Рішення адміністративного суду від 2023-05-17 00:00:00+03

І. РУХ СПРАВИ У квітні 2019 року Фізична особа-підприємець [PERSON] (далі - ФОП [PERSON] або позивач) звернувся з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (далі - ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області або відповідач), в якому просив визнати протиправними і скасувати постанови про накладення штрафних санкцій від 10.04.2019 №5.0-72, №5.0-73, № 5.0-74, № 5.0-75, № 5.0-76, а також рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 09.04.2019 № 49, № 48, № 47, № 45, № 43. Харківський окружний адміністративний суд рішенням від 17.07.2019 позов задовольнив. Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 04.12.2019 скасував рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправними і скасування постанов про накладення штрафних санкцій від 10.04.2019 №5.0-72, № 5.0-75 та рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 09.04.2019 № 43 і № 47, і у цій частині ухвалив нову постанову про відмову у задоволенні позову. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 залишив без змін. Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позову, позивач подав касаційну скаргу, у якій просить суд касаційної інстанції скасувати зазначене судове рішення в оскаржуваній частині і в цій частині залишити в силі рішення суду першої інстанції. IІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ Ухвалою Верховного Суду від 22.01.2020 відкрито касаційне провадження у справі. За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено новий склад суду. Ухвалою Верховного Суду від 15.05.2023 справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження. ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ Судами попередніх інстанцій встановлено, що посадовими особами відповідача на підставі наказу ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області №596 від 29.03.2019 та направлення від 29.03.2019 №821 у період з 02 до 03 квітня 2019 року проведено планову виїзну перевірку характеристик продукції (Power Adapter UCB-C61W, Power AdapterMagSafe85W, Power AdapterMagSafe 2 85W, Power Bank Mige (white), Power Bank Mi(black), за результатами якої складено акт від 03.04.2019 №821. Проведеною перевіркою встановлено реалізацію продукції (Power Adapter UCB-C 61W, «ТМ Apple»; Power AdapterMagSafe 85W, «ТМ Apple»; Power AdapterMagSafe 2 85W, «ТМ Apple»; Power Bank Mige (white), ТМ «hoko»; Power Bank Mi (black), ТМ «Мі»), що не відповідає встановленим вимогам, а саме: дата виробництва невідома; виробник невідомий (made in China); постачальник невідомий; на продукцію та її пакування не нанесено знака відповідності технічним регламентам та не позначено найменування та адресу виробника, імпортера або уповноваженого представника, чим порушено пункти 12, 20, 28, 42 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1067 та пунктів 17, 25, 32 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1077. За результатами проведення перевірки посадовою особою ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області також складено протокол від 08.04.2019 №821 про виявленні порушення вимог статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та статті 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції». Згодом на підставі інформації зазначеної в акті позапланової перевірки характеристик продукції від 03.04.2019 №821 та протоколі від 08.04.2019 №821 відповідачем, у зв`язку із виявленими порушеннями, були прийняті рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №49, №48, №47, №45, №43 від 09.04.2019, якими запроваджено обмеження надання продукції на ринку шляхом усунення формальної невідповідності у спосіб проведення процедури оцінки відповідності та приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання та Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, строк виконання рішень - до 10 липня 2019 року. 10.04.2019 посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області на підставі інформації зазначеної в акті перевірки від 03.04.2019 №821 та протоколі від 08.04.2019 №821 та враховуючи порушення вимог пункту 2 частини другої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» винесено постанови №5.0-73, №5.0-74, №5.0-75, № 5.0-76, №5.0-72, якими на ФОП [PERSON] накладено штрафні санкції у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 25500 грн за кожну одиниць продукції, усього у розмірі 127 500 грн. Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся із цим позовом до суду. ІV. АРГУМЕНТИ СТОРІН В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що до нього протиправно застосовані фінансові санкції, позаяк останній не вводив товар у обіг. Позивач зазначив, що пристрої Power Adapter 85W Mag Safe 2, Power Bank Mige (white), Power Bank Mi (black) знаходилися у нього на підставі укладених договорів про виконання робіт по технічному обслуговуванню з метою проведення діагностики та ремонту зазначених пристроїв. Щодо Power Adapter Mag Safe 85W та Power Adapter UCB-C 61W, то зазначені пристрої були придбані позивачем за прибутковою накладною від 19.12.2017 №0013. Також позивач зазначив про необґрунтованість застосування до нього штрафу за кожну одиницю продукції у максимально визначеному законодавцем розмірі. За твердженнями позивача, розмір штрафу визначений із порушенням принципу розсудливості. Також наполягає, що останній є добросовісним платником податків і зборів, провадить свою господарську діяльність відкрито та прозоро, та не має на меті будь-яким чином перешкоджати контролюючим органам, що діють з дотриманням норм законодавства України. Відповідач позов не визнав. Стверджує, що оскаржувані рішення є правомірними та обґрунтованими, позаяк виявлена у ході проведеної перевірки продукція не відповідає встановленим вимогам. Відповідач наголосив, що позивачем у встановлений строк (до 03.04.2019) не було надано до контролюючого органу документацію на продукцію. Позивач подав відповідь на відзив, у якому наполягає на тому, що виявлена у ході проведеної перевірки продукція не вводилася ним у обіг. V. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів є розпорядчим документом органу державного нагляду (контролю), невиконання якого є підставою для застосування до такого суб`єкту штрафних санкцій, водночас виконання такого рішення у встановлений строк є підставою для звільнення особи від фінансових санкцій. З посиланням на статтю 12 Закону України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V) суд першої інстанції зазначив, що у разі застосування санкцій за порушення вимог законодавства, зокрема, якщо законом передбачаються мінімальні та максимальні розміри санкцій, враховується принцип пропорційності порушення і покарання. Санкція, що застосовується до суб`єкта господарювання при першому порушенні, не може бути вищою за мінімальну санкцію, передбачену відповідним законом. Водночас відповідачем під час розгляду справи не наведено фактів, що свідчать про дотримання відповідачем принципу пропорційності порушення і покарання при визначенні розміру штрафної санкції. Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем протиправно складені постанови №5.0-75, № 5.0-76, №5.0-72, №5.0-73, №5.0-74, якими на ФОП [PERSON] накладено штрафні санкції у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 25500 грн, усього у розмірі 127500 грн, оскільки строк усунення порушень, встановлений рішеннями відповідача №49, №48, №47, №45, №43 від 09.04.2019 строк до - 10.07.2019, на час винесення оскаржуваних постанов не настав та відповідачем неправомірно (в порушення частини другої статті 12 Закону № 877-V) застосовано санкцію, вищу за мінімальну, що є підставою для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваних постанов про накладення штрафних санкцій. Вирішуючи спір в частині рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 09.04.2019 №49, №48, №47, №45, №43, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано суду доказів надання (надсилання) позивачу проекту рішення відповідно до вимог частини одинадцятої статті 32 Закону України від 02.12.2010 № 2735-VI «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (далі - Закон № 2735-VI), з пропозицією надати в письмовій формі свої пояснення, заперечення до проекту рішення, інформацію про вжиття ним заходів, спрямованих на запобігання або уникнення ризиків суспільним інтересам, усунення невідповідності продукції, що є предметом проекту рішення, встановленим вимогам, а відтак рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів винесені з порушенням норм чинного законодавства та підлягають скасуванню. Апеляційний суд частково погодився із висновками суду першої інстанції. За позицією суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції неправильно вирішив справу в частині позовних вимог про визнання протиправними і скасування постанов про накладення штрафних санкцій від 10.04.2019 №5.0-72 та №5.0-75 та рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 09.04.2019 № 43 і №47, оскільки зазначені вище рішення контролюючого органу є законними і обґрунтованими з огляду на таке. Апеляційний суд встановив, що Power Adapter Mag Safe 85W та Power Adapter WB-C-61 W придбані позивачем за накладною №0013 від 19.12.2017 та введені в обіг без нанесення знака відповідності технічним регламентам та інформації про виробника та імпортера та їх контактної поштової адреси з урахуванням вимог закону про порядок застосування мов. Штрафні санкції застосовано до позивача в межах, визначених пунктом 2 частини другої статті 44 Закону № 2735-VI, розмірах. VІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції неповно з`ясовані обставини справи, що призвело до скасування в частині законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції. Скаржник наполягає, що виявлена у ході проведеної перевірки продукція не вводилася ним у обіг, а отже притягнення його до відповідальності на підставі пункту 2 частини другої статті 44 Закону № 2735-VI є незаконним. Також наполягає, що йому не було надано можливості надати документацію, пояснення, зауваження, тощо, що дають змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника чи особи, яка поставила спірну продукцію. Крім того, за позицією скаржника, визначаючи розмір штрафу відповідач діяв неупереджено, без врахуванням принципу пропорційності порушення і покарання. Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, у якому з посиланням на законність та обґрунтованість рішення апеляційного суду просить залишити оскаржуване рішення без змін, а скаргу без задоволення. Зазначає, що в установлені контролюючим органом строки, позивачем не було надано документів, які містять інформацію про походження продукції, яка не відповідала встановленим вимогам, а тому в силу положень частини третьої статті 24 Закону № 2735-VI він вважається особою, яка ввела продукцію в обіг. VІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права в оскаржуваній частині (щодо відмови у задоволенні позову) та дійшов таких висновків. Суд наголошує на тому, що перевірка законності судового рішення суду апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, Верховний Суд виходить з такого. Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлені Законом України №2735-VI від 02.12.2010 «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (далі - Закон №2735-VI). Відповідно до статті 3 Закону №2735-ІV законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів. Згідно із абз. 8 статті 1 Закону №2735-ІV державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам. Метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськість щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам (частина перша статті 4 Закону № 2735-ІV). Відповідно до частин першої та другої статті 10 Закону № 2735-ІV ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів. Згідно із пунктом 4 частини першої статті 11 цього Закону до повноважень органів ринкового нагляду, зокрема, належить проведення перевірок характеристик продукції. Законом № 2735-ІV встановлено загальний порядок проведення перевірок характеристик продукції, що визначений в статті 23 цього закону. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ФОП [PERSON] зареєстрований як суб`єкт господарської діяльності - фізична особа-підприємець 10.08.2017, здійснює підприємницьку діяльність перебуваючи на спрощеній системі оподаткування (платник єдиного податку другої групи) за видами діяльності: Код КВЕД 46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього; Код КВЕД 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у.; Код КВЕД 95.12 Ремонт обладнання зв`язку; Код КВЕД 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах основний); Код КВЕД 47.41 Роздрібна торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах; Код КВЕД 47.42 Роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткуванням у спеціалізованих магазинах; Код КВЕД 47.43 Роздрібна торгівля в спеціалізованих магазинах електронною апаратурою побутового призначення для приймання, запису, відтворення звуку й зображення. При проведенні перевірки встановлено введення в обіг продукції, зокрема, Power Adapter Mag Safe 85W та Power Adapter WB-C-61 W, без нанесення знака відповідності технічним регламентам та інформації про виробника та імпортера та їх контактної поштової адреси з урахуванням вимог закону про порядок застосування мов, чим порушено вимоги пункти 12, 20, 28, 42 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1067 та пунктів 17, 25, 32 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1077. Згідно вимог частини першої, третьої статті 29 Закону № 2735-ІV у разі, якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. Орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність, зокрема, не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом. Своєю чергою, за визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 2735-ІV, встановлені вимоги - вимоги щодо нехарчової продукції (далі - продукція) та її обігу на ринку України, встановлені технічними регламентами. Відповідно до вимог частини першої статті 30 Закону № 2735-ІV обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом: 1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і четвертою статті 29 цього Закону); 2) усунення формальної невідповідності (згідно з частиною третьою статті 29 цього Закону); 3) тимчасової заборони надання продукції на ринку. Пунктом 2 частини другої статті 44 цього Закону визначено, що до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення знака відповідності технічним регламентам на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п`ятисот до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Правові та організаційні засади розроблення, прийняття та застосування технічних регламентів і передбачених ними процедур оцінки відповідності, а також здійснення добровільної оцінки відповідності, визначені Законом України від 15.01.2015 № 124-VIII «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» (далі - Закон № 124-VIII). Згідно із частиною першою статті 11 Закону № 124-VIII відповідність введеної в обіг, наданої на ринку або введеної в експлуатацію в Україні продукції вимогам усіх чинних технічних регламентів, які застосовуються до такої продукції, є обов`язковою, за винятком випадків, визначених у зазначених технічних регламентах та статті 12 цього Закону. Відповідно до частини першої статті 29 Закону № 124-VIII у випадках, визначених у технічних регламентах, які передбачають застосування процедур оцінки відповідності, на продукцію та/або на інші об`єкти, що визначені такими технічними регламентами (табличку з технічними даними, пакування, супровідні документи тощо), повинен наноситися знак відповідності технічним регламентам. Нанесенням знака відповідності технічним регламентам на продукцію вважається також нанесення цього знака на будь-який інший, ніж сама продукція, об`єкт, який визначений у відповідному технічному регламенті. Знак відповідності технічним регламентам повинен наноситися лише виробником або його уповноваженим представником (частина перша статті 30 Закону № 124-VIII). Колегія суддів наголошує, що відповідність введеної в обіг, наданої на ринку або введеної в експлуатацію в Україні продукції вимогам усіх чинних технічних регламентів, які застосовуються до такої продукції, є обов`язковою. Постановою Кабінету Міністрів України №1184 від 30.12.2015 затверджено форму та опис знака відповідності технічним регламентам і правила та умови нанесення цього знака. Правилами та умовами нанесення знаку відповідності технічним регламентам встановлено, що цей знак наноситься на продукцію або на її табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі коли це є неможливим або невиправданим через характер продукції, знак відповідності наноситься на пакування та на супровідні документи, якщо такі документи передбачені відповідним технічним регламентом. Знак відповідності наноситься перед уведенням продукції в обіг. На виконання Закону № 124-VIII, Уряд затвердив Технічний регламент низьковольтного електричного обладнання (далі - Постанова № 1067) та Технічний регламент з електромагнітної сумісності обладнання (далі - Постанова № 1077). Згідно із пунктом 11 Постанови № 1067, виробники забезпечують, щоб на електрообладнанні, яке вони ввели в обіг, було зазначено тип, номер партії чи серійний номер або інший елемент, який дає змогу його ідентифікувати, а в разі, коли розмір або характер електрообладнання не дає змоги цього зробити, - щоб необхідна інформація була зазначена на його пакуванні або в документі, що супроводжує таке електрообладнання. Аналогічні вимоги для апаратури встановлені також в пункті 16 Постанови № 1077. Відповідно до постанови 12 Постанови № 1067, виробники зазначають своє найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) та контактну поштову адресу на електрообладнанні, а якщо це неможливо, - на його пакуванні чи в документі, що супроводжує таке електрообладнання. В адресі повинно зазначатися єдине місце, за яким можна зв`язатися з виробником. Контактні дані наводяться згідно з вимогами закону щодо порядку застосування мов. Аналогічні вимоги для апаратури встановлені також в пункті 17 Постанови №1077. Пунктом 20 Постанови № 1067 визначено, що імпортери зазначають своє найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) та контактну поштову адресу на електрообладнанні, а якщо це неможливо, - на його пакуванні чи в документі, що супроводжує таке електрообладнання. Контактні дані наводяться згідно з вимогами закону щодо порядку застосування мов. Аналогічні вимоги для апаратури встановлені також в пункті 25 Постанови №1077. Положеннями пункту 28 Постанови № 1067, який кореспондується із пунктом 32 Постанови № 1077, визначено, що перед наданням електрообладнання на ринку розповсюджувачі перевіряють, що на таке електрообладнання нанесено знак відповідності технічним регламентам, воно супроводжується необхідними документами, а також інструкціями та інформацією про безпечність, складеними згідно з вимогами закону про порядок застосування мов, а також що виробник та імпортер виконали вимоги, визначені відповідно у пунктах 11, 12 і 20 цього Технічного регламенту. Якщо розповсюджувач вважає або має підстави вважати, що електрообладнання не відповідає цілям, пов`язаним з безпечністю, він не надає таке електрообладнання на ринку до приведення його у відповідність з такими цілями. Якщо зазначене електрообладнання становить ризик, розповсюджувач повідомляє про це виробнику або імпортеру, а також відповідному органу державного ринкового нагляду. Згідно із пунктом 42 Постанови № 1067, який кореспондується із пунктом 45 Постанови № 1077, знак відповідності технічним регламентам наноситься на електрообладнання або на його табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі коли це є неможливим або невиправданим через характер електрообладнання, знак відповідності технічним регламентам наноситься на пакування та на супровідні документи. Положенням ч. 1 статті. R12 глави R3 Рішення Європейського Парламенту та Ради ЄС від 9 липня 2008 року № 768/2008/ЄС про загальні рамки реалізації продукції та скасування Рішення Ради ЄС № 93/465/ЄЕС (далі - Рішення № 768/2008/ЄС), відповідно до якої маркування знаком «СЕ» наноситься на виріб або на табличку з технічними даними таким чином, щоб воно було добре видним, розбірливим та незмивним. Якщо характеристики продукції роблять таке нанесення неможливим або не виправданим, воно повинне наноситися на упакування і на супровідні документи, якщо чинне законодавство передбачає такі документи. Зміст наведених норм права свідчить, що знак відповідності технічним регламентам може бути нанесений на пакування та на супровідні документи, а не виключно на вироби електричного та електронного обладнання. Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами проведеної перевірки та встановлених порушень, позивача визнано суб`єктом правопорушення за пунктом 2 частини другої статті 44 Закону №2735-ІV. Позивач не спростовує виявлені під час проведення перевірки порушення, проте стверджує, що відповідач неправильно кваліфікував його як особу, яка ввела продукцію в обіг. Позивач зазначає, що 02.04.20019 в ході проведення планової виїзної перевірки йому було вручено письмову вимогу контролюючого органу про необхідність надання документів, згідно переліку, не пізніше 14 год. 00 хв. 03.04.2019. Зокрема від позивача вимагалося надати контролюючому органу прибуткові накладні на товар, що перевірявся. Позивач не заперечує того факту, що у встановлений контролюючим органом термін (не пізніше 14 год. 00 хв. 03.04.2019) не подав документи бухгалтерської звітності на продукцію. Документація на продукцію була подана 09.04.2019 разом із додатковими письмовими поясненнями. У цих поясненнях позивач повідомив, що продукція (Power Adapter Mag Safe 85W та Power Adapter WB-C-61 W) була придбана ним за видатковою накладною №0013 від 19.12.2017. Надаючи правову оцінку в контексті правовідносин, що склалися між сторонами, колегія суддів зазначає таке. Законодавче визначення термінів «введення в обіг», «надання на ринку», «розповсюдження», «розповсюджувач» наведено у статті 1 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності». Так, за приписами вищевказаної правової норми наведені у ній терміни вживаються в такому значенні: введення в обіг - надання продукції на ринку України в перший раз; надання на ринку - будь-яке платне або безоплатне постачання продукції для розповсюдження, споживання чи використання на ринку України в процесі здійснення господарської діяльності; розповсюдження - надання продукції на ринку України після введення її в обіг; розповсюджувач - будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку України; Значення термінів «ланцюг постачання продукції» та «постачання продукції» розкрито у статті 1 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», за змістом якої: ланцюг постачання продукції - послідовність суб`єктів господарювання, які забезпечують постачання продукції від виробника до споживача (користувача); постачання продукції - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу права власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу. Згідно із положеннями частини п`ятої статті 8 Закону №2735-ІV суб`єкти господарювання зобов`язані надавати на вимогу органів ринкового нагляду документацію, що дає змогу ідентифікувати: 1) будь-який суб`єкт господарювання, який поставив їм відповідну продукцію; 2) будь-який суб`єкт господарювання, якому вони поставили відповідну продукцію. Такому обов`язку суб`єкта господарювання кореспондує закріплене у пункті 3 частини першої статті 15 цього Закону право посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, вимагати від суб`єктів господарювання надання документів і матеріалів, необхідних для здійснення ринкового нагляду, одержувати копії таких документів і матеріалів. У разі якщо оригінали таких документів і матеріалів складені іншою мовою, ніж мова діловодства та документації державних органів, на вимогу органів ринкового нагляду суб`єкти господарювання зобов`язані за власний рахунок забезпечити їх переклад мовою діловодства та документації державних органів в обсязі, необхідному для здійснення ринкового нагляду. Водночас, як передбачено частиною сьомою статті 8 Закону №2735-ІV, у разі якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду, для цілей цього Закону особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб`єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку (терміну) не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію. Отже, законодавцем імперативно визначено, що у разі якщо орган ринкового нагляду не може ідентифікувати виробника продукції, то особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб`єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку (терміну) не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію. Виходячи з наведеного, позивач в розумінні положень частини сьомої статті 8 Закону №2735-ІV вважається особою, яка ввела продукцію (Power Adapter Mag Safe 85W та Power Adapter WB-C-61 W) в обіг. Позивач мав реальну можливість, якщо такі документи в нього були в наявності, надати їх на вимогу органу ринкового нагляду у строк до 14 год. 00 хв. 03.04.2019, проте з невідомих причин цього не зробив. Клопотання позивача від 02.04.2019, адресоване до ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області, про перенесення термінів надання запитуваних документів також не містить причин, що зумовили неможливість надання цих документів у визначений контролюючим органом термін. Отже, зважаючи на те, що підтверджуючих документів про походження продукції (Power Adapter Mag Safe 85W та Power Adapter WB-C-61 W) та її подальший обіг позивачем у строк, встановлений органом ринкового нагляду (не пізніше 14 год. 00 хв. 03.04.2019) надано не було, 10.04.2019 ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області були прийняті постанови №№5.0-72, 5.0-75 про накладення штрафних санкцій, на підставі яких до позивача застосовані фінансові санкції у розмірі одна тисяча п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (25 500 грн) за кожне порушення вимог пункту 2 частини другої статті 44 Закону № 2735-ІV в частині введення в обіг продукції, що не відповідає вимогам Технічних регламентів, затверджених постановами Уряду № 1067 і № 1077. За таких обставин колегія суддів погоджується із висновками суду апеляційної інстанції про правомірність притягнення позивача до відповідальності за пунктом 2 частини другої статті 44 Закону №2735-ІV, як особи яка ввела продукцію в обіг, без нанесення на кожну одиницю електрообладнання знака відповідності технічним регламентам, згідно із постановами №№5.0-72, 5.0-75 від 10.04.2019. Апеляційний суд правильно констатував, що штрафні санкції до позивача було застосовано у межах, визначених пунктом 2 частини другої статті 44 Закону № 2735-ІV розмірах. Одночасно колегія суддів наголошує, що згідно із оскаржуваними постановами про накладення штрафних санкцій, позивача притягнуто до відповідальності за пунктом частини другої статті 44 Закону № 2735-ІV (введення в обіг продукції, яка не відповідає вимогам технічних регламентів), а не за невиконання або неповного виконання вимог рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів (пункт 2 частини четвертої статті 44 Закону № 2735-ІV). Щодо рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 09.04.2019 №43 і №47, колегія суддів зазначає таке. Порядок прийняття рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів визначений статтею 33 Закону № 2735-ІV. Положеннями цієї норми визначено, що обмежувальні (корегувальні) заходи запроваджуються відповідними рішеннями органів ринкового нагляду. Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів можуть бути прийняті, зокрема, за результатами проведених органами ринкового нагляду перевірок характеристик продукції (крім перевірок, що проводяться відповідно до статті 26 цього Закону), у тому числі перевірок, що проводяться на підставі повідомлень органів доходів і зборів про призупинення митного оформлення продукції відповідно до частини шостої статті 38 цього Закону. У рішенні органу ринкового нагляду про заборону чи обмеження надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу або її відкликання зазначаються: 1) обґрунтування підстав прийняття такого рішення; 2) конкретні обмежувальні (корегувальні) заходи та пов`язані з ними дії, що має виконати суб`єкт господарювання, до якого застосовуються такі заходи; 3) потреба у вжитті відповідних обмежувальних (корегувальних) заходів щодо всього обсягу продукції певної марки (моделі, артикулу, модифікації) або її окремих партій чи серій; 4) строк виконання рішення; 5) способи, порядок і строки оскарження суб`єктом господарювання цього рішення; 6) строк повідомлення відповідним суб`єктом господарювання органу ринкового нагляду про виконання рішення. Обмежувальні (корегувальні) заходи залежно від обставин можуть застосовуватися до всього обсягу продукції певної марки (моделі, артикулу, модифікації) або її окремих партій чи серій. До прийняття рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів орган ринкового нагляду надає (надсилає) суб`єкту господарювання, щодо якого передбачається прийняти рішення, проект відповідного рішення з пропозицією надати в письмовій формі свої пояснення, заперечення до проекту рішення, інформацію про вжиття ним заходів, спрямованих на запобігання або уникнення ризиків суспільним інтересам, усунення невідповідності продукції, що є предметом проекту рішення, встановленим вимогам. Суб`єкт господарювання, якого стосується проект рішення, має право надати (надіслати) органу ринкового нагляду свої пояснення, заперечення та/або інформацію до проекту такого рішення протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту. Цей строк може бути продовжено органом ринкового нагляду за обґрунтованим клопотанням відповідного суб`єкта господарювання. Апеляційний суд, визначаючи обґрунтованими оскаржувані рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 09.04.2019 №43 і №47 не навів жодних мотивів в підтвердження такої позиції та не спростував встановленого судом першої інстанції факту недотримання відповідачем, при прийняті цих рішень, вимог частини одинадцятої статті 33 Закону № 2735-ІV (позивачу не надсилалися проекти рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів орган ринкового нагляду з пропозицією надати в письмовій формі свої пояснення, заперечення до проекту рішення). Доказів в спростування встановлених судом першої інстанції порушень процедури прийняття оскаржуваних рішень відповідачем також не надано. За встановлених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність рішення апеляційної інстанції в частині скасування судового рішення суду першої інстанції щодо визнання протиправними і скасування рішень відповідача про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 09.04.2019 №43 і №47, критеріям законності і обґрунтованості судових рішень, визначених статтею 242 КАС України. Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо наявності правових підстав для визнання протиправними і скасування рішень ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 09.04.2019 №43 і №47, натомість суд апеляційної інстанції помилково скасував законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції. VІІІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ За правилами статті 352 КАС України, суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Результат розгляду: partial