Рішення адміністративного суду від 2022-02-22 00:00:00+02

Історія справи. Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРПРОЕКТ GMBH» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби в Київській області (далі - Відповідач-1), Державної податкової служби України (далі - Відповідач-2) про визнання протиправними дій Відповідачів щодо включення ТОВ «Інтепроект GMBH» до плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2020 рік. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Державної податкової служби України щодо включення ТОВ «Інтепроект GMBH» до плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2020 рік. У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено. Постановляючи таке рішення, суд першої інстанції зазначив, що ГУ ДПС в Київській області повідомило, що критерій ризику високого ступеня «рівень сплати податку на додану вартість нижчий на 50 та більше відсотків за рівень сплати податку за відповідною галуззю» розраховано згідно з показниками податкових декларацій з податку на додану вартість за 2019 рік як відхилення між рівнем сплати податку на додану вартість платника та рівнем сплати податку на додану вартість суб`єктів господарювання, які декларують галузь «Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах». Разом з тим, суд звернув увагу на те, що податковим органом не наведено, з яких числових даних та розрахунків він виходив, стверджуючи, що рівень сплати ПДВ по галузі «Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах» становить саме 3,92 відсотка. При цьому, суд вказав, що декларування позивачем від`ємного значення фінансового результату від операційної діяльності не може бути самостійною підставою для висновків контролюючого органу про існування ризиків несплати позивачем податків і зборів, платежів, економічний ефект від господарської операції не є невід`ємною та обов`язковою ознакою господарської діяльності суб`єктів господарювання. Окрім того, суд зазначив, що на господарську діяльність можуть мати вплив і інші чинники, зокрема, зростання індексу інфляції, коливання курсу гривні до іноземних валют, нестабільна соціально-політична, економічна ситуація в країні тощо. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову повністю, стверджуючи, що ТОВ «Інтепроект GMBH» правомірно було включено до плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2020 рік, оскільки позивач відповідає критерію відбору за високим ступенем ризику (рівень сплати податку на додану вартість нижчий на 50 та більше відсотків за рівень сплати податку за відповідною галуззю - 3,92 відсотки). З цих та інших підстав Апелянт вважає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2021 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2021 витребувано додаткові докази у справі та продовжено строк розгляду справи на розумний термін. 24.12.2021 від ГУ ДПС у Київській області надійшли додаткові докази у справі. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2022 вирішено перейти до судового розгляду цієї справи у відкритому судовому засіданні. 21.02.2022 Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав. Обставини справи, установлені судом першої інстанції. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Інтерпроект GMBH» включений до Плану-графіка на 2020 рік (липень) на підставі наступних критеріїв відбору (відповідно до Ризикоорієнтованої системи на 2020 рік): 1. високого ступеня ризику: рівень сплати податку на додану вартість нижчий на 50 та більше відсотків за рівень сплати податку за відповідною галуззю - 3,92 відсотки. На підтвердження правомірності включення позивача до відповідного плану-графіка відповідачами додано до матеріалів справи інформаційно-аналітичну довідку щодо діяльності підприємства, у розділі ІІІ якої (ризикові операції, за якими підприємство відібрано до плану-графіка) вказано: рівень сплати податку на додану вартість нижчий на 50 та більше відсотків за рівень сплати податку за відповідною галуззю - 3,92 відсотки. На підтвердження наданих пояснень ГУ ДПС у Київській області додано до матеріалів справи податкові декларації ТОВ «Інтепроект GMBH» з ПДВ за такі періоди: - січень 2019 року від 20.02.2019, в якій вказано суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду - 1259680,00 грн (939811,00 грн. (податкове зобов`язання) - 2199491,00 грн. (податковий кредит); - лютий 2019 року від 20.03.2019, в якій вказано суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду - 1218986,00 грн (826514,00 грн. (податкове зобов`язання) - 2045500,00 грн. (податковий кредит); - березень 2019 року від 22.04.2019, в якій вказано суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду - 1187755,00 грн (553904,00 грн. (податкове зобов`язання) - 1741659,00 грн. (податковий кредит); - квітень 2019 року від 20.05.2019, в якій вказано суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду - 1099984,00 грн (1738280,00 грн. (податкове зобов`язання) - 2838264,00 грн (податковий кредит); - травень 2019 року від 20.06.2019, в якій вказано суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду - 852754,00 грн (1420430,00 грн. (податкове зобов`язання) - 2273184,00 грн (податковий кредит); - червень 2019 року від 22.07.2019, в якій вказано суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду - 802005,00 грн (1019018,00 грн. (податкове зобов`язання) - 1821023,00 грн (податковий кредит); - липень 2019 року від 20.08.2019, в якій вказано суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду - 723781,00 грн (1525855,00 грн. (податкове зобов`язання) - 2249636,00 грн (податковий кредит); - серпень 2019 року від 20.09.2019, в якій вказано суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду - 665776,00 грн (1161060,00 грн. (податкове зобов`язання) - 1826836,00 грн. (податковий кредит); - вересень 2019 року від 21.10.2019, в якій вказано суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду - 483571,00 грн (2228520,00 грн (податкове зобов`язання) - 2712091,00 грн (податковий кредит); - жовтень 2019 року від 20.11.2019, в якій вказано суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду - 394005,00 грн (1771993,00 грн. (податкове зобов`язання) - 2165998,00 грн (податковий кредит); - листопад 2019 року від 20.12.2019, в якій вказано суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду - 321955,00 грн (1035851,00 грн. (податкове зобов`язання) - 1357806,00 грн (податковий кредит); - за грудень 2019 року від 20.01.2020, в якій вказано суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду - 277043,00 грн (897448,00 грн (податкове зобов`язання) - 1174491,00 грн (податковий кредит) Позивач вважаючи протиправними дії обох Відповідачів щодо включення його до плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2020 рік, звернувся до суду з цим позовом. Нормативно-правове обґрунтування. Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Порядком формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 № 524 (далі - Порядок № 524). Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з пунктом 14.1.164 пункту 14.1 статті 14 ПК України план - графік документальних виїзних перевірок - це перелік платників податків, що підлягають плановій перевірці контролюючими органами у відповідний період календарного року. У статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Пунктами 77.1, 77.2 статті 77 ПК України передбачено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік. Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Відповідно до пункту 1 розділу І Порядку № 524 цей Порядок розроблений з метою забезпечення єдиного підходу до формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків. Річний план-графік для документальних планових перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, складається відповідно до вимог статті 77 розділу ІІ Податкового кодексу України. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. Оновлення річного плану-графіка здійснюється у разі його коригування. Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку № 524 формування (коригування) планів-графіків територіальних органів Державної податкової служби України (далі - територіальні органи ДПС) здійснюється у порядку, встановленому у розділах III-V цього Порядку. Формування (коригування) планів-графіків здійснюється засобами інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючих органів. Пунктом 3 розділу І Порядку № 524 визначено, що проекти річних планів-графіків складаються територіальними органами ДПС не пізніше 01 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки засобами інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючих органів. Проекти коригування планів-графіків у разі здійснення такого коригування формуються територіальними органами ДПС не пізніше 15 числа останнього місяця першого або другого кварталу засобами інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючих органів. У випадку, коли зміни пов`язані із змінами найменування (прізвища, імені, по батькові (за наявності)) платника податків та/або виправленням технічних помилок, проекти коригування планів-графіків формуються територіальними органами ДПС не пізніше 15 числа місяця, що передує місяцю, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. Разом з проектом плану-графіка (коригування плану-графіка) формуються інформаційно-аналітичні довідки за кожним платником податків з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючих органів. Відповідно до пункту 4 розділу І Порядку № 524 при відборі платника податків до плану-графіка відповідно до вимог статті 77 розділу II Кодексу необхідним є врахування також вимог пункту 102.1 статті 102 розділу II Кодексу в частині граничних термінів проведення перевірки та визначення податкового зобов`язання платника податків, вимог пункту 77.3 статті 77 розділу II Кодексу в частині заборони проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов`язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податків, зборів та єдиного внеску при виплаті (нарахуванні) доходів фізичним особам, податку на доходи фізичних осіб та зобов`язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами. Згідно з пунктом 5 розділу І Порядку № 524 план-графік складається з планів-графіків територіальних органів ДПС та затверджується Головою Державної податкової служби України. Після затвердження Головою ДПС плану-графіка (коригування плану-графіка) територіальними органами ДПС надаються підрозділам, до функцій яких входить здійснення контрольно-перевірочної роботи щодо податків і зборів юридичних та фізичних осіб, засобами автоматизованої інформаційної системи «Управління документами» плани-графіки (коригування планів-графіків) з відповідними додатками та обґрунтування підстав включення платника податків до плану-графіка (коригування плану-графіка). Затверджений план-графік є обов`язковим для виконання всіма підрозділами територіальних органів ДПС. Належну якість формування плану-графіка та його коригування забезпечує територіальний орган ДПС, який сформував план-графік (коригування плану-графіка). Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 524 план-графік проведення документальних планових перевірок платників податків (додаток 1), коригування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків (додаток 2), структура плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків (додаток 3) складається з чотирьох розділів: розділ I. Документальні планові перевірки платників податків - юридичних осіб; розділ II. Документальні планові перевірки фінансових установ, постійних представництв та представництв нерезидентів; розділ III. Документальні планові перевірки платників податків - фізичних осіб; розділ IV. Документальні планові перевірки платників податків - юридичних осіб з питань правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Відповідно до пунктів 1-2 розділу ІІІ Порядку № 524 до розділів I, II плану-графіка включаються платники податків реального сектору економіки, які провадять фінансово-господарську діяльність, сплачують податки та взяті на облік в контролюючих органах як платники податків за основним місцем обліку, або щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, або які знаходяться у стані зміни свого місцезнаходження. Формування переліку платників податків до розділів I, II плану-графіка проводиться за критеріями ризиків згідно з вимогами цього розділу, у тому числі за даними інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючих органів. При формуванні плану-графіка на наступний рік враховуються показники за результатами діяльності платника податків за 9 місяців поточного року. Якщо податковим (звітним) періодом для податку на прибуток платника податків є календарний рік, при плануванні враховуються показники за попередній рік. При коригуванні плану-графіка враховуються показники за результатами діяльності платника податків за останній податковий (звітний) період, крім показників за результатами діяльності платника податків за перший квартал. Пунктами 3-4 розділу ІІІ Порядку № 524 передбачено, що до плану-графіка включаються платники податків, які за результатами господарської діяльності мають найбільші ризики несплати до бюджету податків та зборів, платежів. До підрозділу А насамперед включаються платники податків, які мають не менше ніж три критерії високого ступеня ризику та обсяги доходів або обсяги постачання для головних управлінь (далі - ГУ) ДПС у Дніпропетровській, Київській областях, місті Києві, що дорівнюють або більше ніж 100 млн грн, для ГУ ДПС у Запорізькій, Львівській, Миколаївській, Харківській областях - дорівнюють або більше ніж 50 млн грн, для Офісу великих платників податків ДПС - дорівнюють або більше ніж 10000 млн грн, для інших ГУ ДПС - дорівнюють або більше ніж 20 млн грн (у розрахунку на рік). Структурні підрозділи ДПС надають підрозділу, до функцій якого входить здійснення контрольно-перевірочної роботи щодо податків і зборів з юридичних осіб, до 10 листопада року, що передує року, в якому будуть проводитися документальні планові перевірки, аргументовані пропозиції для врахування при формуванні плану-графіка перевірок ризикових платників податків, які належать до кластерних об`єднань платників податків, та їх контрагентів з обґрунтуванням необхідності включення. Пропозиції структурних підрозділів ДПС направляються підрозділом, до функцій якого входить здійснення контрольно-перевірочної роботи податків і зборів з юридичних осіб, до територіальних органів ДПС для використання при формуванні плану-графіка. На рівні територіальних органів ДПС за даними інформаційних ресурсів контролюючих органів та з інших джерел з урахуванням вимог пункту 2 цього розділу проводиться додатковий аналіз платників податків, які відібрані за даними інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючих органів та за пропозиціями структурних підрозділів ДПС, щодо їх належності до реального сектору економіки, а також визначаються ризикові контрагенти, у тому числі ті, які знаходяться на обліку в інших територіальних органах ДПС. При включенні підприємств до плану-графіка (коригування плану-графіка) територіальним органам ДПС необхідно встановити наявність структурних підрозділів, дочірніх підприємств, що входять до інфраструктури платників податків - головних підприємств, та направити їх переліки не пізніше 25 листопада року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки, до відповідних територіальних органів ДПС, на обліку в яких знаходяться вказані підрозділи, для організації контрольно-перевірочних заходів, у тому числі шляхом включення їх до плану-графіка (коригування плану-графіка) у періоди, на які заплановані перевірки головних підприємств. При виявленні під час перевірок нових контрагентів підприємств територіальними органами ДПС у разі потреби здійснюються заходи щодо організації їх перевірок шляхом проведення коригування плану-графіка. Згідно з пунктом 5 розділу ІІІ Порядку № 524 критерії відбору платників податків - юридичних осіб: 1) високого ступеня ризику, зокрема, рівень сплати податку на додану вартість нижчий на 50 та більше відсотків за рівень сплати податку за відповідною галуззю. Висновки суду апеляційної інстанції. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що план-графік проведення перевірок на відповідний квартал повинен формуватися у визначені терміни та включати платників податків, які мають найбільші критерії ризику визначені, відповідно до Порядку № 524, у тому числі за даними інформаційних систем ДПС. Разом з тим, контролюючий орган повинен надати документи та інформації з приводу процедури і підстав включення суб`єкта господарювання до плану-графіку та обґрунтування ризиків, що вказані у відповідній аналітичній довідці. Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 28.01.2020 у справі № 520/3161/19. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що ТОВ «Інтепроект GMBH» було включено до плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2020 рік за критерієм відбору «високий ступень ризику (рівень сплати податку на додану вартість нижчий на 50 та більше відсотків за рівень сплати податку за відповідною галуззю - 3,92 відсотки)». При цьому, на підтвердження правомірності включення Позивача до відповідного плану-графіка Відповідачами додано до матеріалів справи інформаційно-аналітичну довідку щодо діяльності підприємства, у розділі ІІІ якої (ризикові операції, за якими підприємство відібрано до плану-графіка) вказано: рівень сплати податку на додану вартість нижчий на 50 та більше відсотків за рівень сплати податку за відповідною галуззю - 3,92 відсотки. Втім, податковим органом не наведено, з яких числових даних та розрахунків він виходив, стверджуючи, що рівень сплати ПДВ по відповідній галузі становить саме 3,92 відсотка. При цьому, обґрунтовуючи рівень сплати ПДВ суб`єктів господарювання, які декларують галузь «Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах» Відповідач зазначив, що він розраховується як питома вага сумарного позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту звітного (податкового) періоду суб`єктів господарювання, які декларують вищевказану галузь в сумарному обсягу постачання по операціях, що оподатковуються за основною ставкою та для галузі становить 3,92 відсотка. Проте, ані до суду першої інстанції, ані під час апеляційного провадження Відповідачами не було надано доказів на підтвердження інформації щодо визначення розміру відсотку сплати податку на додану вартість суб`єктів господарювання за відповідною галуззю саме у розмірі 3,92 відсотка. Водночас, декларування Позивачем від`ємного значення фінансового результату від операційної діяльності не може бути самостійною підставою для висновків контролюючого органу про існування ризиків несплати товариством податків і зборів, платежів. З огляду на викладене, доводи Апелянта про те, що ТОВ «Інтепроект GMBH» правомірно було включено до плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2020 рік, оскільки позивач відповідає критерію відбору за високим ступенем ризику (рівень сплати податку на додану вартість нижчий на 50 та більше відсотків за рівень сплати податку за відповідною галуззю - 3,92 відсотки), судова колегія відхиляє як необґрунтовані. У пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункт 120, «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), заява № 48939/99, пункт 128, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункт 72, «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункту 51). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74, «Тошкуца та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, пункт 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), пункт 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), пункт 119). Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58, «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, пункт 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, пункт 67). Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід. Відповідно до ст. 6 КАС України ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки Європейського суду з прав людини є джерелом права. Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби в Київській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року - без змін. Розподіл судових витрат. З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Результат розгляду: denied