Рішення адміністративного суду від 2022-07-26 00:00:00+03

Позивач, фізична особа-підприємець [PERSON] , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України, у якій просив суд: - визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області №2997812/3422107511 від 17.08.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної; - зобов`язати ДПС України внести до Єдиного реєстру податкових накладних відомості щодо реєстрації податкової накладної №48 від 26.07.2021 датою її фактичного отримання ДПС України, а саме, 26.07.2021. Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 позовну заяву повернуто позивачу. Позивач, не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати з підстав порушення судом норм процесуального права. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про не врахування судом першої інстанції, що недоліки позовної заяви були усунені шляхом направлення до суду заяви про усунення недоліків. Вказана заява була направлена до суду рекомендованим поштовим відправленням 13.12.2021 трековий номер 3750033799080, що підтверджується витягом з трекінгу поштових відправлень «Укрпошта». Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Також відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи у відкритому судовому засіданні за його участю. Дослідивши вказане клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5 - 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження). Враховуючи, що апеляційний перегляд оскаржуваної ухвали згідно з нормами КАС України проводиться в порядку письмового провадження, який не передбачає розгляд справи в судовому засіданні за участі сторін, суд відмовляє в задоволенні заявленого клопотання. Отже, відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційна скарга розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 \~позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу 10-денного строку з дня отримання такої ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Зокрема, позивача було зобов`язано надати суду: двох примірників належним чином завірених копій додатків до позовної заяви для направлення їх відповідачам; позовної заяви та її копій відповідно до кількості учасників справи, оформленої відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України із зазначенням відносно відповідача Головного управління ДПС у Полтавській області (відокремлений підрозділ) вірного ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України. Роз`яснено позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачеві. Також роз`яснено, що процесуальні строки, встановлені судом у цьому судовому рішенні, відповідно до пункту 3 розділу VІ "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України можуть бути продовжені судом за відповідною заявою учасника справи. У зв`язку з тим, що позивачем не було виконано вимоги ухвали суду від 29.11.2021 та не усунено недоліки позовної заяви, судом першої інстанції прийнято ухвалу про її повернення. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного. Відповідно до частин 1 - 3 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. За приписами частин 5 та 6 ст.169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Отже, чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду. Позивач вважається таким, що не усунув недоліки, якщо до закінчення встановленого судом строку не усунув усіх або хоча б одного недоліку, зазначеного в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху. З матеріалів справи вбачається, що позивач ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 про залишення позовної заяви без руху отримав 10.12.2021, що підтверджується наявним у матеріалах справи зворотнім повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Отже, останнім днем строку усунення недоліків є 20.12.2021. Позивач не виконав вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху у встановлений строк, недоліки позовної заяви не усунув. При цьому, позивач не подав до суду заяву про продовження процесуального строку в порядку пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 №731-IX. Враховуючи зазначені обставини та правові норми, апеляційний суд вважає, що у суду першої інстанції були наявні усі передбачені чинним законодавством підстави для повернення позовної заяви згідно п.1 ч. 4 ст.169 КАС України, оскільки [PERSON] не виконав вимоги ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 про залишення позовної заяви без руху. Водночас, колегія суддів наголошує, що учасники справи зобов`язанні діяти вчасно та в належний спосіб, у зв`язку з чим, будь-які зволікання останніх не свідчать про намір добросовісної реалізації права на звернення до суду. Посилання апелянта на те, що недоліки щодо оформлення заяви були виправлені, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки будь-яких доказів на підтвердження зазначених обставин до суду апеляційної інстанції [PERSON] не надано, а колегією суддів з матеріалів справи не встановлено. Щодо посилання позивача на те, що заява про усунення недоліків була направлена до суду рекомендованим поштовим відправленням 13.12.2021 трековий номер 3750033799080, що підтверджується витягом з трекінгу поштових відправлень «Укрпошта», колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки згідно цього витягу неможливо встановити зміст документів та особу, яка направляла поштове відправлення. При цьому, апеляційний суд звертає увагу апелянта на те, що згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. Згідно з ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень. Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм процесуального права, а тому, підстав для її скасування не вбачається. \~

Результат розгляду: denied