію від 22.01.2021. Висновок службового розслідування 05.03.2021 затверджений начальником Львівського РУП ГУНП у Львівській області. Проведеним розслідуванням встановлено, що зі слів заявниці, 19.01.2021 близько 19:00 год. прибула до лікарні швидкої м.Львова до свого товариша [PERSON] , на якого було здійснено напад у центральній частині міста Львова. Під час спілкування заявниці з працівниками патрульної поліції до неї підійшов чоловік у цивільному одязі, не представившись, почав хамити та нахабно себе поводити. Крім того, вказаний чоловік ображав [PERSON] називав її клоуном та активістом і наполягав виключити камеру. Представитися вказаний чоловік відмовився. Переглядом відео в присутності заявниці встановлено, що на відео зафіксовані працівники патрульної поліції, а також встановлено чоловіка у цивільному одязі, яким є оперуповноважений відділу кримінальної поліції Львівського районного управління поліції ГУНП старший лейтенант поліції [PERSON] . Встановлено, що під час спілкування з [PERSON] на вимогу останньої позивач не представився (службове посвідчення поліцейського та службовий жетон не пред`явив) та поводив себе зверхньо. З пояснень [PERSON] вбачається, що 19.01.2021 близько 16:00 год. надійшло повідомлення до оператора « 102» про бійку по вул. Дорошенка у м.Львові. За вказівкою керівництва він виїхав до лікарні швидкої медичної допомоги м.Львова. Біля входу до лікарні позивач побачив двох невідомих осіб, які сперечалися з працівниками патрульної поліції. Невідомі громадяни повідомили, що є знайомими потерпілого та наголосили, що останній ніяких заяв писати не буде. Вказані особи провокували конфлікт з працівниками поліції. Згодом, коли потерпілий вийшов з кабінету лікаря, невідомі не давали можливості поспілкуватися з ним по факту отримання тілесних ушкоджень. Через деякий час, позивачу вдалося підійти до потерпілого, при цьому показавши посвідчення працівника поліції та поспілкуватися з останнім. За результатом проведеного службового розслідування рекомендовано за порушення службової дисципліни, зокрема пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та професійного виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, пункту 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а також частини 1 розділу V Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, до оперуповноваженого ВКП Львівського районного управління поліції ГУНП старшого лейтенанта поліції [PERSON] застосувати дисциплінарне стягнення зауваження. Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №123 від 25.03.2021 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ЛРУП ГУНП у Львівській області» за порушення службової дисципліни, зокрема основних обов`язків поліцейського, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та професійного виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, пункту 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а також частини 1 розділу V Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, до старшого лейтенанта поліції [PERSON] застосували дисциплінарне стягнення зауваження. Розглядаючи спір, судом першої інстанції правильно враховано, що відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон №580-VIII) поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод людини, надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я, зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» №2337-VIII від 15.03.2018 (далі - Дисциплінарний статут) (частина 1 статті 19 Закону №580-VIII). Додаткові обов`язки, пов`язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом. Дія Дисциплінарного статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог. Згідно частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Частиною другою статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу. Відповідно до пункту 1 та 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України та утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також, які підривають авторитет Національної поліції України. Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Частиною третьою статті 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції. За змістом частини 1 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (частина 2 статті 14 Дисциплінарного статуту). Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (частина 3 статті 14 Дисциплінарного статуту). Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (частина 4 статті 14 Дисциплінарного статуту). За приписом частини 6 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. Наказом МВС України №893 від 07.11.2018 затверджено Порядок проведення службових розслідувань в Національній поліції України (далі - Порядок №893). Відповідно до розділу 5 Порядку №893 проведення службового розслідування полягає у діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування регламентуються статтею 16 Дисциплінарного статуту. Частиною першою названої статті Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частина 4 статті 16 Дисциплінарного статуту). Судом першої інстанції зґясовано, що службове розслідування тривало з 11.02.2021 (дата призначення згідно з наказом ГУНП №12) по 05.03.2021, тобто у нормативно встановлений строк. За змістом пункті 2 Розділу 6 Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Надаючи оцінку можливому порушенню допущеного позивачем, викладеного у висновку службового розслідування від 05.03.2021, суд першої інстанції вірно зауважив, що відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 18 Закону України №580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини. Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини (пункт 7 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту). Частиною 1 розділу V Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, передбачено, що поліцейський виконує свої службові обов`язки в тісній співпраці та взаємодії з населенням, територіальними громадами та громадськими об`єднаннями на засадах партнерства і спрямовує свою діяльність на задоволення їхніх потреб. Матеріалами службового розслідування встановлено порушення позивачем службової дисципліни, зокрема пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та професійного виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, пункту 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а також частини 1 розділу V Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179. Вказане порушення полягає у тому, що на вимогу громадянки [PERSON] позивач не представився (службове посвідчення поліцейського та спеціальний жетон не пред`явив) та під час спілкування з [PERSON] поводив себе зверхньо. Підставою для таких висновків стали відомості, викладені у скарзі громадянки [PERSON] від 22.01.2021, зроблений нею відеозапис та письмові пояснення останньої. При цьому, суд першої інстанції підставно зауважив, що на відеозаписі (тривалістю 2 хвилини 26 секунд), яке взято до уваги відповідачем при накладенні на позивача дисциплінарного стягнення, обличчя позивача не видно, зміст розмови скаржниці з ним незафіксований, а отже з вказаного відеозапису неможливо зробити висновок про наявність факту вчинення [PERSON] дисциплінарного правопорушення. Суд першої інстанції також правильно врахував, що у межах службового розслідування відповідач не надав належної оцінки поясненням позивача від 04.03.2021, в яких він зазначає, зокрема, що діяв з дотриманням норм Закону України «Про Національну поліцію» та Дисциплінарного статуту, на вимогу вказаної громадянки він представився, пред`явив посвідчення поліцейського та спеціальний жетон; жодних порушень службової дисципліни чи обов`язків поліцейського він не вчиняв. З урахуванням викладеного, суд першої інстанції правильно вказав, що відповідно до частини 2 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Однак, відповідач не забезпечив повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, а саме не відібрав пояснень від інших осіб, присутніх на місці пригоди (зокрема, працівника патрульної поліції [PERSON] , потерпілого [PERSON] ), не дослідив відеозапис з нагрудної камери поліцейських присутніх на місці події. Отже, зважаючи на те, що відповідач дослідив викладені вище події фрагментарно, однобічно та в обсязі, визначеному на власний розсуд, що, у свою чергу, не забезпечило досягнення мети проведення службового розслідування, передбаченого частиною 2 статті 14 Дисциплінарного статуту, суд першої інстанції підставно вважав, що висновок відповідача про наявність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є передчасним, відповідно, наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ЛРУП ГУНП у Львівській області» №123 від 25.03.2021 є протиправним та підлягає скасуванню. З огляду на викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. \~\~

Результат розгляду: denied