Рішення адміністративного суду від 2022-10-18 00:00:00+03

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Агро Менеджмент» (далі - ТОВ «Нью Агро Менеджмент») звернулося Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - ГУ ДФС у місті Києві) від 01.08.2017 №562615121721. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.10.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2019, в позові відмовлено. Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, ТОВ «Нью Агро Менеджмент» оскаржило їх у касаційному порядку. У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.10.2018, постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2019 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування доводів касаційної скарги позивач зазначає, що Довідками ГУ ДФС від 14.04.2017 №166/26-15-14-14-04-01 та від 13.05.2017 №218/26-15-14-04-01 за результатами документальної позапланової перевірки ТОВ «Нью Агро Менеджмент» з питань правомірності декларування відшкодування з бюджету податку на додану вартість на рахунок платника у банку за січень 2017 року та лютий 2017 року підтверджено право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість у відповідних розмірах. Позивачем було реалізовано, передбачене пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, право на подання уточнюючих розрахунків у зв`язку з виявленням помилок, а надані повторні уточнюючі розрахунки не свідчать, що спірні суми податку на додану вартість на бюджетне відшкодування заявлено повторно. Відповідач не скористався своїм правом та не надав відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає розгляду даної касаційної скарги. Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, контролюючим органом проведена камеральна перевірка ТОВ «Нью Агро Менеджмент» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень, лютий 2017 року. За результатами проведеної перевірки складено акт від 17.07.2017 №1038/26-15-12-17-39636805, в якому відображено висновки про порушення позивачем вимог пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України та пункту 5 розділу V Порядку №21 в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2017 року, в зв`язку із чим не має права на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 1 133 333,00 грн. та за лютий 2017 року в сумі 1 241 667,00 грн. Вказані в акті перевірки порушення обґрунтовані наступним: за результатами перевірки достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2017 року (уточнюючий розрахунок з податку на додану вартість від 20.06.2017 №9117346801) та лютий 2017 року (уточнюючий розрахунок з податку на додану вартість від 21.06.2017 №9118813881) встановлено, що ТОВ «Нью Агро Менеджмент» не подало додатків 2, 3 до уточнюючого розрахунку за січень 2017 року та додатку 2 до уточнюючого розрахунку за лютий 2017 року; вказаними уточнюючими розрахунками повторно задекларовано до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за січень в розмірі 1 133 333,00 грн. та за лютий 2017 року у розмірі 1 241 667,00 грн. На підставі названого акта перевірки, ГУ ДФС у місті Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.08.2017 №562615121721, згідно з яким виявлено відсутність права позивача на отримання бюджетного відшкодування за січень 2017 року та відсутність права позивача на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1 133 333,00 грн. та лютий 2017 року відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1 241 667,00 грн. Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. Згідно з пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Згідно пунктом 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Відповідно до підпункту 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. За правилами пункту 200.8 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що до податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. Судами також встановлено, що 17.02.2017 ТОВ «Нью Агро Менеджмент» подало до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві засобами телекомунікаційного зв`язку податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2017 року, у рядку 20.2.1 якої задекларовано суму, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку у розмірі 1 133 333,00 грн. До вказаної податкової декларації додано додаток 2 «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2)», додаток 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3)», додаток 4 «Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4)». 17.03.2017 ТОВ «Нью Агро Менеджмент» подало до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві засобами телекомунікаційного зв`язку податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2017 року, у рядку 20.2.1 якої задекларовано суму, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку у розмірі 1 241 667,00 грн. До вказаної податкової декларації додано додаток 2 «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2)», додаток 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3)», додаток 4 «Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4)». Довідками ГУ ДФС від 14.04.2017 №166/26-15-14-14-04-01 та від 13.05.2017 №218/26-15-14-04-01 за результатами документальної позапланової перевірки ТОВ «Нью Агро Менеджмент» з питань правомірності декларування відшкодування з бюджету податку на додану вартість на рахунок платника у банку за січень 2017 року та лютий 2017 року не встановлено порушень показників, задекларованих у вказаній податковій звітності. Таким чином, перевіркою підтверджено правомірність декларування відшкодування з бюджету податку на додану вартість на рахунок платника у банку за січень 2017 року та лютий 2017 року, з урахуванням чого суми бюджетного відшкодування за січень 2017 року у розмірі 1 133 333,00 грн. та за лютий 2017 року у розмірі 1 241 667,00 грн. вважаються узгодженими в силу пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України. Заявлені до відшкодування суми податку на додану вартість були відшкодовані 20.06.2017, що не заперечувалося позивачем. Разом з тим, 14.06.2017 позивачем було подано уточнюючі розрахунки з ПДВ за січень та лютий 2017 року (декларація № 9113336812 за січень 2017 року та декларація № 9113344989 за лютий 2017 року). За доводами позивача, таке подання будо зумовлено виявленими у Звітних деклараціях з ПДВ за січень 2017 року (декларація № 9023054999), за лютий 2017року (декларація № 9044237662) неточностей. Зокрема у Додатку Д4, ТОВ «Нью Агро Менеджмент» було допущено помилку у написанні найменування банку, на рахунки якого мало бути проведено бюджетне відшкодування ПДВ, а саме не відображено лапки («»). Дана ініціатива щодо виправлення (відображення) лапок шляхом подання уточнюючого розрахунку не є самостійним рішення платника податку, а є консультацією (порадою) контролюючого органу. Втім, при спробі відображення в уточнюючих розрахунках з ПДВ від 14.06.2017 (декларація № 9113336812 за січень 2017 та декларація № 9113344989 за лютий 2017) правильного найменування Банку з «лапками», позивач помилково змінив напрямок відшкодування податку на додану вартість, тобто в Уточнюючому розрахунку: декларація № 9113336812 за січень 2017 помилково було заповнено рядок « 20.2.2 - у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету»; декларація № 9113344989 за лютий 2017, помилково було заповнено рядок « 20.1. - зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість». У відповідності до пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Так, 20.06.2017 позивач подав уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок за січень 2017 року, у рядку 20.1.1 якого вказав суму, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку у розмірі 1 133 333,00 грн.; 21 червня 2017 року позивач подав уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2017 року, у рядку 20.1.1 якого вказав суму, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку у розмірі 1 241 667,00 грн. При цьому, у справі відсутні докази, які б підтверджували, що до уточнюючих розрахунків позивач додав необхідні додатки, а саме додаток 2 «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2)», додаток 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3)» та додаток 4 «Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4)». Таким чином, ТОВ «Нью Агро Менеджмент» не має права на бюджетне відшкодування, відображене в уточнюючих розрахунках податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок за січень 2017 року та за лютий 2017 року, поданих 20.06.2017 та 21.06.2017, оскільки таке вже було відшкодовано. ТОВ «Нью Агро Менеджмент» не подало додатків 2, 3 до уточнюючого розрахунку за січень 2017 року та додатку 2 до уточнюючого розрахунку за лютий 2017 року, оскільки, таким чином вказаними уточнюючими розрахунками повторно задекларовано до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за січень в розмірі 1 133 333,00 грн. та за лютий 2017 року у розмірі 1 241 667,00 грн. Отже, встановлені обставини свідчать, що вимоги позивача щодо відшкодування з бюджету податку на додану вартість задоволенню не підлягають, оскільки 20.06.2017 такі вже відшкодовані, у зв`язку з чим висновок судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову про скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є обґрунтованим. З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Результат розгляду: denied