Рішення адміністративного суду від 2022-10-25 00:00:00+03

Позивач [PERSON] звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову складену інспектором з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Левченковим Володимиром Олександровичем серія ІДО № 1020173 про накладання на [PERSON] адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису). В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10.08.2022 року з ранку вона приїхала на роботу у м. Дніпро (працює у Premium відділенні № 981 АТ «УКРСИББАНК», адреса відділення: м. Дніпро, вул. Столярова, 1) і припаркувала автомобіль Chevrolet Kalos, державний номерний знак [NUMBER] , на проїзній частині навпроти будинку № 3 по вул. Столярова паралельно бордюру, з іншого боку якого газон. Будь-які дорожні знаки чи дорожня розмітка, які б давали можливість водію зрозуміти, що він заїжджає на тротуар, рухаючись по дорозі біля будинку №3 вул. Столярова відсутні. Того ж дня, на лобовому склі свого автомобіля належного їй на праві власності, під двірником вона виявила повідомлення відповідача - інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Левченкова В.О. про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серія ІДО № 1020173, з якого слідує, що ним в режимі фото/відео зйомки зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу (ПДР України) Chevrolet [NUMBER] 10.08.2022 о 15:20:56, м. Дніпро, вул. Столярова 3, відповідальність за яке передбачена ст. 122 ч. 1 КУпАП, р. 15 п. 15.10. (б) Правил дорожнього руху. Також у згаданому повідомленні зазначене наступне: у відношенні власника (належного користувача) транспортного засобу буде винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. без евакуації/з евакуацією; фото/відеоматеріали транспортного засобу в момент вчинення правопорушення розміщено на офіційному веб-сайті: ipkp.dniprorada.gov.ua Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради; ідентифікатор для доступу до зображень транспортного засобу [NUMBER] (державний номер транспортного засобу); копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності буде надіслано в порядку ст. 279-1 КУпАП за місцем реєстрації власника (належного користувача) транспортного засобу; фотозйомка та/або відеозапис здійснювався за допомогою технічного засобу LOGIC INSTRUMENT FIELDBOOK К 80V2. З вказаного повідомлення відповідача слідує, що ним відносно неї була розглянута справа про адміністративне правопорушення, і за результатами розгляду цієї справи її визнано визнаною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Зазначає, що навіть якщо припустити, що та проїзна частина де вона припаркувалася є тротуаром, в розумінні п.1.10 розділу 1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, як це стверджує відповідач, то дана обставина автоматично не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки положеннями пп. в) п.15.10 розділу 15 ПДР дозволяється стоянка на тротуарах легкових автомобілів та мотоциклів за умови, що для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метра. Як вбачається із фотографій, нею вимога пп.в) п.15.10 розділу 15 ПДР була дотримана, а відтак, притягнення її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за порушення вимог пп. б) п.15.10 розділу 15 вказаних Правил слід визнати неправомірним. Одночасно посилається на постанову Верховного Суду від 18.07.2019 у справі №216/5226/16-а, згідно якої колегія суддів зазначає, що належним доказом правопорушення передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. Таким чином, Верховним Судом встановлено обов`язковість наявності замірів відстані на місце вчинення правопорушення для притягнення до відповідальності особи за порушення встановлених ПДР норм відстаней при стоянці/зупинці. Також позивач звертає увагу суду на те, що на проїзній частині навпроти будинку №3 по вул. Столярова у м. Дніпро відсутня відповідна розмітка синього кольору, інформаційні знаки про можливість і порядок надання послуги мобільного паркування та паркувальний автомат, які б давали водію можливість сприймати таку територію як майданчик для платного паркування. Тому вважає, що постанова відповідача про притягнення її до адміністративної відповідальності серії ІДО № 1020173 є протиправною та підлягає скасуванню судом. Ухвалою суду від 12 вересня 2022 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження. Ухвалою суду від 07 жовтня 2022 року первісного відповідача Інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркування Дніпропетровської міської ради Лєвченкова Володимира Олександровича замінено належним відповідачем Інспекцією з питань контролю за паркування Дніпропетровської міської ради. 21 жовтня 2022 року на офіційну електронну пошту суду від Інспекції з питань контролю за паркування Дніпропетровської міської ради надійшов відзив на адміністративний позов, згідно якого представник просив відмовити у задоволенні адміністративного позову [PERSON] в повному обсязі. На обґрунтування відзиву зазначив, що ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. Приміткою до вказаної статті визначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонений сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 142 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про Правила дорожнього руху» було затверджено Правила дорожнього руху. Абзац 83 п. 1.10 ПДР визначає, що тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном. Абзац 74 п.1.10 ПДР визначає, що проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Інспектором з паркування було зроблено фотофіксацію обставин порушення правил паркування. В режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу Chevrolet, номерний знак [NUMBER] в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано: 1) дату порушення 10.08.2022 року, 2) місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта, по вул. Столярова, буд. 3 у м. Дніпро: географічні координати: 48.4737808, 35.0321737; 4) час вчинення порушення: 15 год. 20 хв. Пункт 15.1. ПДР передбачає: зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху). У населених пунктах зупинка і стоянка транспортних засобів дозволяються на лівому боці дороги, що має по одній смузі, для руху в кожному напрямку без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою 1.1, а також на лівому боці дороги з одностороннім рухом тощо. Згідно з п. 1.10 ПДР, зупинка-припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо). П.п. «б» п. 15.10. ПДР визначено що стоянка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми такими, встановленими з табличками). З матеріалів фотофіксації чітко видно, що транспортний засіб позивача здійснив стоянку по вул. Столярова, 3 у м. Дніпро (не на краю тротуару, що примикає до проїзної частини, а безпосередньо посеред тротуару), чим порушено вимоги п.п. «б» пункту 15.10 розділу 15 Правил дорожнього руху. Однією з умов для застосування винятку щодо заборони стоянки на тротуарі для легкових автомобілів (якщо такі поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2м.), є припаркування автомобілю на краю тротуару, який примикає до проїзної частини. Однак в даному випадку, транспортний засіб позивача під час вчинення правопорушення був припаркований безпосередньо на тротуарі, а не на краю тротуару який примикає до проїзної частини, а отже й відсутня одна з умов для застосування винятку, що міститься в п.п. «в» п. 15.10 ПДР. Для того, щоб розмістити транспортний засіб у такий спосіб, водієві необхідно здійснити рух тротуаром, спричинивши загрозу життю та здоров`ю пішоходів. Окрім цього представник відповідача зазначає, що в постанові Верховного суду від 18.07.2019 року у справі № 2016/5226/16-а на яку посилається позивач, заначено про порушення вимоги п. 15.9 розділу 15 ПДР, в той час [PERSON] була притягнута за порушення вимог п.п. «б» п. 15.10 розділу 15 ПДР. Щодо тверджень позивача про відсутність замірів на фотофіксації, зазначає що оскільки п.п. «б» п. 15.10 ПДР не містить посилання на відстань, у даному випадку відсутня необхідність здійснювати заміри (а.с. 60-65). 24 жовтня 2022 року до суду від [PERSON] надійшла відповідь на відзив на адміністративний позов, згідно якої позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовільнити. На обґрунтування відповіді на відзив зазначила, що положення пп. «б» пункту 15.10 розділу 15 ПДР не регулюють порядок стоянки легкових автомобілів на тротуарах. Це врегулювано положенням пп. «в» пункту 15.10 розділу 15 ПДР. Так, згідно пп. «в» пункту 15.10 розділу 15 ПДР, положення якого цитує і сам відповідач, стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м. Тобто, стоянка легкових автомобілів та мотоциклів дозволяється ПДР на тротуарах за умови, що на тротуарі для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метра. При цьому, у п.п.«в» пункту 15.10 розділу 15 ПДР не вказується, що легкові автомобілі та мотоцикли, мають бути поставлені на краю тротуару, що примикає до проїзної частини. Таким чином, відповідачем, на обґрунтування власних заперечень проти позову, свідомо перекручується точний зміст пп. «в» пункту 15.10 розділу 15 Правил дорожнього руху. Крім того, доказів того, що відповідачем здійснювався замір відстані від місця стоянки належного їй автомобіля Chevrolet Kalos, д.н.з. [NUMBER] до відрізку тротуару, де здійснюють рух пішоходи, за допомогою якого можливо було б встановити, що на тротуарі для руху пішоходів залишилося менше 2 метрів, матеріали справи не містять. Як вбачається із фотографій, вважає, що нею вимога пп.в) п.15.10 розділу 15 ПДР була дотримана, а відтак, притягнення її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за порушення вимог пп.б) П.15.10 розділу 15 вказаних Правил слід визнати неправомірним. Крім того позивач зауважила, що з урахуванням висновків, які містяться у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 29.09.2020 року у справі №199/2901/20, факт порушення нею правил паркування транспортних засобів не може вважатися зафіксованим в установленому порядку, а також інспектором не були виконанні вимоги ст. 280 КУпАП (а.с. 69-72). Інших заяв та клопотань по суті справи до суду не надходило. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач надала клопотання про розгляд справи без її участі на підставі наявних в матеріалах справи доказів та з урахуванням адміністративного позову, та відповіді на відзив. Просила адміністративний позов задовільнити в повному обсязі (а.с. 84). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомили, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, заяви про розгляд справи без участі їх представника до суду не надходило, у відзиві просили в задоволенні позову відмовити. Виходячи з вищевикладеного, є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень сторонами по справі відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно з постановою серії ІД № 01020173 від 10.08.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, прийнятої інспектором з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Лєвченковим В.О. на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 10.08.2022 року о 15 годині 20 хвилини транспортним засобом «Chevrolet», реєстраційний номер [NUMBER] , порушено правило зупинки, стоянки, паркування за адресою: м. Дніпро, вул. Столярова, 3, а саме здійснено стоянку на тротуарі (у місці не позначеному відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками), чим порушено вимоги пп. б) п. 15.10. розділу 15 ПДР (а.с. 9, 12). Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Частиною 1, 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Велика палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 року у справі № 520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч. 1 цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - з накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти (станом на дату винесення спірної постанови) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Приміткою до вказаної статті визначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 142 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 2793 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису). Частиною 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху (надалі - ПДР) затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Підпунктом б) п. 15.10. ПДР встановлено, що стоянка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками). Відповідно до п. 1.10. ПДР визначено: тротуар - це елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном; проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів; стоянка - це припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу. Пункт 15.1. ПДР передбачає: зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху). З представлених фотографій чітко вбачається, що 10.08.2022 року з 15 години 11 хвилин по 15 годину 20 хвилин, тобто більше 5 хвилин транспортним засобом ««Chevrolet», реєстраційний номер [NUMBER] , здійснено стоянку на тротуарі (не на краю тротуару, що примикає до проїзної частини, а безпосередньо посеред тротуару) по вул. Столярова, буд. 3 в м. Дніпро (а.с. 9, 23-24, 50). Позивач, посилаючись на п.п. «в» п. 15.10 ПДР, який визначає, що стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м, вказує, що його автомобіль було розташовано таким чином, що він не створював перешкоди для руху пішоходів та інших учасників руху, для руху пішоходів залишалось більше 2 м, відтак, відсутній факт порушення ПДР, так само як і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України. Зі змісту норми п.п. «в» п. 15.10 ПДР України слідує, що водій наділяється правом на здійснення стоянки автомобіля на тротуарі за умови одночасного дотримання трьох вимог, а саме: стоянка здійснюється легковим автомобілем та мотоциклом; стоянка здійснюється на краю тротуару; стоянка здійснюється таким чином, що для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м. Однак в даному випадку, транспортний засіб позивача під час вчинення правопорушення був припаркований безпосередньо на тротуарі, а не на краю тротуару який примикає до проїзної частини, оскільки згідно наданих фотознімків, проїзна частина йде по [ADDRESS] , як вбачається з фото, далі спочатку йде одна тротуарна зона - "Алея закоханих"яка прилягає до проїздної частина, а потім за нею йде інша тротурна зона яка межує з алеєю, де саме і припаркувалася, [PERSON] , а отже в даному випадку відсутня одна з умов для застосування винятку, що міститься в пп. «в» п.15.10 ПДР. Оскільки матеріалами фотофіксації підтверджується здійснення позивачем стоянки безпосередньо на тротуарі, а не на краю тротуару, що примикає до проїзної частини, посилання позивача щодо дотримання останнім п.п. «в» п. 15.10 ПДР є необґрунтованим та судом до уваги не приймається. Отже, позивачем як власником транспортного засобу порушено п.п. б) п. 15.10. ПДР. Окрім цього, в судовому засіданні було оглянуто детальну мапу міста Дніпро, а саме району міста де знаходиться вул. Столярова та встановлено, що позивачу [PERSON] для того щоб розмістити транспортний засіб у такий спосіб за адресою: вул. Столярова, 3 у м. Дніпро, необхідно було здійснити рух тротуаром, а саме проїхати приблизно 50,00 метрів (а.с. 85), спричинивши загрозу життю та здоров`ю пішоходів, що є порушенням ПДР України. Виходячи із місця розташування транспортного засобу на тротуарі, дії кваліфіковано Інспектором за ч. 1 ст. 122 КУпАП вірно. Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що оскаржувана постанова є правомірною, факт порушення ПДР знайшов своє підтвердження в матеріалах справи, позивач є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення, постанова винесена уповноваженою на те особою із дотриманням передбаченої законом процедури. Зважаючи на вказане, суд доходить висновку, що заявлений позов є безпідставним та задоволенню не підлягає. З огляду на відмову у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати компенсації не підлягають.

Результат розгляду: denied