Рішення адміністративного суду від 2022-01-27 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Афоніної Катерини Валеріївни про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Ухвалою суду від 14.12.2021 року позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк на усунення недоліків позову. 22.12.2021 року на виконання ухвали суду позивачем подано уточнену позовну заяву [PERSON] до Департаменту патрульної поліції України, третя особа: інспектор взводу №2 роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенант поліції Афоніна Катерина Валеріївна про скасування постанови про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.12.2021 року відносно нього інспектором взводу №2 роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенантом поліції Афоніною К.В. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 121401, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700 гривень. За змістом даної постанови, позивачу інкриміновано адміністративне правопорушення, яке полягало у здійснені завідомо неправдивого виклику поліції та повідомлення про бійку, якої не було. Проте, позивач наполягає на тому, що він телефонував на спеціальну лінію „102", оскільки разом зі своїм братом дійсно були свідками бійки за вказаною у постанові адресою, але на момент прибуття співробітників поліції бійка закінчилася, та невідомі особи, які у ній брали участь, розійшлися. Посилаючись на те, що у постанові по справі про адміністративне правопорушення, винесеної відносно нього, не наведено даних про свідків адміністративного правопорушення, та, відповідно, на відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, позивач з постановою не згоден, вважає її протиправною та винесеною з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки в його діях відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення, тому просить суд постанову скасувати та стягнути на його користь понесені судові витрати. Ухвалою суду від 24.12.2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ відповідно до ст.ст. 268-272, 286 КАС України, відповідачу встановлено строк для подання відзиву. Позивач суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача Департаменту патрульної поліції України у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомила. На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, суд розглянув справу без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи і проаналізувавши докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом. Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Частиною другою ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Судом встановлено, що відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 121401 від 05.12.2021 року, винесеної інспектором взводу №2 роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенантом поліції Афоніною К.В., 05.12.2021 року о 01-11 годині, [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме: зателефонував на спецлінію „102" та повідомив про те, що в ресторані „ Аристократ ", за адресою: м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 2-а , відбувається бійка, хоча цього факту насправді не було. Дії [PERSON] відповідачем кваліфіковані за ст. 183 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700 гривень. Статтею 183 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: granted