Рішення адміністративного суду від 2023-05-03 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просив суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати з 17.07.2018 щомісячного підвищення до пенсії позивачу, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам; зобов`язати відповідача здійснити з 17.07.2018 нарахування та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії позивачу, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.05.2021, яке набрало законної сили 18.06.2021, згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю. В подальшому, позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 620/2018/21. Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.02.2023 у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено, оскільки судом першої інстанції не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення. Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.02.2023 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його заяву про встановлення судового контролю. Позивач наголошує, що відповідачем рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 у даній справі не виконано, що підтверджується його ж листом від 30.01.2023 за № 1155-96/В-02/8-2500/23, в якому зазначено, що пенсійним органом при виконанні рішення суду в адміністративній справі № 620/2018/21 застосовано нову розрахункову величину щомісячного підвищення до пенсії у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб в розрахунку на місяць станом на 17.07.2018, замість двох мінімальних заробітних плат Позивач вважає, що у зв`язку із застосуванням іншої розрахункової величини замість мінімальної заробітної плати, відповідачем також невірно розрахував розмір підвищення до пенсії за період з 17.07.2018 по 31.08.2021 (заборгованість). Крім того, така заборгованість до цього часу не виплачена, що є додатковим підтвердженням неповного виконання судового рішення. Також, позивач вказує, що відповідач безпідставно встановив переплату пенсії за період з 01.09.2021 по 30.11.2022 на загальну суму 18 588 грн. та незаконно здійснює щомісячне утримання значної суми коштів з пенсії на погашення цієї переплати. 06.04.2023 ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду на 03.05.2023. 04.04.2023 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні такої, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. На думку відповідача, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду слід відмовити. В судове засідання, призначене на 03.05.2023 сторони або їх представники не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного. На виконання ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За приписами ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення. Аналогічні приписи закріплені у п. 5 ч. 3 ст. 2 КАС України.

Результат розгляду: granted