Рішення адміністративного суду від 2022-02-02 00:00:00+02

[PERSON] (далі Позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - Відповідач) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року позовну заяву [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо \~відмови [PERSON] у перерахунку та виплаті пенсії, згідно довідки \~ДУ «ТМО МВС України» в Дніпропетровській області №33/24/С-540 від 31.05.2021 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити [PERSON] перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019 року з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення згідно довідки ДУ «ТМО МВС України» в Дніпропетровській області № 33/24/С-540 від 31.05.2021 року, з врахуванням фактично виплачених сум. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь [PERSON] суму сплаченого судового збору у розмірі 454, 00 грн. 07.10.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, в якій він просив суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 44096,67 грн. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року в задоволенні заяви [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у справі №160/11894/21 - відмовлено (а.с. 96-100). Відмовляючи в ухваленні додаткового судового рішення суд першої інстанції виходив у тому числі з того, що сумнівним та необґрунтованим, на переконання суду, є той факт, що станом на дату підписання Протоколу узгодження ціни послуг на виконання Договору №1/21 у ньому вже чітко визначено витрачений адвокатом час за супроводження та представництво інтересів клієнта (позивача) в адміністративному судочинстві/процесі (57 годин робочого часу), в той час, як конкретний розрахунок витраченого адвокатом часу зроблений лише на підставі Детального опису виконаних робіт (надання послуг), витраченого часу адвокатом Саєнко Іваном Максимовичем, що здійснює адвокатську діяльність в організаційно-правовій формі адвокатського бюро Саєнко і партнери на виконання умов Договору про надання професійної правничої допомоги в адміністративному судочинстві (процесі) № 1/21 від 05.07.2021 року (за період з 05.07.2021 року по 05.10.2021 року (в об`ємі 56:43 годин справа №160/11894/21), який (Детальний опис), в свою чергу, остаточно складений лише 19.09.2021р. та об`єктивно не міг бути складений раніше, в тому числі, і станом на 05.07.2021 року, бо розгляд адміністративної справи №160/1189421 відбувся 21.09.2021 року, а в наданий Детальний опис включено послуги адвоката, надані за період з 05.07.2021 року по 05.10.2021 року. Крім цього, із змісту Договору слідує, що до обсягу наданої клієнту (позивачу) Адвокатським бюро правничої допомоги також входить і надання іншої правничої допомоги, пов`язаної зі справою, що не узгоджується з п.7 Протоколу узгодження ціни (який є невід`ємною частиною Договору), де чітко визначено, що саме за супроводження та представництво інтересів клієнта в адміністративному судочинства (процесі) представником виконавця сторони взаємно узгодили вартість професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 44000,00 грн. Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Позивач оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі Позивач, із посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити додаткове рішення про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь [PERSON] вартість судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 44096,67 грн. Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що: - суд ухвалив не додаткове рішення, а постановив судове рішення у формі ухвали, що, на думку Позивача, є порушенням норм процесуального права; - договір про надання професійної правничої допомоги в адміністративному судочинстві (процесі) №1/21 від 05.07.2021 та додаток №1 до цього договору протокол узгодження ціни оплати професійної правничої допомоги в адміністративному судочинстві (процесі) №1/21 від 05.07.2021 дійсно підписані сторонами 05.07.2021. Того ж дня 05.07.2021 [PERSON] оплатив суму у розмірі 44000,00 грн. на підставі договору від 05.07.2021 №1/21 згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру №7. При цьому, представник Позивача адвокат Саєнко І.М. більше 26-ти років поспіль на постійній основі є практикуючим адвокатом. За вказаний період своєї практичної діяльності провів не один десяток подібних справ, а тому здійснити попередній (орієнтовний) погодинний розрахунок витраченого часу на дату підписання вищезазначеного договору та протоколу узгодження ціни, для нього не є проблемою; - остаточно Детальний опис виконаних робіт було заповнено, виготовлено та погоджено сторонами 05.10.2021, однак при заповненні Детального опису виконаних робіт допущено описку в бланку-зразку, а саме зазначено «станом на 19.09.2021 р.» замість «станом на 05.10.2021 р.»; - КАС України не поділяє справи за категоріями складності, а тому до офіційного визначення на законодавчому рівні категорій справ за їх складністю, посилання суду на якусь віртуальну категорію складності є недоречним та оціночним судженням; - в квитанції до прибуткового касового ордеру №7 від 05.07.2021 року на суму 44000,00 грн. станом на 05.07.2021 підставою оплати вказано Договір про надання професійної правничої допомоги в адміністративному судочинстві (процесі) №1/21 від 05.07.2021, який безпосередньо пов`язаний з розглядом адміністративної справи; - у розумінні положень ч. 7 ст. 134 КАС України суд перебрав на себе повноваження щодо вирішення питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомоги, що підлягають розподілу, з власної ініціативи, яким грубо порушив принципи диспозитивної та змагальності. Відповідач, який був належним чином сповіщений про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання своїх представників не направив, про причини неявки суд не сповістив. За таких обставин, колегія суддів, з урахуванням думки Позивача та його представника, кожного окремо, ухвалила розглянути справу без участі представників учасників справи, які не з`явились. В судовому засіданні Позивач та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали у повному обсязі. Заслухавши пояснення Позивача та його представника, кожного окремо, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст. 134 КАС України). Згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст. 134 КАС України). Частина п`ята статті 134 КАС України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Даний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі №815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі №814/698/16, від 01 жовтня 2018 року у справі №569/17904/17. При цьому, суд зазначає, що недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам. Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. (ч. 9 ст. 139 КАС України). Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Аналіз вищенаведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Результат розгляду: denied