Рішення адміністративного суду від 2022-07-28 00:00:00+03

Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулось до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Запоріжпідшипник" про застосування арешту коштів на рахунках платника податків відповідача, у банках, обслуговуючих такого платника. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.09.2021 року \~\~адміністративний позов Головного управління ДПС у Запорізькій області було залишено без задоволення. Не погодившись із зазначеним рішенням суду, Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.09.2021 року скасувати та прийняти судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що підставою для застосування арешту коштів на рахунках платника податків у банках по даній справі є зовсім інші обставини, ніж у справі № 280/5446/19. Відзив від відповідача на адресу суду не надходив. Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України. Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено судом першої інстанції, на адресу ТОВ «Торговий дім «Запоріжпідшипник» були направлені письмові запити контролюючого органу про подання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження від 12.06.2019 №33670/10/08-01-14-07-13, від 11.07.2019 №40062/10/08-01-14-07-07, від 19.07.2019 №42150/10/08-01-14-07-13, від 03.09.19 №355/10/08-01-07-05-13. Листами від 18.07.2019 №147, від 23.08.2019 №548, від 23.08.2019 №547, від 17.09.2019 №940/09, ТОВ «Торговий дім «Запоріжпідшипник» повідомило контролюючий орган про невідповідність його запитів вимогам п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, про відсутність законних та обґрунтованих підстав для надання інформації, її документального підтвердження, копій документів, та про відмову у їх наданні (звільнення від обов`язку надавати відповідь на такі запити відповідно до абз.18 п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України). 20.09.2019 посадовими особами ГУ ДПС у Запорізькій області здійснено вихід на перевірку, де представнику відповідача вручений наказ №218 від 19.09.2019 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Торговий дім «Запоріжпідшипник». Разом із копією зазначеного наказу було пред`явлено направлення на проведення перевірки від 19 вересня 2019 року №168 на головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок з окремих питань управління податкових перевірок, трансферного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Запорізькій області Бочкову Н.Ю. На копії наказу представником відповідача було викладено заперечення відносно наказу та призначення перевірки,\~ \~\~а також надано окремі письмові пояснення щодо недопуску до виїзної документальної перевірки. Головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Запорізькій області Бочковою Н.Ю. складено акт від 20 вересня 2019 року №73/08-01-05-07/34975392 про відмову у допуску до проведення/відмову від проведення документальної позапланової виїзної перевірки, який також був підписаний представником підприємства за довіреністю. У зв`язку з відмовою платника податків від допуску до проведення фактичної перевірки контролюючий орган звернувся до суду з вимогою про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків. Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що до відповідача вже застосовано арешт коштів на рахунках платника податків ТОВ «ТД «Запоріжпідшипник» у банках, обслуговуючих такого платника податків, що свідчить про відсутність правових підстав для його повторного застосування. Суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного. Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Приписами п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Вказана підстава кореспондується з принципом "res judicata" (юридичної (правової) визначеності), відповідно до якого, зокрема, якщо справу уже вирішено судом, вдруге заявляти такий же адміністративний позов не можна. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на необхідність дотримання на рівні національного судочинства принципу ''res judicata'', наголошуючи, що жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного та обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи й постановлення нового рішення. Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з ци елементів позови вважаються не тотожними. При цьому, різне формулювання позовних вимог у справах не змінює того факту, що ці вимоги виникли із одних тих же підстав та стосуються одного і того ж предмету позову, що зумовлює необхідність дослідження судом ідентичних обставини і норм права. Так, підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Як свідчать встановлені обставини справи, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року\~ по справі №280/5446/19, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2021 року, було застосовано арешт коштів на рахунках платника податків ТОВ «ТД «Запоріжпідшипник» у банках, обслуговуючих такого платника податків. Отже, з зазначених обставин справи вбачається, що за заявою Головного управління ДПС у Запорізькій області вже було застосовано до відповідача арешт коштів на його рахунках в банках його обслуговуючих. При цьому, що стосується посилань податкового органу на те, що підставою для застосування арешту коштів на рахунках платника податків у банках по даній справі є зовсім інші обставини, ніж у справі № 280/5446/19, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що інше формулювання позивачем обґрунтування цих самих позовних вимог не змінює їх правової природи, предмет та підстави позову в цілому, що свідчить про те, що фактично позивач у межах цієї справи просить суд повторно вирішити питання щодо арешту коштів відповідача на його рахунках. Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 13.07.2022 року по справі № 160/615/21, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України. Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що з огляду на наявність судового рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і фактично з тих самих підстав, апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про закриття провадження по справі. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо \~якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Результат розгляду: partial