Рішення адміністративного суду від 2023-07-12 00:00:00+03

У листопаді 2021 року [PERSON] звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовною заявою до Начальника Київської митниці Державної митної служби України Сілюка Сергія про скасування постанови у справі про порушення митних правил. В обгрунтування позову вказав, що постановою начальника Київської митниці Державної митної служби України Сергієм Сілюком у справі про порушення митних правил № 2056/10000/21 від 28 жовтня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України: (ID) картка № [NUMBER] , орган видачі 8030, РНОКПП: [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34 000, 00 грн. (тридцять чотири тисячі гривень 00 коп.). Позивач вважає, що вказана постанова є незаконною, оскільки відповідач виніс постанову в справі про порушення митних правил незаконно і взагалі не мав права накладати адміністративне стягнення. Разом з позовом подав клопотання про поновлення процесуального строку на оскарження постанови у справі про порушення митних правил № 2056/10000/21 від 28 жовтня 2021 року, оскільки вказану вище постанову отримав лише 13.11.2021 року, що підтверджується копією роздруківки поштового трекінгу. У зв`язку з викладеним, просив суд позов задовольнити, скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 2056/10000/21 від 28 жовтня 202 року та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. За наведених обставин, ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 30.12.2021 року відкрито провадження у справі, а її розгляд призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, який роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи. У судове засідання позивач не з`явився, про розгляд заяви повідомлений належним чином, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд заяви повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, відзив на позов не подавав. Відповідно до ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України), неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній даних. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає,що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та не чинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до ч.4 ст.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП )- питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України (далі - МК України). Так, матеріалами справи встановлено, що постановою начальника Київської митниці Державної митної служби України Сергієм Сілюком у справі про порушення митних правил № 2056/10000/21 від 28 жовтня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України: (ID) картка № [NUMBER] , орган видачі 8030, РНОКПП: [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34 000, 00 грн. Відповідно до вказаної постанови 05.08.2021 р. у відділі митного оформлення № 1 митного поста «Київ центральний» Київської митниці за митною декларацією типу ІМ АА № UA 1001140/2021/368196 громадянкою [PERSON] , на підставі Закону України від 15.04.2021 р. № 1403-1Х «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України», оформлено транспортний засіб BMW 525 TDS № [NUMBER] . Відповідно до інформації електронної бази даних АСМО «Інспектор» Транспортний засіб BMW 525 TDS, VIN № [NUMBER] , р/н [NUMBER] ввезений на митну територію України 06.04.2018 р. громадянином [PERSON] в режимі транзиту через відділи митного оформлення № 1 та № 3 митного поста «Нові Яриловичі», пункт пропуску «Нові Яриловичі - Нова Гута». Згідно із абзацами 1 та 3 ч. 5 ст. 380 МК України тимчасово ввезені Транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання дохлдів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння або розпорядження іншим особам. Громадянин [PERSON] передав вищезазначений транспортний засіб на території України іншій особі, чим порушив вимоги ст. 380 МК України. Таким чином, в діях громадянина [PERSON] вбачаються ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 4 ст. 469 МК України, а саме: передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України. Позивач вважає що вказана постанова є незаконною. Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (МК України). Посадова особа, при розгляді справи про порушення митних правил у відповідності до вимог ст.489 МК України, зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок у правління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер свої дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. Як вказано в постанові начальника Київської митниці Державної митної служби України Сергієм Сілюком у справі про порушення митних правил № 2056/10000/21 від 28 жовтня 2021 року відповідно до інформації електронної бази даних АСМО «Інспектор» транспортний засіб BMW 525 TDS, VIN № [NUMBER] , р/н [NUMBER] ввезений на митну територію України 06.04.2018 р. громадянином [PERSON] в режимі транзиту через відділи митного оформлення № 1 та № 3 митного поста «Нові Яриловичі», пункт пропуску «Нові Яриловичі - Нова Гута». Відповідно до висновку у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року у справі № 689/1980/16-а, зазначено, що користування або розпорядження транспортними засобами особистого користування, які ввезені з метою транзиту через митну територію України, не є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України. Так, Верховний Суд, у вказаній вище постанові враховуючи висновок Конституційного Суду України (рішення №1-рп/2015 від 31.03.2015), зазначив, що в ч. 2 ст. 469 МК України чітко визначені дії, бездіяльність та умови, які кваліфікуються як правопорушення щодо товарів, митне оформлення яких не закінчено або які перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем чи приміщенні в режим митного складу. Такий митний режим, як тимчасове ввезення, не зазначений у вказаних положеннях Кодексу. За наслідками вказаного рішення Конституційного Суду України № 1-рп/2015 законодавець вніс ряд змін до законодавства України, зокрема, статтю 469 МК України доповнено частиною 4 згідно із Законом № 2612-VІІІ від 08.11.2018 року, якою визначено, що передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян". Згідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Таким чином, транспортний засіб BMW 525 TDS, VIN № [NUMBER] , р/н [NUMBER] ввезений на митну територію України 06.04.2018 р., а зміни до Закону (Митного кодексу України), які передбачають порушення митних правил і відповідальність за це введено в дію, згідно і Законом № 2612-VIII від 08.11.2018. Відповідно до частини другої ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Зазначене положення поширюється на доказування правовірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з яким закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. Згідно із вимогами ч.1 ст.530 МК України, законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю. Згідно приписів ч.ч.1, 2 ст.531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ст.55 Конституції України). Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Враховуючи наведене, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад правопорушення за ч.4 ст.469 МК України. Відповідач, не маючи ніяких доказів порушення позивачем митних правил, передбачених ч.4 ст.469 МК України визнав останнього винним та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу. З приводу поновлення строку на оскарження постанови про порушення митних правил суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 та ч.4 ст.529МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому КАС України. Скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений КУпАП. У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом. Відповідно до ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). При цьому суд враховує, що оскаржувана постанова від 28 жовтня 2021 року винесена відповідачем без участі позивача та направлена відповідачем позивачу рекомендованим поштовим відправленням 02.11.2021 року, що підтверджується копією конверту, що мітить дані на поштовий трекінг. Так, відповідно до копії роздруківки поштового трекінгу, 13.11.2021 року [PERSON] отримав вказану постанову та 22.11.2022 року засобами поштового зв`язку направив до суду позовну заяву, а відтак суд вважає, що встановлений ч. 2 ст. 286 КАС України 10-денний строк на її оскарження підлягає поновленню як такий, що пропущений з поважних причин. Враховуючи наведене, дослідивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід поновити позивачу строк звернення до суду з вказаним позовом. При цьому слід зазначити, що відповідно до норм КАС України, суд не наділений повноваженнями закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Вказані процесуальні дії відносяться до компетенції органу, який розглянув справу. Судом має досліджуватись лише питання законності постанови посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 200/14811/16-а. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Начальника Київської митниці Державної митної служби України Сілюка Сергія про скасування постанови у справі про порушення митних правил, підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial