Рішення адміністративного суду від 2022-01-21 00:00:00+02

Короткий зміст позовних вимог. У липні 2021 року [PERSON] звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просив: - визнати протиправною відмову, викладену у листі від 31.05.2021 №8641-7928-П-02/8-1500/21 щодо нездійснення перерахунку пенсії з 01.12.2019, відповідно до довідки №33/36-5 від 28.04.2021 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від загальної суми 35 943,72 грн. із урахування 90 % грошового забезпечення та виплати пенсії без обмеження максимального розміру; - зобов`язати провести перерахунок призначеної пенсії (виходячи з 90 відсотків грошового забезпечення) з 01.12.2019, відповідно до довідки №33/36-5 від 28.04.2021 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від загальної суми 35 943,72 грн. з виплатою різниці в пенсії за минулий час з 01.12.2019 року по день проведення такого перерахунку без обмеження максимального розміру. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначав, що він як пенсіонер органів внутрішніх справ перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 за №2262-ХІІ (далі - Закон №2262 - ХІІ) із розрахунку 90 % від грошового забезпечення на відповідній посаді. На підставі судового рішення, Державна установа «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» (далі - ДУ «ТМО МВС України по Одеській області») виготовила та направила до ГУ ПФУ в Одеській області оновлену довідку №33/36-5 від 28.04.2021 про розмір грошового забезпечення для здійснення перерахунку пенсії [PERSON] . Як зазначає позивач, звернувшись із заявою до ГУ ПФУ в Одеській області про здійснення перерахунку пенсії за вказаною оновленою довідкою, він отримав відмову. За ствердженням позивача таке рішення пенсійного органу призводить до порушення його прав на належне пенсійне забезпечення та на отримання пенсії з урахуванням відповідних сум грошового забезпечення. [PERSON] звертає увагу суду, що його право на перерахунок пенсії із урахуванням 90% від основного розміру пенсії встановлено рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.11.2019, яке набрало законної сили 27.12.2019. З приводу обмеження пенсії граничним розміром, позивач зауважив, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (далі - Закон №3668), не поширюються на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим законом. Оскільки його пенсія призначена ще у 2005 році відповідне обмеження не може бути застосоване. Короткий зміст рішення суду першої інстанції. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, позов [PERSON] задоволено. Вирішуючи спір по суті суд першої інстанції виходив із того, що з 19 листопада 2019 року (дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/12704/18) виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-XII, у порядку, який існував до прийняття постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 №103 (далі - Постанова №103), з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки саме з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №988, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Водночас суд вказав, що такий перерахунок слід здійснити з 01.12.2019, тобто першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, які тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Щодо позовних вимог про обмеження пенсії граничним розміром суд першої інстанції вказав, що таке обмеження в цілому визнано неконституційним, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а тому відповідна вимога позивача підлягає задоволенню. Короткий зміст вимог апеляційної скарги. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ГУ ПФУ в Одеській області, в апеляційній скарзі, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги скаржник указує на такі підстави. По-перше, апелянт стверджує про те, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом. Така думка скаржника побудована на тому, що про порушення своїх прав позивач повинен був дізнатися ще у грудні 2019 року, однак звернення з позовом відбулось лише у липні 2021 року, тобто поза межами шестимісячного строку звернення до суду. По-друге, на думку скаржника, позивач взагалі немає права на перерахунок пенсії з 01.12.2019. Такий висновок апелянт мотивує відсутністю нормативно-правових актів щодо умов та порядку проведення перерахунку пенсії, а також визначення складових грошового забезпечення, за якими має проводитися перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом №2262, після набрання законної сили часткового рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 травня 2019 року у справі №826/12704/18. По-третє, апелянт вважає, що оновлена довідка №33/36-5 від 28.04.2021 про розмір грошового забезпечення для здійснення перерахунку пенсії [PERSON] надана до пенсійного органу з порушенням вимог Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі - Порядок №45). По-четверте, скаржник вважає безпідставним зобов`язання суду першої інстанції щодо виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром, оскільки, на даний час, розмір пенсії позивача становить 11 744,07 грн., який не досягає максимального розміру (18 540 грн.), тобто пенсійним органом не обмежувалась пенсія позивача. По-п`яте, апелянт вважає, що стягнення судом першої інстанції з пенсійного органу витрат позивача щодо сплати судового збору є необґрунтованим, оскільки статтею 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено використання коштів Пенсійного фонду на такі цілі. Позивач, скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Доводи відзиву узгоджуються з позицією суду першої інстанції про право позивача на перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019, на підставі оновленої довідки ДУ «ТМО МВС України по Одеській області». Щодо строку звернення до суду позивач відзначив, що такий строк повинен починати свій відлік з відповіді пенсійного органу. У межах даної справи, ГУ ПФУ в Одеській області надало відповідь на заяву позивача про перерахунок пенсії - 31.05.2021, а з позовом, останній, звернувся до суду в липні 2021 року, тобто в межах шестимісячного строку звернення. Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження, у зв`язку з подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Фактичні обставини справи. [PERSON] з 26.12.2005 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення на підставі Закону №2262 - ХІІ. 25 листопада 2019 року, Одеським окружним адміністративним судом по справі №420/1343/19 прийнято рішення, яким зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 01.01.2016 перерахунок пенсії [PERSON] , з урахуванням основного розміру пенсії за вислугу років 90 % від відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії з 01.01.2016 із врахуванням раніше виплачених сум. В подальшому, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року (справа №420/8084/20), яке набрало законної сили 21 травня 2021 року, зокрема, зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України скласти та подати до ГУ ПФУ в Одеській області нову довідку про розмір грошового забезпечення [PERSON] станом на 19 листопада 2019 року, відповідно до вимог ст. ст. 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та з врахуванням положень Порядку №45 та постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі Постанова №988), із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01 грудня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії [PERSON] . На виконання вказаного судового рішення, ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» склала та направила до ГУ ПФУ в Одеській області оновлену довідку №33/36-5 від 28.04.2021 про розмір грошового забезпечення для здійснення перерахунку пенсії [PERSON] із зазначенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії. 07 травня 2021 року [PERSON] звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про проведення перерахунку основного розміру пенсії з урахуванням 90 % від розміру грошового забезпечення без обмеження максимального розміру відповідно до нової довідки про розмір грошового забезпечення. Проте, згідно відповіді ГУ ПФУ в Одеській області, оформленої листом від 31.05.2021, позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку його пенсії на підставі оновленої довідки ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» №33/36-5 від 28.04.2021. Позиція пенсійного органу мотивована відсутністю нормативно-правових актів щодо умов та порядку проведення перерахунку пенсії, після набрання законної сили часткового рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 травня 2019 року у справі №826/12704/18. Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції. Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляції, з огляду на таке. По-перше, слід надати відповідь на довід апеляції щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом. Так, у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 по справі №240/12017/19, вказано, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. Матеріали справи свідчать, що, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року у справі №420/8084/20, ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» 28.04.2021 направила до ГУ ПФУ в Одеській області довідку №33/36-5 про розмір грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії. 31.05.2021 ГУ ПФУ в Одеській області відмовило позивачу у проведенні перерахунку його пенсії на підставі вказаної довідки. 22.07.2021 позивач оскаржив такі дії ГУ ПФУ в Одеській області до суду. Наведені обставини свідчать, що строк звернення до суду з даним позовом [PERSON] не пропустив, оскільки підстава для перерахунку пенсії позивача виникла після видачі оновленої довідки про грошове забезпечення, а тому відлік строку на подання до суду позову починає саме з дати видачі оновленої довідки. Наступним доводом апеляції є те, що позивач взагалі немає права на перерахунок пенсії з 01.12.2019. Оцінюючи такий довід скаржника, колегія суддів виходить з такого. Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Частинами 2 - 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Частиною 1 статті 15 Закону №2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій. Частиною 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з частиною 18 статті 43 Закону №2262-ХІІ у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку. Таким чином, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії. Питання перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовцям особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей регламентовано статтею 63 Закону №2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок №45). Пунктом 1 Порядку №45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Абзацом 1 пункту 5 Порядку №45 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», далі - Постанова №103) було передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням. При цьому, у Додатку 2 до Порядку №45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою №103 викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення). Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі №826/12704/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, визнано протиправним та скасовано пункт 3 Постанови №103, який стосується перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції). З наведеного слідує, що з 19 листопада 2019 року - з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/12704/18, пункт 3 Постанови № 103 втратив чинність, а інші нормативні акти, які б надалі обмежували склад та розмір грошового забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) для обчислення та перерахунку пенсії, відсутні. Тому, є правильним висновок суду першої інстанції, що з цієї дати виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 988, та відповідно до вимог ст.ст. 43, 63 Закону № 2262-ХІІ. При цьому, обов`язок здійснити перерахунок пенсії позивача виникає у відповідача з моменту отримання належної довідки. З урахуванням викладеного у сукупності, відповідачем вчинено протиправні дії щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до наданої оновленої довідки, виданої ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» про грошове забезпечення, з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення. Оцінюючи наступний довід апеляції щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром, колегія суддів виходить з такого. Так, спір у даній справі виник з приводу протиправності відмови пенсійним органом у здійсненні перерахунку пенсії позивача з 01.12.2019. Як пояснює ГУ ПФУ в Одеській області, на даний час, розмір пенсії позивача не досягає максимального розміру (18 540 грн.), тобто пенсійним органом не обмежувалась пенсія позивача. Суд апеляційної інстанції виходить з того, що у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені, не визнані або оспорювані права. Суд не може під час прийняття рішення по суті справи, вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце в майбутньому. Тобто, оскільки на даний час права позивача в частині обмеження пенсії граничним розміром не порушені, спору в цій частині ще не має (перерахунок пенсії не проведено), тому такі позовні вимоги задоволенню не підлягають. У зв`язку з цим, висновок суду першої інстанції щодо виплати пенсії позивачу без обмеження її максимальним розміром є передчасним, а рішення суду першої інстанції в цій частині належить скасувати з ухваленням нового рішення про відмову в задоволені позову у відповідній частині. Останнім доводом апеляції є те, що суд першої інстанції необґрунтовано стягнув судовий збір з ГУ ПФУ в Одеській області, оскільки це суперечить статті 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Колегія суддів не погоджується з таким висновком апелянта, оскільки ч. 1 ст.139 КАС України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи, що суд першої інстанції задовольнив позов, то судові витрати, понесені позивачем, правомірно стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права. Стаття 263 КАС відносить дану справу до категорії справ незначної складності, які розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково. Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Результат розгляду: partial