Рішення адміністративного суду від 2022-10-03 00:00:00+03

Описова частина. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Короткий зміст позовних вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В лютому 2022 року [PERSON] звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 червня 2021 року у справі №640/242/21, в якій просив: винести рішення, яким визнати протиправними дії [INFO] , вчинені на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2021 року у справі №640/242/21 щодо видачі [PERSON] довідок від 16 вересня 2021 року №9858 та від 16 вересня 2021 року №9859 із зазначенням у них посадового окладу у розмірі 3440 грн.; зобов`язати [INFO] на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2021 року у справі №640/242/21 підготувати та направити до Головного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві нові довідки про розмір грошового забезпечення [PERSON] на підставі наданих довідок Апеляційного суду міста Києва \~№ 128/0403/20, №129/0403/20 від 08 жовтня 2020 року, зазначивши у них наступний посадовий оклад судді: \~з 05 березня 2019 року по 31 \~грудня 2019 року посадовий оклад в розмірі 31\~ \~\~\~\~\~696,50 грн.; з 01 січня 2020 року - посадовий \~оклад в розмірі 131 375 грн.; зобов`язати [INFO] подати до суду звіт про вжиті заходи щодо усунення встановлених порушень, виявлених під час виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 червня 2021 року у справі №640/242/21. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.05.2022 заяву [PERSON] про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2021 року у справі №640/242/21 повернуто заявнику. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Короткий зміст вимог апеляційної скарги. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Не погодившись із судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти постанову, якою заяву в порядку статті 383 КАС України задовольнити в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідач умисно ухиляється від виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2021 року, яке набрало законної сили. На думку позивача, видані відповідачем на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.06.2021 у справі 640/242/21, довідки: 1) від 16.09.2021 №9859 згідно якої станом на 05.03.2019 розмір мого грошового забезпечення становить: посадовий оклад 3440 грн.; оклад за військовим званням (полковник) 1480 грн.; надбавка за вислугу років (50%) 2460 грн.; надбавка за особливості проходження служби (65%) 4797 грн.; премія (87%) 2992, 80 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 516 грн., всього 15685, 80 грн, та зазначено, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці складає 31696,50 грн.; 2) від 16.09.2021 №9858 згідно якої станом на 01.01.2020 розмір мого грошового забезпечення становить: посадовий оклад 3440 грн.; оклад за військовим званням (полковник) 1480 грн.; надбавка за вислугу років (50%) 2460 грн.; надбавка за особливості проходження служби (65%) 4797 грн.; премія (87%) 2992, 80 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 516 грн., всього 15685, 80 грн., та зазначено, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці складає \~131375 грн., - є протиправними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки відповідач протиправно застосував для обрахування розміру грошового забезпечення \~\~посадовий оклад у сумі 3440 грн., та як наслідок невірно визначив і інші складові мого грошового забезпечення, з посиланням на положення Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017. Разом з тим, суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, на думку скаржника, вказані обставини не врахував, та безпідставно повернув його заяву згідно статті 383 КАС України без виконання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відзив/заперечення на апеляційну скаргу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рух справи у суді апеляційної інстанції. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2022 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2021 року, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії [INFO] щодо відмови позивачу в підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей\~ 43\~ і\~ 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії на підставі довідки Апеляційного суду м. Києва про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №129/0403/20 від 08.10.2020, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру пенсії. Визнано протиправними дії [INFO] щодо відмови мені у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, у відповідності до вимог статей\~ 43\~ і\~ 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень\~ \~\~\~\~\~постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії на підставі довідки Апеляційного суду м. Києва про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №128/0403/20 від 08.10.2020, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.01.2020 основного розміру пенсії. Зобов`язано [INFO] підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нові довідки про розмір грошового забезпечення [PERSON] : станом 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії на підставі довідки Апеляційного суду м. Києва про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №129/0403/20 від 08.10.2020, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру пенсії; станом на 01.01.2020 у відповідності до вимог статей\~ 43\~ і\~ 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень\~ постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії на підставі довідки Апеляційного суду м. Києва про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №128/0403/20 від 08.10.2020, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.01.2020 основного розміру пенсії. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. На виконання вказаного рішення суду, [INFO] підготовлено та надано позивачу довідки: від 16.09.2021 №9859 згідно якої станом на 05.03.2019 розмір мого грошового забезпечення становить: посадовий оклад 3440 грн; оклад за військовим званням (полковник) 1480 грн; надбавка за вислугу років (50%) 2460 грн; надбавка за особливості проходження служби (65%) 4797 грн; премія (87%) 2992, 80 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 516 грн, всього 15685, 80 грн, та зазначено, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці складає 31696,50 грн; від 16.09.2021 №9858 згідно якої станом на 01.01.2020 розмір мого грошового забезпечення становить: посадовий оклад 3440 грн; оклад за військовим званням (полковник) 1480 грн; надбавка за вислугу років (50%) 2460 грн; надбавка за особливості проходження служби (65%) 4797 грн; премія (87%) 2992, 80 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 516 грн, всього 15685, 80 грн, та зазначено, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці складає \~131375 грн. Не погоджуючись з такими довідками, у лютому 2022 року позивачем до суду першої інстанції подано заяву згідно статті 383 КАС України, в якій останній просив суд: 1) винести рішення, яким визнати протиправними дії [INFO] , вчинені на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2021 року у справі №640/242/21 щодо видачі [PERSON] довідок від 16 вересня 2021 року №9858 та від 16 вересня 2021 року №9859 із зазначенням у них посадового окладу у розмірі 3440 грн; 2) зобов`язати [INFO] на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2021 року у справі №640/242/21 підготувати та направити до Головного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві нові довідки про розмір грошового забезпечення [PERSON] на підставі наданих довідок Апеляційного суду міста Києва \~№ 128/0403/20, №129/0403/20 від 08 жовтня 2020 року, зазначивши у них наступний посадовий оклад судді: \~з 05 березня 2019 року по 31 \~грудня 2019 року посадовий оклад в розмірі 31 696,50 грн.; з 01 січня 2020 року - посадовий \~оклад в розмірі 131 375 грн.; 3) зобов`язати [INFO] подати до суду звіт про вжиті заходи щодо усунення встановлених порушень, виявлених під час виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2021 року у справі №640/242/21. Відмовляючи у задоволенні вказаної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що з оскільки відповідачем добровільно видано довідки про розмір грошового забезпечення позивача, проте, позивач не згоден з їх змістом (складовими), тому зазначене виключає можливість встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку статті 382 КАС України. Крім того, судом першої інстанції було зазначено, що за відсутності інформації про хід виконавчого провадження згідно з поданою заявою заява в порядку статті 383 КАС України не відповідає вимогам частини другої ст. 383 КАС України. Мотивувальна частина. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Крім того, статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи, що забезпечується через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012). Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого\~ \~\~\~\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини). Судом можуть бути вжиті заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду. На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин 1 та 2 статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання. Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статями 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно частини другої ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Положеннями ст. 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо. Крім того, приписами частини першої ст. 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України). Отже, процесуальним законом встановлено спеціальний порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. При цьому, розглядаючи заяву, подану у порядку статті 383 КАС України, суд перевіряє, чи на виконання рішення суду відповідачем було допущено бездіяльність, протиправні дії/рішення, тобто, предметом розгляду такої заяви може бути лише перевірка виконання відповідачем того обсягу вимог, які були предметом розгляду спору по суті, та які було вирішено до виконання судом у резолютивній частині. Відмовляючи у задоволенні заяви позивача про визнання протиправними дій відповідача, вчинених на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2022 року у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем добровільно видано довідки про розмір грошового забезпечення позивача, проте, позивач не згоден з їх змістом (складовими), тому зазначене виключає можливість встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку ст. 382 КАС України. Як свідчать матеріали справи, [INFO] на виконання вказаного рішення були видані наступні довідки: від 16.09.2021 №9859 згідно якої станом на 05.03.2019 розмір грошового забезпечення [PERSON] становить: посадовий оклад 3440 грн; оклад за військовим званням (полковник) 1480 грн; надбавка за вислугу років (50%) 2460 грн; надбавка за особливості проходження служби (65%) 4797 грн; премія (87%) 2992, 80 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 516 грн, всього 15685, 80 грн, та зазначено, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці складає 31696,50 грн; від 16.09.2021 №9858 згідно якої станом на 01.01.2020 розмір грошового забезпечення [PERSON] становить: посадовий оклад 3440 грн; оклад за військовим званням (полковник) 1480 грн; надбавка за вислугу років (50%) 2460 грн; надбавка за особливості проходження служби (65%) 4797 грн; премія (87%) 2992, 80 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 516 грн, всього 15685, 80 грн, та зазначено, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці складає \~131375 грн. Однак, з аналізу вказаних довідок вбачається, що відповідач протиправно застосував для обрахування розміру грошового забезпечення \~посадовий оклад у сумі 3440 грн, та як наслідок невірно визначив і інші складові грошового забезпечення, з посиланням на положення Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017, враховуючи наявність довідок Апеляційного суду м. Києва про суддівську винагороду \~№129/0403/20 від 08.10.2020, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 та №128/0403/20 від 08.10.2020, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.01.2020 основного розміру пенсії, в яких чітко був визначений розмір посадового окладу судді апеляційного суду, з якого повинен був обраховується \~розмір пенсії позивача. \~ Так, під час вирішення даної справи по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва було встановлено, що на підставі наказу Міністерства оборони України від 25.10.2010 року № 1142 [PERSON] звільнено з посади судді Військового апеляційного суду Центрального регіону з військової служби у запас за пунктом «б» частини сьомої\~ \~\~\~\~статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я) з правом носіння військової форми одягу. У подальшому, наказом Голови Військового апеляційного суду Центрального регіону від 01.11.2010 № 55К [PERSON] з 01.11.2010 виключено зі списку особового складу військовослужбовців Військового апеляційного суду Центрального регіону, знято з усіх видів забезпечення військовослужбовців та направлено для зарахування на військовий облік до [INFO] . З листопада 2010 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в м. Києві як військовий пенсіонер, полковник запасу та отримує пенсію згідно Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі Закон №2262-ХІІ). У свою чергу, Військовий апеляційний суд Центрального регіону, в якому позивач проходив військову службу на посаді судді, було ліквідовано на підставі пункту 4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», пункту 1 Указу Президента України «Про ліквідацію військових апеляційних та військових місцевих судів» №900/2010 від 14 вересня 2010 року та наказу Голови Державної судової адміністрації України від 15 вересня 2010 року № 135. Відтак, суддівська винагорода, яку позивач отримував на посаді вказаного суду, а саме посадовий оклад згідно із Законом України \~«Про судоустрій і статус суддів», встановлювався на рівні посадових окладів суддів апеляційного суду, а оклад за військовим званням та додаткові види грошового забезпечення, як-то премії, надбавки та доплати нараховувались та виплачувались згідно із законодавством та нормативно-правовими актами про грошове забезпечення \~військовослужбовців. На момент звільнення [PERSON] з військової служби посадовий оклад судді військового апеляційного суду для визначення йому пенсії за вислугу років було встановлено в розмірі 8 616 грн. 50 коп. та враховано при призначенні військової пенсії. До того ж, подаючи даний позов, [PERSON] були надані довідки Апеляційного суду м. Києва від 08.10.2020 за № № 128/0403/20, 129/0403/20, у відповідності до яких, станом на 01 січня 2019 року розмір посадового окладу складав \~ 31 696,50 грн.; \~станом на 01 січня 2020 року, \~цей розмір складав 131\~ 375,00 грн., які і були враховані судом першої інстанції під час винесення рішення від 07.06.2021 шляхом зобов`язання відповідача видати йому належні довідки. Вказане спростовує висновок відповідача про зазначення позивачу у довідках від 16.09.2021 №9858 та від 16.09.2021 №9859 посадового окладу саме на рівні 3440 грн. При цьому, відповідачем жодним чином не було враховано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2021 року, в якому було зазначено про необхідність врахування відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії на підставі довідки Апеляційного суду м. Києва про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №129/0403/20 від 08.10.2020 та на підставі довідки Апеляційного суду м. Києва про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №128/0403/20 від 08.10.2020. Згідно частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04). У даному випадку, видача вищезазначених довідок від 16.09.2021 №9858 та від 16.09.2021 №9859 не може свідчити про безумовне належне виконання відповідачем судового рішення у справі №640/242/21, що вказує на протиправність дій [INFO] , вчинених на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2021 року у справі №640/242/21 щодо видачі [PERSON] довідок від 16 вересня 2021 року №9858 та від 16 вересня 2021 року №9859 із зазначенням у них посадового окладу у розмірі 3440 грн. До того ж, приймаючи оскаржувану ухвалу, Окружний адміністративний суд міста Києва вказав, що за відсутності інформації про хід виконавчого провадження згідно з поданою заявою заява в порядку статті 383 КАС України не відповідає вимогам частини другої ст. 383 КАС України. Так, у силу вимог частин першої та другої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. У такій заяві зазначаються, зокрема, інформація про хід виконавчого провадження. Як свідчать матеріали справи, у відповідності до поданої [PERSON] \~заяви згідно статті 383 КАС України, останнім було зауважено, що 01.02.2022 ним на адресу Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подано заяву про примусове виконання рішення від 01.02.2022, втім на час звернення до суду (лютий 2022 року) жодної інформації щодо відкриття виконавчого провадження не було. З огляду на вказане, подана заява згідно статті 383 КАС України повністю відповідала нормам чинного законодавства України. До того ж, у силу вимог статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Таким чином, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень. Згідно вимог статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. З огляду на вказане, норми Закону України «Про виконавче провадження» закріплюють механізм відповідальності боржника у разі невиконання рішень без поважних причин, саме у порядку примусового виконання. При цьому, \~подаючи заяву у порядку статті 383 КАС України позивачем було звернено увагу саме на створення відповідачем перешкод у виконанні судового рішення у загальному порядку, а не під час примусового виконання згідно Закону України «Про виконавче провадження», так як виконавче провадження на виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2021 року у справі №640/242/21 відкрито не було. Враховуючи, що позивачем було наведено достатньо аргументів на переконання необхідності вжиття процесуальних заходів, встановлених статтею 383 КАС України, тому слід зобов`язати відповідача на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2021 року у справі №640/242/21 підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві нові довідки про розмір грошового забезпечення [PERSON] на підставі наданих довідок Апеляційного суду міста Києва окладу судді апеляційного суду, зазначивши у них що розмір грошового забезпечення становить: - з 05 березня 2019 року по 31 грудня 2019 року: - посадовий оклад - 31 696,50 грн.; оклад за військовим званням (полковник) -1480,00 грн., надбавка за вислугою років (50%) - 16588, 25 гри., надбавка за особливості проходження служби (65%%) - 32347,08 грн., премія (87%) - 27575,95 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень - 4754 грн. \~ - з 01 січня 2020 року: - посадовий - 131 375 грн. оклад за військовим званням (полковник) -1480,00 гри., надбавка за вислугою років (50%) - 66427,5 грн., надбавка за особливості проходження служби (65%) - 129533, 60 грн. грн., премія (87%) 114296,25 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень - 19706,25 грн. \~ У той же час, враховуючи факт відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів виконання відповідачем рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2021 року у справі №640/242/21, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача подати протягом місяця з дати отримання вказаної ухвали звіту про виконання такого рішення. Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до підпункту «ґ» пункту 4 частини першої статті 322 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, колегія суддів зазначає, що звіт суб`єктом владних повноважень подається до суду першої інстанції. З аналізу зазначених норм та з огляду на встановлені судом обставини вбачається, що доводи позивача про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права знайшли своє підтвердження. Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення заяви позивача, поданої згідно статті 383 КАС України.

Результат розгляду: granted