Рішення адміністративного суду від 2024-04-01 00:00:00+03

У жовтні 2023 р. [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини [NUMBER] , у якому просив: - визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень та зобов`язати Військову частину [NUMBER] нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію вартості за не отримане речове майно, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 року № 178 «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії. Служби безпеки. Служби зовнішньої розвідки. Державної прикордонної служби. Державної спеціальної служби транспорту. Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно»; - визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень та зобов`язати Військову частину [NUMBER] нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік, відповідно до п. 1 Розділу XXIII Порядку військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення; - визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних щодо не проведення повного розрахунку при звільненні позивача та стягнути з Військової частини [NUMBER] на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22 лютого 2023 року по 21 березня 2023 року в розмірі 72 180, 92 грн. (сімдесят дві тисячі сто вісімдесят гривень дев`яносто дві копійки). Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року у справі № 340/8593/23 в задоволенні адміністративного позову [PERSON] до Військової частини [NUMBER] про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії відмовлено. Судом вказано, що під час звільнення військовослужбовець, призваний за мобілізацією, не має заборгованості за недоотримане речове майно, відповідно грошова компенсація не нараховується. Також, суд зазначив, що право на отримання допомоги для оздоровлення, має бути реалізоване військовослужбовцем шляхом звернення до командира військової частини з відповідним рапортом. Судом \~\~зобов`язано позивача надати докази звернення до відповідача з рапортом з приводу виплати допомоги на оздоровлення, натомість вимоги ухвали суду позивачем не виконано. Враховуючи вищевикладене суд не \~\~знайшов підстав для висновку щодо протиправної бездіяльності відповідача в частині нарахування та виплати позивачеві грошової допомоги на оздоровлення. Крім того, у даному випадку суд не вбачає будь-яких підстав для висновку, що відповідачем по справі допущено порушення строків розрахунку з позивачем після його звільнення з військової служби, адже позивач звільнявся з військової частини [NUMBER] , а не з військової частини [NUMBER] . Не погодившись з рішенням суду, [PERSON] подав апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року у справі № 340/8593/23 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання військової частини [NUMBER] нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік, \~як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник вказує, що наказом від 21.02.2023 року №52 не зазначено про отримання позивачем грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік, однак військовослужбовцям, звільненим з військової служби, які мали право на грошову допомогу на оздоровлення та не отримали її протягом року, виплата цієї допомоги здійснюється на підставі наказу командира військової частини про виключення військо службовця зі списків особового складу військової частини. Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, та зазначає: Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач проходив військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині [NUMBER] , що підтверджується записами у військовому квитку. Наказом командира військової частини [NUMBER] від 21.02.2023 №52 позивача звільнено з військової служби в запас відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено за списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. Як зазначає позивач, при звільненні йому не \~\~виплачено грошову компенсацію за неотримане речове майно та грошову допомогу на оздоровлення. Крім того, вказує, що відповідачем не нараховано та не виплачено середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.02.23 по 21.03.2023, який за його розрахунками складає 72180,92 грн. Вищевказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав. Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого. Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно приписів ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ). За положеннями частини першої статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджено наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197 (далі - Порядок №260). Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать зокрема допомоги. Виплата грошової допомоги для оздоровлення встановлена розділом XXIII Порядку №260, пунктами 1 та 2 якого передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги. Військовослужбовцям, звільненим з військової служби, які мали право на грошову допомогу для оздоровлення та не отримали її протягом року, виплата цієї допомоги здійснюється на підставі наказу командира військової частини про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини, в якому оголошується про її виплату. Відтак, грошова допомога для оздоровлення належить до одноразових додаткових видів грошового забезпечення та надається військовослужбовцям, які набули право на отримання щорічної основної відпустки, на підставі наказу командира військової частини. При цьому грошова допомога на оздоровлення може надаватися військовослужбовцю без вибуття у відпустку. Саме в такому випадку грошова допомога на оздоровлення надається за рапортом військовослужбовця протягом поточного року. Крім того, Порядком № 260 чітко визначається, що у разі звільнення військовослужбовця з військової служби, який мав право на грошову допомогу для оздоровлення та не отримав її протягом року, виплата цієї допомоги здійснюється на підставі наказу командира військової частини про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини, в якому оголошується про її виплату. Такий наказ є підставою для нарахування грошової допомоги фінансовим органом військової частини. Зі змісту наявного в матеріалах справи витягу із наказу №52 командира військової частини [NUMBER] від 21.02.2023 вбачається, що позивача з 21.02.2023 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення, грошова допомога для оздоровлення за 2023 рік позивачем не отримувалась. В цьому випадку відповідач, виключивши позивача зі списків особового складу військової частини та усіх видів забезпечення 21.02.2023 року на підставі наказу №52, не виплатив йому грошову допомогу для оздоровлення за 2023 рік, хоча повинен це зробити на виконання вимог пункту 2 розділу ХХІІІ Порядку № 260. Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, а тому наявні підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік, відповідно до приписів Порядку № 260. Натомість, суд першої інстанції хибно зазначив про відсутність підстав для висновку щодо протиправної бездіяльності відповідача в частині нарахування та виплати позивачеві грошової допомоги на оздоровлення. Згідно ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З огляду на викладене, за результатами перегляду справи колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік, з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову в цій частині. В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Результат розгляду: granted