Рішення адміністративного суду від 2022-07-14 00:00:00+03

4 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 17 листопада 2017 року № 0017751304, № 0017741304 та № 0017731304. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 року, яке залишено без змін постановами \~Третього апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року та Верховного Суду від 3 березня 2020 року, в задоволенні позову відмовлено. 19 листопада 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з вимогами: 1) переглянути рішення від 11.05.2018 справа № 804/8142/17 Дніпропетровського окружного адміністративного суду за позовом [PERSON] до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень, яким суд вирішив у задоволені позовних вимог відмовити; 2) постановити нове рішення про задоволення вимог [PERSON] , визнавши протиправними та скасувати: - повідомлення-рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 17.11.2017 № 0017731304, відповідно до якого на підставі Акту від 24.10.2017 за вих. № 17833/04-36-1304, встановлено порушення абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України та застосовано штрафні санкції на підставі абз. 2 п. 123.1 ст. 123 роз. 2 Податкового кодексу України за № 2755Л/І від 02.12.2010 у зв`язку з цим згідно з пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України та абз. 2 п. 123.1 ст. 123 роз. 2, абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п. 58.3 ст. 58, п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України за № 2755-VІ від 02.12.2010, збільшено грошове зобов`язання за платежем податок за доходи фізичних осіб, за результатами річного декларування в розмірі 305413,21 грн. та штраф в розмірі 76353,3 грн; - повідомлення-рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 17.11.2017 № 0017741304, відповідно до якого на підставі Акту від 24.10.2017 за вих. № 17833/04-36-1304, встановлено порушення п.п. 1.2 п. 1.3 п. 16 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України за № 2755-УІ від 02.12.2010 та застосовано штрафні санкції на підставі абз. 2 п. 123.1 ст. 123 роз. 2 Податкового кодексу України за № 2755-УІ від 02.12.2010 у зв`язку з цим згідно з п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п.58.1 ст. 58 Податкового кодексу України та абз. 2 п. 123.1 ст. 123 роз. 2, пп. 1.2 п. 1.3 п. 16 підрозділу 10 розділу XX, п. 58.3 ст. 58, п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України за № 2755-УІ від 02.12.2010, збільшено грошове зобов`язання за платежем Військовий збір 11011000 в розмірі 22951,61 грн. та штраф в розмірі 5373,92 грн; - повідомлення-рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 17.11.2017 № 0017751304, відповідно до якого нараховано штраф у розмірі 170 гривень. В обґрунтування вказаної заяви зазначив, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 361 КАС України перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи. Заявник також зазначив, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо реструктуризації зобов`язань за кредитами в іноземній валюті та адаптації процедур неплатоспроможності фізичних осіб» від 13.04.2021 № 1383-ІХ внесені зміни до підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14, пп. 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 та пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України, що на його думку, скасовує відповідальність позивача, оскільки податкові зобов`язання виникли саме внаслідок врегулювання заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, забезпеченого згідно з договором іпотеки від 31.01.2007 № 42.02-11/46/1, іпотекою житлової нерухомості, борг за яким прощено (анульовано) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року у задоволенні заяви відмовлено. Приймаючи таке судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що податкові повідомлення-рішення, які позивач просить переглянути, були прийняті 17.11.2017 та є узгодженими з моменту прийняття Третім апеляційним адміністративним судом постанови 13 грудня 2018 року, якою залишено без змін рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 року. Отже, з 13 грудня 2018 року оскаржені податкові повідомлення-рішення є узгодженими, та не підлягають перегляду за нововиявленими обставинами у зв`язку зі змінами в законодавстві, оскільки є обов`язковими до виконання заявником. Застосування відповідної норми податкового законодавства у її ретроспективі є можливим лише до моменту набуття відповідним (оспорюваним) грошовим зобов`язанням платника (штрафом) правового статусу узгодженого. В апеляційній скарзі заявник (позивач у справі) з підстав, які зазначені в заяві, просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким ухвалу суду від 15 лютого 2022 року скасувати, а його заяву задовольнити. Розглянувши апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції зазначає таке. Частиною першою статті 361 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами. Відповідно до частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду. Згідно з частиною третьою статті 361 КАС України перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи. Отже, положення частини 3 статті 361 КАС України не є самостійною підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, а можуть застосовуватись лише в сукупності з положеннями ч. 2 ст. 361 КАС України, якою такі підстави визначені. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина шоста статті 361 КАС України). Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також факти, які виникли після розгляду справи та чітко віднесені законом до нововиявлених обставин. Тобто обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишалися невідомими учасникам справи та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Аналіз наведених положень свідчить про те, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення. \~До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними умовами для визначення відповідної обставини нововиявленою є те, що, \~по-перше, вона існувала на час розгляду справи або виникла після розгляду та чітко віднесена законом до нововиявлених; \~по-друге, ця обставина не могла бути відома заявникові на час розгляду справи; \~по-третє, вона входить до предмета доказування у справі та може вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте). Частиною четвертою статті 361 КАС України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. Наведене свідчить, що обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, окрім тих, що виникли після та чітко віднесені законом до нововиявлених, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, не можуть визнаватися нововиявленими. Водночас необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами. За змістом заяви позивач як на нововиявлену обставину посилається на набрання чинності Законом № 1383-IX, а підставою перегляду зазначає пункт 1 частини другої та частину третю статті 361 КАС України. 13 квітня 2021 року Верховна Рада України дійсно прийняла Закон №1383-ІХ, яким внесені зміни до підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14, пп. 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 та пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України. Разом з тим, судом першої інстанції правильно зазначено, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем на підставі положень Податкового кодексу України, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, тобто прийняття та набрання чинності Законом № 1383-IX, який не має ретроспективної дії у часі. Колегія суддів також зазначає, що нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу рішення, а відтак у разі, якщо нововиявлена обставина була відома суду під час ухвалення судового рішення, то вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду. Тобто, нововиявленими можуть бути визнані лише такі обставини, обізнаність суду відносно яких при розгляді справи, забезпечила би прийняття цим судом іншого рішення. Отже, набрання чинності Законом № 1383-IX в розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України не є істотною для адміністративної справи обставиною, що не була встановлена судом, а також не була і не могла бути відомою сторонам під час судового розгляду справи. Таким чином, обставини, на які посилається заявник, як на підставу перегляду судового рішення, не є нововиявленими в розумінні положень ч. 2 ст. 361 КАС України, оскільки не існували на час розгляду справи, а відтак ці обставини не є підставою для перегляду судового рішення у цій справі за нововиявленими обставинами, про що правильного висновку дійшов і суд першої інстанції. Аналогічні висновки щодо застосування зазначених норм КАС України здійснені Верховним Судом у постанові від 14 вересня 2021 року у справі № 560/575/19. Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 368 КАС за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі. Отже, оскільки заява про перегляд рішень за нововиявленими обставинами, не містить підстав для перегляду судового рішення, визначених частиною другою статті 361 КАС України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні цієї заяви. Крім того, оскарженими податковими повідомленнями-рішеннями позивачу визначені грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, тобто його податкові зобов`язання відповідно до чинного на той час законодавства, що не може розцінюватися як притягнення до відповідальності, а Законом № 1383-IX внесені зміни до Податкового кодексу України, а не скасовані якісь інші закони чи нормативно-правові акти та не скасовувалась і не пом`якшувалась відповідальність за вчинення якихось правопорушень, що виключає також і застосування приписів ч. 3 ст. 361 КАС України. \~ З огляду на те, що заява про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами не містить посилань на істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлене правильне рішення про відмову у задоволенні заяви позивача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 року у справі № 804/8142/17, у зв`язку з чим апеляційну скаргу залишає без задоволення, а ухвалу суду без змін. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied