Рішення адміністративного суду від 2023-07-27 00:00:00+03

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: - визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 16.12.2022 № 1612 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських ГУНП у Вінницькій області" в частині застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції; - визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 219 о/с від 16.12.2022 про звільнення [PERSON] , інспектора чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання № 1 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області" з 16 грудня 2022 року зі служби в поліції; - поновити [PERSON] на посаді інспектора чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання № 1 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області" з 16.12.2022. Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року в задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов. На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції до нього було застосовано в порушення вимог ч. 3 ст. 11, ст. 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, оскільки на час прийняття оспорюваних наказів його не було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху, і були відсутні інші накладені стягнення, після яких можливе лише звільнення зі служби. Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач з 16.04.2021 проходив службу в органах Національної поліції України та з 05.04.2022 займав посаду інспектора чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання № 1 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області". Із Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП Національної поліції України до ГУНП у Вінницькій області надійшла інформація про те, що 11.12.2022 екіпажем УПП у Вінницькій області «ЮНКЕР-302» по вул. Максима Шимка, 42А, було зупинено автомобіль марки «LEXUS LS 460», н.з. [NUMBER] , під керуванням інспектора-чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання № 1 ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції [PERSON] , у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та складено відносно нього адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Про вказану подію відповідачем відповідно до Переліку правопорушень та подій, інформація про які подається до центрального органу управління поліції, головних управлінь Національної поліції в Автономній республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві, затвердженого наказом НП України від 04.07.2018 № 645, було повідомлено Департамент головної інспекції НП України згідно з інформаційною довідкою від 12.12.2022 № 901/37/01-2022. 12.12.2022 начальником УГІ ГУНП у Вінницькій області подано доповідну записку керівництву ГУНП у Вінницькій області та запропоновано призначити службове розслідування у зв`язку з виявленими порушеннями службової дисципліни позивачем та вивчення ефективності проведення відповідної профілактичної роботи безпосереднім та прямим керівниками щодо останнього. За фактом отриманої інформації та з метою з`ясування усіх обставин можливого вчинення позивачем дисциплінарного проступку, наказом начальника ГУ НП у Вінницькій області від 12.12.2022 № 1638 призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію для його проведення. Цим же наказом зобов`язано начальника ІТТ № 1 ГУНП у Вінницькій області майора поліції М.Прицюка вжити заходів щодо відсторонення позивача від виконання службових обов`язків. 15.12.2022 начальником ГУ НП у Вінницькій області затверджено висновок за результатами службового розслідування щодо порушення службової дисципліни позивачем. Зокрема, у висновку службового розслідування було зазначено, що 11.12.2022 приблизно о 23:48 екіпажем УПП у Вінницькій області «ЮНКЕР-302» у складі інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП НП України старшого лейтенанта поліції [PERSON] та поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП \~НП України сержанта поліції Волконського Олега Валентиновича, по вул. Максима Шимка, 42А, у м. Вінниці було зупинено автомобіль марки «LEXUS LS 460», н.з. [NUMBER] , (власник TOB УЛФ-ФІНАС) під керуванням інспектора-чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання № 1 ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції [PERSON] . Під час перевірки документів та спілкування із лейтенантом поліції Е. Алекберовим поліцейськими УПП було встановлено, що із салону автомобіля відчутний запах алкоголю, у зв`язку з чим водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest», або з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер». На ці пропозиції лейтенант поліції [PERSON] неодноразово відмовлявся. У зв`язку з вищевикладеним стосовно лейтенанта поліції Е. Алекберова поліцейськими УПП складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 266971 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП (порушення пункту 2.5 ПДР України, що полягає у відмові від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння). Під час проведення службового розслідування, 12.12.2022 до УПП направлено запит щодо надання завірених належним чином копій адміністративних матеріалів від 12.12.2022, а саме: адміністративного протоколу серії ДПР18 № 266971 за частиною першою статті 130 КУпАП, відеозаписів з нагрудних відеокамер та інших матеріалів, що стосуються даної події. Вказані матеріали надійшли до ГУНП у Вінницький області 12.12.2022 згідно листа УПП у Вінницькій області вих. № 34241/41/21-02-2022. Як зазначено у висновку службового розслідування, на підставі отриманих пояснень від працівників патрульної поліції, переглядом відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, вивченням протоколу про адміністративне правопорушення та інших зібраних матеріалів дисциплінарною комісією зроблено висновок про вчинення позивачем умисного грубого дисциплінарного проступку, що виразився у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому вказано, що останній замість безумовного виконання закріплених законами перед поліцією завдань, їх проігнорував, тобто своїм вчинком поставив під сумнів доцільність свого подальшого проходження служби в Національній поліції. За таких обставин дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування висловлено пропозицію керівництву про необхідність застосування відносно позивача найсуворішого виду дисциплінарного впливу звільнення зі служби в поліції. В подальшому, наказом начальника ГУНП у Вінницькій області від 16.12.2022 № 1261, за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні Присяги поліцейського, вимог частини 1, пунктів 1, 2, 6, 9, 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України Про Національну поліцію, абзацу 2 пункту 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, абзацу 5 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», пунктів 1.3 та 2.5 Правил дорожнього руху України, пунктів 4.1 та 4.2 розділу ІV посадової інструкції до інспектора чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання № 1 ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції [PERSON] застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільненні зі служби в поліції. Наступним наказом відповідача від 12.12.2022 № 219 о/с у зв`язку з реалізацією накладеного дисциплінарного стягнення, на підставі п. 6 частини 1 статті 77 Закону України Про національну поліцію позивача звільнено зі служби в поліції з 16 грудня 2022 року. Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України. Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. Так, відповідно до ч. 2 ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Стаття 15 КУпАП вказує - «....поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами», водночас - «за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху» поліцейські не несуть відповідальність за дисциплінарними статутами, а «на загальних підставах». Частина 5 ст. 14 Закону «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» встановлює, що у разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів. Висновок комісії, на підставі якого видані оскаржувані накази, вказує, що у ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією вивчено копію протоколу про адміністративне порушення, відеозаписи, а також інші матеріали і відомості з питань, що стосуються службового розслідування та можуть свідчити про дисциплінарний проступок поліцейського. Натомість, згідно із змістом у Висновку комісія розглядала виключно матеріали щодо події адміністративного правопорушення, і ніяких «інших матеріалів і відомостей» щодо інших дій позивача. Тобто, відповідач у Висновку вказує про дії позивача, які охоплюються поняттям адміністративного правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, розглядати які є виключно компетенцією суду. Відповідачем не виявлено та не надано доказів тому, що позивач вчинив будь-які інші дії, яким можна було б надати відповідну оцінку на предмет підриву авторитету працівників поліції. Всі дії позивача під час події та складення адміністративних матеріалів стосувалися виключно захисту його прав. Відповідно до змісту Висновку, адміністративне правопорушення та дисциплінарний проступок містять одну і ту ж суть порушення - «відмова від проходження огляду на стан сп`яніння». Однак обставини, за яких мали місце відповідні події щодо такого вчинку, дії працівників патрульної поліції щодо спонукання позивача до проведення огляду на стан сп`яніння та складений протокол є незмінними у своїй оцінці та кваліфікації, оскільки це фактичні обставини справи, які безумовно підлягають встановленню як у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності так і в межах службового розслідування за фактом можливого скоєння дисциплінарного проступку. Враховуючи, що справа відносно позивача перебуває на розгляді в суді, тому в питаннях про правові наслідки дій позивача відносно обставин відмови від проходження огляду на стан сп`яніння (доказів якої не міститься в матеріалах справи) та законності вимог працівників патрульної поліції щодо проходження такого огляду, відповідно до чинного законодавства має визначити виключно суд. За змістом ч. 3 ст. 11 Дисциплінарного статуту, поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно- правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом. З аналізу вказаної правової норми (ст. 11 Дисциплінарного статуту) та фактичних обставин справи слідує, що працівник поліції може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності виключно після прийняття рішення компетентним органом за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлення його вини та призначення відповідного адміністративного стягнення згідно КУпАП. Тобто, формулювання норми «яких в установленому законом порядку притягнуто до адміністративної відповідальності» свідчить про те, що законом заборонено притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності раніше, ніж стосовно останнього, у встановленому законом порядку, буде ухвалено судове рішення по адміністративному правопорушенню, яке набуде законної сили. В свою чергу, притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського за матеріалами справи адміністративного правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху до винесення судом рішення за результатами розгляду адміністративних матеріалів буде прямим порушенням закону та принципу презумпції невинуватості особи. Згідно з ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського. У відповідності до ч. 4 Розділу 5 Порядку проведення службових розслідувань в Національній поліції України службове розслідування має встановити наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування. Відповідно до змісту наказу ГУНП у Вінницькій області № 1638 від 12.12.2022 службове розслідування було призначено за фактом вчинення позивачем дій, які підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП. В силу ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Отже, службове розслідування було призначено за фактом вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП варто зауважити, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не породжує юридичної відповідальності, а лише містить опис обставин правопорушення, які в подальшому повинні бути доведені в ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності виключно за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, що включає: об`єктивну сторону, суб`єктивну сторону, об`єкт, суб`єкт. Оцінка наявності в діях особи складу правопорушення є винятковою прерогативою суду. Згідно з ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 цього Кодексу. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні тощо. За приписами ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. При цьому, при винесенні постанови суд, з урахуванням положень ст. 247 КУпАП, перевіряє наявність обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, зокрема - відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, лише судовим рішенням у даній справі про адміністративне правопорушення можливо встановити вину особи, оскільки таке рішення приймається із повним з`ясуванням усіх обставин адміністративного правопорушення та дотриманням прав та законних інтересів особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Виключно судове рішення у справі про адміністративне правопорушення може встановлювати наявність або відсутність юридично значущих фактів, в тому числі винуватості особи і підміняти таке рішення висновками дисциплінарної комісії є недоречним. Це знаходить свій прояв і в основних засадах національного та міжнародного законодавства, зокрема принципі презумпції невинуватості. З огляду на це сам по собі факт складення відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення, не свідчить про доведеність вини позивача у його вчиненні. Варто зауважити, що службове розслідування проводилося без врахування можливості отримання рішення суду, за результатами розгляду складених щодо позивача адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Твердження дисциплінарної комісії, з якою погодився суд першої інстанції, про те, що констатації факту порушення дисципліни не залежить від результатів судового розгляду справи про адміністративне правопорушення є необґрунтованими, оскільки, по-перше, наказ № 1638 від 12.12.2022 зазначає, що метою службового розслідування є повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин, викладених у доповідній записці, тобто обставин адміністративного правопорушення, по-друге, дисциплінарна комісія не має права перебирати повноваження суду щодо визначення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції, не були враховані приписи Дисциплінарного статуту Національної поліції України, зокрема статті 29 якою визначені особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2119-ІХ від 15.03.2022, з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року продовжений строк дії воєнного стану в Україні строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2212-ІХ від 21.04.2022, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року продовжений строк дії воєнного стану в Україні строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2738-ІХ від 16.11.2022, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року продовжений строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб. Отже оскаржувані накази були прийняті під час дії на всій території України воєнного стану. Так, за приписами частини 1 ст. 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції. Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь не застосовується до поліцейських, які мають первинне спеціальне звання рядовий поліції. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь і вчинив новий дисциплінарний проступок, до нього знову може бути застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь. Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків. У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє. Оскільки апелянт на час виникнення спірних правовідносин не мав діючого дисциплінарного стягнення, а застосування до нього такого виду стягнення як звільнення зі служби в поліції, яке є більш суворим, відбулось без врахування приписів ч. 1 ст. 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, тобто всупереч чітко встановленим нормам, апеляційний суд зазначає про наявність правових підстав для його скасування. При вирішенні питання щодо розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, апеляційний суд зазначає, що відповідно до довідки виданої відповідачем №1770/29/01-2023 від 18.07.2023 про доходи, середньоденна заробітна плата (грошове забезпечення) апелянта складає 414,72 грн., що обраховано з дотриманням вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.1995. Апеляційний суд зазначає, що відповідно до підпункту з) пункту 1 розділу І Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.1995 (надалі Порядок №100), цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках вимушеного прогулу та за час затримки виконання рішення суду. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 розділу ІІ Порядку №100, у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку №100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Відповідно до абзацу пункту 8 розділу IV Порядку №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Отже сума середньоденного заробітку позивача становить 414,72 грн. (25297,72 грн. поділені на 61 робочий день). Враховуючи час вимушеного прогулу 222 днів (з 16.12.2022 до 25.07.2023 включно) та середньоденну заробітну плату апелянта - 414,72 грн., загальна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 92067,84 грн. (без утримання податків та обов`язкових платежів) (414,72*222). Враховуючи викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Результат розгляду: granted