Рішення адміністративного суду від 2023-05-23 00:00:00+03

ТОВ «НТС-ПАРТНЕР» \~звернулося з вищевказаним позовом до суду в якому просило визнати протиправним та скасувати прийняте Закарпатською митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 22.07.2022 року № UА305000/2022/000030/1. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що \~відповідач застосував другорядний метод визначення митної вартості при цьому не довів неможливість використання основного, оскільки надані позивачем документи свідчать, що відомості про заявлену митну вартість товару є об`єктивними, такими, що піддаються обчисленню та підтверджуються документально, у зв`язку із чим просить суд скасувати вказане рішення про коригування митної вартості товарів. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року у задоволенні позову було відмовлено. В апеляційній скарзі ТОВ «НТС-ПАРТНЕР» \~посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають дійсним обставинам справи внаслідок недоведеності обставин, що мають значення для справи, які \~суд першої інстанції визнав встановленими. У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Закарпатська митниця просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції. В судовому засіданні апеляційної інстанції представник товариства підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представники митниці просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування \~судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного. \~ Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «НТС-ПАРТНЕР» (Покупець) та NORIN DEVELOPMENT CO..LTD (Продавець) укладено контракт №273/S, відповідно до якого продавець продає, а покупець купує посуд алюмінієвий, ціна, асортимент, кількість і умови поставки якого вказані у комерційному рахунку. 21.07.2022 року для митного оформлення в режимі імпорту товару «посуд кухонний з алюмінію», що з надійшов з Китайської Народної Республіки за прямим контрактом із виробником «NORIN DEVELOPMENT» до Закарпатської митниці подана митна декларація № UA305110/2022/012949 із зазначенням основного методу визначення митної вартості товарів (за ціною договору) та заявленням її на рівні 2, 5272 долари США/кг. Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, підприємством було надано митному органу документи, перелік яких зазначений в гр. 44 митної декларації, а саме: банківський платіжний документ, що стосується товару №22 від 20.05.2022 року, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №04 від 20.07.2022 року, №250/22 від 21.07.2022 року, №СLL471/22 від 28.06.2022 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка про транспортні витрати) №04 від 20.07.2022 року, №СLL15207 від 20.07.2022 року, прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 06.06.2022 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №13 від 06.06.2022 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №273/S від 01.03.2021 року, договір (контракт) про перевезення №2906/04 від 29.06.2022 року, №К-499/21 від 24.02.2021 року, №КL-470/21 від 24.02.2021 року, інші некласифіковані документи (заявка на тео) 16.07/02 від 16.07.2022 року, №СLL15207-1 від 17.05.2022 року, №№СLL18207-2 від 17.05.2022 року, копія митної декларації країни відправлення 531620220160985750 від 06.06.2022 року Митна вартість зазначеного товару підприємством була визначена відповідно до вимоги. 1 ч. 1 ст.57 Митного кодексу України - за основним методом, який встановлений ст. 58 Митного кодексу України. Відповідно до частини 3 статті 53 МКУ було здійснено запит додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, зокрема: - документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; - інші додаткові документи за бажанням декларанта, що підтверджують митну вартість товару. Також, відповідно до частини 5 статті 55 МКУ декларанту було запропоновано провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Листом від 22.07.2022 року позивачем на запит митного органу декларантом надано: коносамент (де зазначено морський фрахт між портами YANTIAN (Китай) -Гданськ (Польща), - банківські платіжні доручення про переказ коштів експедиторам ТОВ «Керріленд Логістикс» та ФОП [PERSON] , - заключення експерта Дніпропетровської ТПП № М-182 від 22.07.2022 (де ринкову вартість визначено на умовах FOB Shenzhen, обрані для порівняння інтернет посилання у висновку неможливі для перегляду у зв`язку з відсутністю такого товару та неактуальності інтернет посилань). Закарпатською митницею, за результатами перевірки митних декларацій та доданих до них документів було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 22.07.2022 року № UА305000/2022/000030/1, підставою для його прийняття є результат опрацювання всіх поданих декларантом документів, в ході якого встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. В результаті такого контролю встановлено зокрема: «за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, встановлено, що заявлена декларантом митна вартість товару не може бути визнана з наступних причин: 1) подані декларантом до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості; 2) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у ст.58 МКУ в частині достовірності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості; 3) подані декларантом додаткові документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості. За результатами розгляду наданих для підтвердження митної вартості документів встановлено наступне. Умови поставки згідно правил Інкотермс в контракті не обумовлені. В експортній декларацїї-умови поставки FOB, в рахунку-проформі вказано умови FOB SHEKOU, в рахунку-фактурі - умови поставки FOB YANTIAN. В поданій до митного оформлення митній декларації заявлені умови поставки FCA YANTIAN (Китай). Порт відвантаження YANTIAN (Китай) та порт призначення Гданськ (Польща) вказаний тільки у заявках на перевезення, наданих експедитором. Коносамент на морський фрахт до митного оформлення не надавався, що суперечить пункту 6 частини 2 ст.53 МКУ в частині подання транспортних (перевізних документів). Зокрема, саме в коносаменті, як транспортному документі, вказується пункт (порт) відвантаження та пункт (порт) призначення, вказуються умови оплати перевезення тощо. Товар переміщується у 40-футовому морському контейнері підвищеної місткості (High Cube), вага нетто товарів 8698,6 кг. Переміщення товару здійснювалось шляхом морського фрахту даного контейнера на умовах поставки FOB YANTIAN по маршруту FOB порт YANTIAN (Китай)-порт Гданськ (Польща), далі за маршрутом перевезення від порту Гданськ (Польща) до міста Перемишль (Польща), і потім вже за маршрутом Перемишль (Польща) до митного кордону України (пункт пропуску «Ужгород-Вишнє Нємецьке»). Згідно з наданими документами, перевезення вказаними трьома ділянками маршруту фактично здійснювалися різними перевізниками. Організацією перевезення товару по маршруту з місця завантаження в порту YANTIAN до м. Перемишля виконувало ТОВ Керріленд Логістико ЛТД як оператор логістичних послуг, а організацію перевезення з м. Перемишль до митного кордону України здійснював ФОП [PERSON] . При цьому, на підтвердження транспортних витрат по маршруту Перемишль - пункт пропуску «Ужгород Вишнє-Нємецьке» виконавець послуг з перевезення (ФОП [PERSON] ), надає довідку про транспортні витрати, де зазначає, що на 230 км маршруту витрати на перевезення становлять 23400 грн, що орієнтовно складає 3 євро за 1 км. Водночас, згідно заявки на перевезення по маршруту від порта Гданськ до м. Перемишль, та згідно рахунку № 250/22 від 21.07.2022 за надані послуги, а саме вартість перевезення за 800 км маршруту склала 900 доларів США, а отже вартість перевезення складає орієнтовно 1 євро за км. Необхідно відмітити, що довідку про вартість перевезення по маршруту порт Гданськ - м. Перемишль надає логістичний оператор, а не безпосередній виконавець послуг. Така розбіжність у вартості перевезення в рамках одного маршруту по території однієї країни одним видом транспорту викликає сумніви у достовірності декларування транспортних витрат на ділянці порт Гданськ - м. Перемишль. Фактурна вартість товару «алюмінієвий посуд (каструлі в комплектів кришками)», становить 1.37 дол/кг. Алюмінієвий посуд виготовляється з анодованого алюмінію, який має відповідні характеристики, які дозволяють застосовувати вироби з нього для контакту з харчовими продуктами. Провівши аналіз цінової інформації щодо сировинної складової товару, виникає сумнів у достовірності декларування митної вартості товару, адже його вартість є меншою, ніж вартість сировини (найнижче котирування алюмінію на Лондонській біржі металів у червні поточного року становить 2397 дол/тона, джерело - офіційне видання «Дайджест цін товарів на світових ринках»), з якої він вироблений, навіть без урахування затрат на переробку сировини, а також інші складові виробництва (пакування, прибуток виробника тощо). За результатами проведеного митного огляду товарів, наявність торговельної марки чи виробника не встановлено. При цьому, задекларований виробник товару компанія NORIN DEVELOPMENT CO., LTD. згідно з інформацією з доступних інтернет джерел не є виробником посуду, а виробляє та продає запчастини для промислових машин. Проведено аналіз цін на аналогічні товари на ринку Китаю, зокрема за допомогою ресурсу alibaba.com. Для прикладу, згідно пакувального листа та фотографій, зроблених під час проведення митного огляду, в даній поставці каструлі поставляються наборами по кілька штук. Набір з 5 каструль, об`ємом 2,5/3,5/4,5/6/8 літрів згідно заявленої фактурної вартості коштує 4,43 долари США. В той же час, на сайті alibaba.com, аналогічний набір з 5 каструль при замовленні від 2700 комплектів (велике оптове замовлення) пропонується по ціні 12 доларів США. Вказане викликає сумнів у дійсній вартості задекларованого товару та, відповідно, у достовірності зовнішньоекономічної операції в цілому. З урахуванням зазначеного вище, надані до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо складових митної вартості…».\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку що \~при поданні митної декларації позивачем були наявні розбіжності в умовах поставки згідно з правилами Інкотермс, що безпосередньо впливає на правильність визначення митної вартості товарів. Коносамент, тобто транспортний документ на морський фрахт до митного оформлення не надавався, що суперечить пункту 6 частини 2 ст.53 МКУ в частині подання транспортних (перевізних документів). Зокрема, саме в коносаменті, як транспортному документі, вказується пункт (порт) відвантаження та пункт (порт) призначення, вказуються умови оплати перевезення тощо. Товар переміщується у 40-футовому морському контейнері підвищеної місткості (High Cube), вага нетто товарів 8698,6 кг. Переміщення товару здійснювалось шляхом морського фрахту даного контейнера на умовах поставки FOB YANTIAN по маршруту FOB порт YANTIAN (Китай) - порт Гданськ (Польща), далі за маршрутом перевезення від порту Гданськ (Польща) до міста Перемишль (Польща), і потім вже за маршрутом Перемишль (Польща) до митного кордону України (пункт пропуску «Ужгород-Вишнє Нємецьке»). Згідно з наданими документами, перевезення вказаними трьома ділянками маршруту фактично здійснювалися різними перевізниками. Організацією перевезення товару по маршруту з місця завантаження в порту YANTIAN до м. Перемишля виконувало ТОВ «Керріленд Логістикс ЛТД» як оператор логістичних послуг, а організацію перевезення з м. Перемишль до митного кордону України здійснював ФОП [PERSON] . При цьому, на підтвердження транспортних витрат по маршруту Перемишль - пункт пропуску «Ужгород Вишнє-Нємецьке» виконавець послуг з перевезення (ФОП [PERSON] ), надає довідку про транспортні витрати, де зазначає, що на 230 км маршруту витрати на перевезення становлять 23400 грн, що орієнтовно складає 3 евро за 1 км., при цьому, згідно заявки на перевезення по маршруту від порта Гданськ до м. Перемишль, та згідно рахунку № 250/22 від 21.07.2022 за надані послуги, а саме вартість перевезення за 800 км маршруту склала 900 доларів СІЛА, а отже вартість перевезення складає орієнтовно 1 євро за км. При цьому, що довідку про вартість перевезення по маршруту порт Гданськ - м. Перемишль надає логістичний оператор, а не безпосередній виконавець послуг. Така розбіжність у вартості перевезення в рамках одного маршруту по території однієї країни одним видом транспорту викликає сумніви у достовірності декларування транспортних витрат на ділянці порт Гданськ - м. Перемишль. Таким чином, за результатами всебічного аналізу поданих до митного оформлення документів відповідачем встановлено, що надані до митного оформлення документи містять розбіжності, що мають вплив на визначення митної вартості, та не містять всіх відомостей щодо ціни що була фактично сплачена чи підлягає сплаті за товар, а саме: - наявні розбіжності в умовах поставки згідно з правилами Інкотермс; - не надано до митного оформлення транспортний документ на морський фрахт (коносамент), що суперечить пункту 6 частини 2 ст.53 МКУ в частині подання транспортних (перевізних документів); - розбіжність у вартості перевезення в рамках одного маршруту по території однієї країни одним видом транспорту викликає сумніви у достовірності декларування транспортних витрат на ділянці порт Гданськ - м. Перемишль; - результати опрацювання наданих до митного оформлення документів, результати митного огляду та огляд довідкових джерел інформації викликають обґрунтований сумнів у достовірності декларування даної поставки товарів як прямої поставки від виробника товару; - вартість товару є меншою, ніж вартість сировини, з якої він вироблений, що викликає обґрунтований сумнів у достовірності декларування митної вартості товару в частині включення до неї вартості сировини; - вартість товару є значно меншою за вартість аналогічних товарів на ринку країни експортера, що на тлі решти розбіжностей та невідповідностей викликає сумнів у дійсній вартості задекларованого товару та, відповідно, у достовірності зовнішньоекономічної операції в цілому. Рішення про коригування митної вартості оцінюваних товарів у встановленому порядку містить необхідну інформацію, зокрема: «При визначенні числового значення митної вартості товару за основу взята цінова інформація по найнижчому котирування алюмінію (сировини, з якої виготовлено товар) на Лондонській біржі металів у червні поточного року (2397 дол/тона), а також задекларовані транспортні витрати в сумі 360756,88 грн. Отже, визначена за резервним методом митна вартість товарів становить: 2397 Дол.США/тона *8,6986 тон (вага нетто) + 360756,88грн- 20850,54 Дол.США + 12331,50 Дол.США = 33182,04 Дол.США або 3,8146Дол.США/кг.» Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного. Порядок визначення митної вартості товарів, методи визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, передбачене Митним кодексом України та іншими нормативними актами. Так, ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Частиною 3 ст. 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Згідно з ч. 4 ст. 53 цього Кодексу у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). При цьому, ч. 5 ст. 53 МК України встановлено, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 6 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно підрозділу цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Відповідно до ч. 12 ст. 264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу. Статтею 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу. З аналізу наведених норм видно, що митна вартість має бути підтверджена достовірними документами, що містять відомості про всі її складові, визначені на підставі об`єктивних даних, що піддаються обчисленню. Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Відповідно до ст. 59 МК України, якою встановлено метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом фіскальної служби вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник. Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті. Сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснене, і таке інше. Статтею 60 МК України передбачено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку. Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари. У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена. У разі якщо кошти та витрати, зазначені в п. п. 5-7 ч. 10 ст. 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці у таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними подібними (аналогічними) товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування. У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо подібних (аналогічних) товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість. Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди). Згідно з статтею VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повина ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару. Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. В оскаржуваному рішенні митниці відсутнє посилання на те, що під час його прийняття використовувалась саме інформація Дайджесту цін товарів на світових ринках. Матеріали справи не містять доказів того, що виробник товару «NORIN DEVELOPMENT» придбав сировину для виготовлення товару на Лондонській біржі металів. У наданій інформації з Дайджесту цін товарів на світових ринках вказана ціна 2 397, 00 долари США/тонна зазначається за період з 16.06.22 до 30.06.22, в той час як товар вже був виготовлений виробником «NORIN DEVELOPMENT» станом на 06.06.22 (дата видачі інвойсу та коносаменту). Крім того відповідач не володіє та не може володіти інформацією про те, за якою ціною та коли виробник товару «NORIN DEVELOPMENT» придбав сировину для виготовлення товару, який був заявлений за митною декларацією № IIАЗ05110/2022/012949, через що застосування ціни на сировину є безпідставним. В оскаржуваному рішенні митниці відсутні посилання на те, що під час його прийняття використовувались саме ці скріншоти з веб-порталів, відсутність на частині з них дати їх виготовлення не дозволяє довести їх використання під час прийняття оскаржуваного рішення. Крім того в оскаржуваному рішенні відповідач під час конвертації транспортних витрат в розмір 360 756, 88 грн. в долар США використав курс 29,2549 грн/долар США та додав в якості складової митної вартості 12 331, 50 долари США. Однак, з 09 год 00 хв 21.07.22 (дата подання митної декларації позивача № UАЗ05110/2022/012949) діяв курс 36, 5686 грн/долар США, через що 360 756, 88 грн дорівнювало станом на момент подання митної декларації 9 865, 21 долар США. Таким чином, через застосування недійсного курсу гривні до іноземних валют відповідачем розмір доданих транспортних витрат був збільшений на 2 466,29 долари США. Продавцем 18.05.2022 виставлений рахунок-проформа, за яким мало бути поставлено 9 798 шт. посуду ціною 12 379, 22 долари США. 20.05.22 позивач сплатив обумовлену в рахунку-проформі суму за платіжним дорученням № 22. В подальшому за взаємною домовленістю кількість замовленого посуду була зменшена з 9 798 шт. до 9 190 шт., внаслідок чого ціна товару зменшилась з 12 379, 22 доларів США до 11 943, 78 доларів США, що було відображено в інвойсі від 06.06.22 та специфікації від 06.06.22. За взаємною домовленістю продавця та позивача переплата в розмірі 435, 44 долари США була зарахована в наступні поставки товару. Таким чином, відповідачу були надані документи, які підтверджують ціну товару (11 943, 78 долари США) та оплату за нього в повному обсязі. У постановах Верховного Суду від 29.09.20 у справах № 160/9473/19 та № 520/7041/19 викладені наступні висновки щодо застосування норм п. 2, 4 ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України: «Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод». Так за період з 22.04.22 до 22.07.22 митним органами оформлено 189 митних декларацій на товар за кодом УКТЗЕД 7615108000, що свідчить про те, що у відповідача була в розпорядженні інформація про митне оформлення аналогічних (подібних) товарів та свідоме уникнення відповідачем виконання імперативних вимог ч. 7 ст. 59 та ч. 7 ст. 60 Митного кодексу України щодо використань найменшої митної вартості. З витягу з модуля Рівень цін по ЦБД «Автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор», з інформацією щодо випадків попередніх митних оформлень товару за кодом УКТЗЕД 7615108000 свідчить про те, що в розпорядженні відповідача була інформація про щонайменше 100 митних декларацій із аналогічним товаром. В наданому витягу за параметром « 100 найдешевших» на 15 перших аркушах митна вартість знаходиться в діапазоні від 2,7600 долари США/кг до 3, 6663 долари США/кг. З вказаного \~витягу вбачається, що Закарпатською митницею 04.07.22 за митною декларацією № UAUА305110/2022/11923 оформлений аналогічний товар із заявленою митною вартістю 2,8971 долари США/кг без коригування. В наданому витягу є відомості про раніше здійснені 2 митні оформлення ідентичних товарів за кодом УКТ ЗЕД 7615108000, які виготовлені так само компанією «NORIN DEVELOPMENT» та постачались в Україну на умовах поставки FСА з Китаю і митна вартість яких була визнана митним органом нижче 3, 8146 долари США/кг. Згідно із положеннями ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України. За приписами ч. 1 ст. 6 Господарського кодексу України загальними принципами господарювання в Україні є: забезпечення економічної багатоманітності та рівний захист державою усіх суб`єктів господарювання; свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом; вільний рух капіталів, товарів та послуг на території України; обмеження державного регулювання економічних процесів у зв`язку з необхідністю забезпечення соціальної спрямованості економіки, добросовісної конкуренції у підприємництві, екологічного захисту населення, захисту прав споживачів та безпеки суспільства і держави; захист національного товаровиробника; заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини. Положеннями ст. ст. 179, 189, 190 Господарського кодексу України встановлено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі вільного волевиявлення; суб`єкти господарювання можуть використовувати у господарській діяльності вільні ціни; ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін; вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання. Зазначені відповідачем підстави жодним чином не перешкоджають митному органу перевірити митну вартість імпортованого товару на підставі наданих позивачем документів. При цьому, надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже, у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом. Водночас, відповідачем до суду не надано жодних доказів недостовірності заявленої позивачем вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості. Таким чином, висновок відповідача про непідтврдження \~відомостей \~про \~митну вартість, як на підставу для здійснення коригування заявленої позивачем митної вартості товарів, колегія суддів вважає необґрунтованим та безпідставним. Окрім цього, під час розгляду справи відповідач не довів, що виявлені ним недоліки якимось чином вплинули на заниження позивачем митної вартості імпортованого товару. Під час розгляду справи відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами про наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. Так, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не спростовані відповідачем. Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що передбачене ч. 5 ст. 54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені ч. 3 ст. 53 МК України - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Тобто наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а відтак, суперечності (розбіжності) між відомостями які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару та витребування додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 МК України. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.04.2019 року у справі №815/6242/17, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів. У постанові від 29.01.2019 року у справі № 815/6827/17 Верховний Суд зазначив, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку. Колегія суддів вважає, що надані ТОВ «НТС-ПАРТНЕР» документи для проведення митних оформлень підтверджують заявлену митну вартість товарів за основним методом (за ціною договору), а ті розбіжності, які стали підставою для прийняття спірного рішення є формальними та несуттєвими, які не впливають на рівень заявленої митної вартості, тому доводи відповідача про те, що подані позивачем документи не дозволяли у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни, не відповідають встановленим фактичним обставинам справи, натомість митний орган безпідставно визначив митну вартість за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. З огляду на встановлені під час розгляду справи обставини та наведені норми права, колегія суддів приходить до \~висновку, що надані ТОВ «НТС-ПАРТНЕР» документи для проведення митних оформлень підтверджують заявлену митну вартість товарів за основним методом (за ціною договору), натомість митний орган безпідставно визначив митну вартість за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. За наведених обставин доводи відповідача про те, що надані позивачем у ході митного оформлення товару документи містили розбіжності, які унеможливлювали визнання митної вартості товару за основним методом (за ціною договору) є безпідставними. Отже, відповідач безпідставно прийняв рішення від 22.07.2022 року № UА305000/2022/000030/1про коригування митної вартості товарів, яке за встановлених обставин, є протиправними та підлягають скасуванню. Суд першої інстанції не взяв до уваги з зазначені факти та прийшов помилкового висновку про \~правомірність оскарженого рішення. Відтак, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Результат розгляду: granted