Рішення адміністративного суду від 2022-06-30 00:00:00+03

\~ \~\~25.05.2021р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльність щодо здійснення перерахунку нарахованого йому довічного грошового утримання, як судді у відставці, відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області від 21.01.2021р. №178 про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; зобов`язання здійснити з 01.01.2021р. перерахунок нарахованого йому довічного грошового утримання, як судді у відставці, відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області від 21.01.2021р. №178 про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Херсонській області виготовлено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області нову довідку від 21.01.2021р. №178 про суддівську винагороду, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Однак, відповідачем протиправно відмовлено у \~проведенні перерахунку пенсії позивача на підставі зазначеної довідки, чим порушуються його права на соціальний захист. Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14.07.2021р. позов задоволений, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, відмовивши рішенням від 09.03.2021р. №1910/03-16 у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання порушило право позивача на його отримання у розмірі, встановленому законом. Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Апелянт зазначає, що у пенсійного органу відсутні підстави \~для здійснення перерахунку щомісячного грошового довічного утримання з 01.01.2021р. на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Херсонській області від 21.01.2021р. №178, а право на наступний перерахунок виникне у позивача після збільшення суддівської винагороди працюючого судді. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 01.12.2016р. [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання працюючого судді. /а.с.41/ 21.21.2021р. Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Херсонській області видано [PERSON] довідку №178 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно якої станом на 01.01.2021р. його суддівська винагорода, яка враховується при призначенні / перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 124858,80грн., у тому числі: посадовий оклад 69366грн.; доплата за вислугу років 55492,80грн. /а.с.5/ В подальшому, [PERSON] звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці \~на підставі вищезазначеної довідки. Рішенням \~Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 22.01.2021р. №994 відмовлено [PERSON] у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» у зв`язку з відсутністю підстав. /а.с.6-7/ Не погоджуючись з бездіяльністю пенсійного органу щодо проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, позивач звернувся до суду з даним позовом. Перевіривши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позову виходячи з наступного. Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Частиною 1 ст.126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України. Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-VIII (надалі - Закон України №1402-VIII). За змістом п. 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453-VI, крім положень, зазначених у п.п.7, 23, 25, 36 цього розділу. Згідно із ч. 1 ст. 142 Закону України №1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року. Частиною 3 ст.142 Закону України №1402-VIII передбачено, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (ч.ч. 4, 5 ст.142 Закону України №1402-VIII). Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. При цьому, за змістом ч.3 ст.135 Закону України №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Втім, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України №1402-VIII передбачено певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці. Так, пунктом 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом. Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017р. отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. \~№ 2453-VI. До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. № 2453-VI (п. 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №1402-VIII). Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування» від 16.10.2019р. №193-IX, який набрав чинності 07.11.2019р., виключені зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №1402-VIII. Положеннями п. 24 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №1402-VIII визначено, що розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 01 січня 2020 року: \~а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. За змістом п. 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. \~№2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону. Поняття «щомісячне довічне грошове утримання судді» описане Конституційним судом України у мотивувальній частині рішення від 14.12.2011р. \~№ 18-рп/2011, згідно якого - це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов`язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці виплату одержують з Пенсійного фонду України за рахунок Державного бюджету, діючі судді - виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказав про неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення. У Рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013р. №3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя. Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у своїх рішеннях, а саме: від 24.06.1999р. № 6-рп/99, від 20.03.200р.2 № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 01.12.2004р. № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11.10.2005р. №8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18.06.2007р. №4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів), від 22.05.2008р. № 10-рп/2008, а також у рішенні від 18.02.2020 № 2-р/2020. Так, рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020р. № 2-р/2020 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення п. 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону України №1402-VIII зі змінами. Конституційний суд дійшов висновку, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України. Згідно із ч. 1 ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017р. \~№ 2136-VIII закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Отже, із наведеного слідує, що з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020р. №2-р/2020 Закон України №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці. Набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, яким визнаються неконституційними відповідні норми законодавства, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке згодом було визнане неконституційним. З огляду на\~ рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020р. №2-р/2020, позивач набув право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 19.02.2020р., виходячи із розміру суддівської винагороди діючого судді, обчисленого відповідно до положень\~ Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Суддівська винагорода врегульована\~ ст.135\~ Закону України «Про судоустрій і статус суддів». В обґрунтування оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 21.01.2021р. №178, пенсійний орган зазначає про відсутність підстав для проведення перерахунку довідного грошового утримання [PERSON] з 01.01.2021р., оскільки у 2021 році не відбувалася зміна складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з урахуванням базового розміру посадового окладу, визначеного ч.3 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». /а.с.6-7/ Разом з тим, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Херсонській області від 03.03.2020р. №3273/02 станом на 18.02.2020р. суддівська винагорода [PERSON] , яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 113508грн., у тому числі: посадовий оклад 63060грн.; доплата за вислугу років 50448грн. /а.с.69/ При цьому, відповідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області від 21.01.2021р. №178 станом на 21.01.2021р. суддівська винагорода [PERSON] , яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 124858,80грн., у тому числі: посадовий оклад 69366грн.; доплата за вислугу років 55492,80грн. /а.с.71/ Таким чином, з 01.01.2021р. у позивача виникло право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За цих самих підстав апеляційний суд відхиляє доводи апелянта стосовно того, що базовий розмір посадового окладу судді місцевого та апеляційного суду в порівнянні з минулим роком не змінився, а отже відсутні підстави для проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці. Додатково апеляційний суд зазначає, що право на проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці пов`язане із зміною грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, а не базового розміру посадового окладу судді місцевого та апеляційного суду, як помилково вважає апелянт. Враховуючи викладене, при розгляді справи суд першої інстанції правильно встановив обставини, які мають значення для справи, а тому рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Результат розгляду: denied