Рішення адміністративного суду від 2024-02-26 00:00:00+02

Короткий зміст позовних вимог. У липні 2023 року [PERSON] звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі ГУ ПФУ в Миколаївській області), в якому просив: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування доплати до пенсії, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07. 2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі Постанова №713); -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~зобов`язати провести перерахунок та виплату пенсії із включенням, до її складу, щомісячної доплати в розмірі 2000 грн, згідно Постанови №713, починаючи з 01.07.2021. В обґрунтування заявлених вимог позивач пояснив, що, відповідно до Постанови №713, ГУ ПФУ в Миколаївській області зобов`язано з 01 липня 2021 року щомісячно здійснювати доплату до його пенсії в сумі 2000 грн. Короткий зміст рішення суду першої інстанції. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2023 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Відмовляючи в позові, суд першої інстанції, спираючись на приписи абзацу 2 пункту 1 Постанови №713, вважав, що особам, яким пенсія призначена після 01.03.2018 щомісячна доплата до пенсії в сумі 2000 грн. не встановлюється. Оскільки пенсія позивачу призначена з 13.10.2018 він не має права на щомісячну доплату до пенсії в сумі 2000 грн. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Скаржник вважає, що суд першої інстанції неправильно розтлумачив положення Постанови №713, абзац 2 пункту 1 якої, передбачає, що особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 р., розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 року або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту. Отже, скаржник вважає, що має право на щомісячну доплату до пенсії в сумі 2000 грн. ГУ ПФУ в Миколаївській області, скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, зазначає про її необґрунтованість та просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Доводи відзиву відтворюють позицію суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову. Ураховуючи, що апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження. Фактичні обставини справи. [PERSON] перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та з 13.10.2018 йому призначена пенсія, відповідно до Закону №2262. 12.05.2021 Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки виготовив оновлену довідку про грошове забезпечення позивача №9/1/4160 про розмір грошового забезпечення. На виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 у справі 400/4794/21 ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснило перерахунок пенсії позивача, на підставі довідки від 12.05.2021 № 9/1/4160. 07.06.2023 позивач звернувся із заявою до ГУ ПФУ в Миколаївській області, в якій просив провести перерахунок та виплату йому пенсії, із включенням, до її складу, щомісячної доплати у розмірі 2000 грн., згідно з Постанови №713, починаючи з 01.07.2021. ГУ ПФУ в Миколаївській області листом від 26.06.2023 повідомлено, оскільки пенсія призначена після 01.03.2018, підстави для встановлення щомісячної доплати у розмірі 2000 грн., згідно Постанови №713 відсутні. Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції. Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке. Колегія суддів вважає, що визначальним, у межах даної справи є питання, чи має право пенсіонер на щомісячну доплату до пенсії в сумі 2000 грн., передбачену Постановою №713, у разі якщо пенсію йому призначено після 01.03.2018. Згідно з абзацом 1 пункту 1 Постанови №713, установлено з 1 липня 2021 р. особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р. відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону. Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Постанови №713 особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 р., розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 р. або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту. Абзацом 3 пункту 1 Постанови №713, визначено, що у разі коли пенсія особам, зазначеним, зокрема, в абзаці першому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 р., щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру. Обставини справи свідчать, що пенсія позивачу була призначена після 01 березня 2018 року, а саме: 13 жовтня 2018 року. Аналіз абзацу 2 пункту 1 Постанови №713 дає підстави колегії суддів дійти висновку, що позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в сумі 2000 грн. з 01 липня 2021 року, оскільки цим пунктом чітко визначено, що особам, яким призначено пенсію після 1 березня 2018 року встановлюється відповідна щомісячна доплата. Таким чином, колегія суддів вважає помилковими твердження суду першої інстанції, що призначення пенсії після 01 березня 2018 року позбавляє права на отримання щомісячної доплати в сумі 2000 грн., передбаченої Постановою №713. Також колегія суддів вважає, оскільки вказана щомісячна доплата до пенсії не була встановлена позивачу, належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо невстановлення з 01.07.2021 [PERSON] щомісячної доплати, передбаченої пунктом 1 Постанови №713 та зобов`язання її встановити та проводити виплати з 01.07.2021. Підстав для розподілу судових витрат у даній справі немає, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору та, відповідно, його не сплачував. За таких обставин справи, колегія суддів вважає, що наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову. У відповідності до вимог пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. На думку колегії суддів, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що виражається у неправильному тлумаченні закону. Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково. Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Результат розгляду: granted