Рішення адміністративного суду від 2022-02-04 00:00:00+02

12 травня 2021 року [PERSON] звернувся до адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, в якому просив: - визнати протиправними дії Головного управління щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 83% до 70% сум грошового забезпечення при перерахунку та виплаті пенсії (пенсії за вислугу 31 років), та відмови у перерахунку пенсії, виходячи з розміру 83% відповідних сум грошового забезпечення, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення [PERSON] (станом на 5 березня 2019 року у відповідності до положень постанови КМУ від 30.08.2014 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб"), складеної Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 15.07.2020 року за №11/385, за посадою офіцера сектору по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу по південному регіональному управлінню Державної прикордонної служби України, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 4 січня 2021 року у справі №420/11177/20, які (протиправні дії), які мали своє вираження у листах відповідача: за №1500-0308-8/38525 від 30.03.2021 року та за №1500-0203-8/55870 від 05.05.2021 року; - зобов`язати Головне управління перерахувати та виплатити з 1 квітня 2019 року позивачу, виходячи з розміру 83% відповідних сум грошового забезпечення, на підставі довідки №11/385 від 15.07.2020 року про розмір грошового забезпечення [PERSON] станом на 5 березня 2019 року у відповідності до положень постанови КМУ від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", рішення Одеського окружного адміністративного суду від 4 січня 2021 року у справі №420/11177/20 за посадою, відповідною (аналогічною) його штатній посаді офіцера сектору по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу по Південному регіональному управлінню Державної прикордонної служби України, без обмеження максимального розміру пенсії, із врахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням підполковник, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, надбавки за кваліфікацію клас майстра, премії та інших складових грошового забезпечення. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 1 червня 2021 року до участі у справі в якості другого відповідача залучено Пенсійний фонд України. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року адміністративний позов [PERSON] задоволений частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо зменшення з 1 квітня 2019 року перерахованої [PERSON] основного розміру пенсії за вислугу років 83% на 70% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії. Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок та виплату з 1 квітня 2019 року [PERSON] пенсії з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 83% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії та з урахуванням раніше виплачених сум на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 15.07.2020 року №11/385. Зобов`язано Пенсійний фонд України виплатити з 1 квітня 2019 року перераховану пенсію позивача з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 83% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії та з урахуванням раніше виплачених сум на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 15.07.2020 року №11/385 В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням Пенсійний фонд України подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначається, що зобов`язання з виплати пенсії, покладене судом першої інстанції на Пенсійний фонд України, не узгоджується з чинним законодавством, та застосоване без врахування розмежування компетенції Пенсійного фонду України та Головного управління та без врахування можливості реального виконання такого зобов`язання Фондом. Також апелянт вважає, що залучення Пенсійного фонду в якості співвідповідача, суд не дотримався вимог статті 48 КАС України. Окрім викладеного, апелянт вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду. Позивач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження. Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзив на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції [PERSON] є пенсіонером Збройних Сил України та перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Одеській області. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 липня 2020 року у справі №420/3982/20 визнано неправомірними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови [PERSON] у перерахунку та виплаті різниці в пенсії за вислугу років, обчисленої із застосуванням 83 відсотки відповідних сум грошового забезпечення. ГУ ПФУ в Одеській області зобов`язано провести перерахунок пенсії [PERSON] у розмірі 83 відсотки відповідних сум грошового забезпечення з 1 січня 2018 року та провести виплату донарахованих сум пенсії після її перерахунку у розмірі 83 відсотків грошового забезпечення. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 4 січня 2021 року у справі №420/11177/20 визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення [PERSON] (станом на 5 березня 2019 року у відповідності до положень постанови КМУ від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб"), складеної Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 15.07.2020 року за №11/385 за посадою офіцер сектору по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу Південного РУ ДПС України. ГУ ПФУ в Одеській області зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 1 квітня 2019 року на підставі оновленої довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 15.07.2020 року за №11/385 про розмір грошового забезпечення [PERSON] станом на 5 березня 2019 року, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з урахуванням виплачених сум. На виконання рішення суду по справі №420/11177/20 пенсійним органом було проведено перерахунок пенсії [PERSON] , однак перерахунок був здійснений без врахування рішення суду у справі №420/3982/20, яким зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок пенсії [PERSON] у розмірі 83 відсотки відповідних сум грошового забезпечення з 1 січня 2018 року та провести виплату донарахованих сум пенсії після її перерахунку у розмірі 83 відсотків грошового забезпечення. Зазначене зумовило [PERSON] звернутися до суду з даним позовом. Частково задовольняючи його позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що пенсійний орган при кожному наступному перерахунку пенсії позивача повинен застосовувати належний відсоток розміру його грошового забезпечення для перерахунку пенсії, право на який останній здобув задовго до внесення відповідних змін до закону, а саме 83%. З метою ефективного захисту прав позивача суд зобов`язав Пенсійний фонд України виплатити з 1 квітня 2019 року перераховану пенсію позивача з урахуванням раніше виплачених сум. Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції, колегія суддів насамперед зазначає, що оскільки доводи апеляційної скарги стосуються лише висновків суду першої інстанції щодо зобов`язання апелянта вчинити дії з фінансування виплати перерахованої пенсії, оскаржуване рішення суду першої інстанції переглядається у вказаній частині відповідно до частини першої статті 308 КАС України. Так, частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон №2262-ХІІ) згідно з якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Частинами першою та дугою статті 52 цього Закону передбачено, що пенсіонерам з числа військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання. Іншим особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно з цим Законом, пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України через установи відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" за місцем фактичного проживання пенсіонера на підставі відповідних документів, що оформляються органом Пенсійного фонду України. Отже, пенсія призначена позивачу відповідно до Закону №2262-ХІІ виплачується органом Пенсійного Фонду України за а місцем його фактичного проживання. Механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві (далі - органи Пенсійного фонду) визначено Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки у банках, що затверджений постановою КМУ №1596 від 30.08.1999 року (далі Порядок №1596). За приписами абзацу 2 пунктів 4 цього Порядку сума пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду в уповноваженому банку. У разі відсутності в одержувача поточного рахунка такі виплати можуть проводитися органами Пенсійного фонду шляхом переказу коштів одержувачу без відкриття рахунка через банк, який є уповноваженим на провадження розрахунково-касових операцій з коштами Пенсійного фонду України, визначений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21 січня 2004 р. №25 "Про визначення уповноваженого банку, який провадить розрахунково-касові операції з коштами Пенсійного фонду України" (Офіційний вісник України, 2004 р., №3, ст. 127). Таким чином, вказаний Порядок визначає механізм виплати пенсій головними управліннями Пенсійного фонду України шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії в уповноважених банках. Механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам у готівковій формі за зазначеним у заяві місцем їх фактичного проживання в межах України організаціями, що згідно із законодавством мають право здійснювати виплату і доставку пенсій та грошової допомоги визначено Порядком виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженого постановою КМУ №1279 від 16.12.2020 року (далі Порядок №1279). Згідно приписів пункту 2 цього Порядку №1279 (в редакції чинній до 01.04.2021 року) у цьому порядку терміни вживаються у такому значені, зокрема: виплатний об`єкт - відокремлений підрозділ (філія, представництво, відділення тощо) уповноваженої організації, який надає послуги із безпосередньої виплати і доставки пенсій та грошової допомоги їх одержувачам за місцем фактичного проживання в межах України; одержувач - особа, якій безпосередньо призначено пенсію, грошову допомогу (її законний представник), а в разі смерті особи, якій безпосередньо призначено пенсію, грошову допомогу, - особа, яка має право на отримання допомоги на поховання та недоотриманої суми пенсії, грошової допомоги; пенсія - призначена особі щомісячна пенсійна виплата (щомісячне довічне грошове утримання) з урахуванням передбачених законодавством надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсії; уповноважена організація - організація, що здійснює виплату і доставку пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України та згідно із законодавством має право надавати такі послуги; уповноважений орган - Пенсійний фонд України, головне управління Пенсійного фонду України в області, м. Києві, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення місцевої держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради, центр з нарахування та здійснення соціальних виплат. З урахуванням змін, внесених постановою КМУ №277 від 29.03.2021 року, з 1 квітня 2021 року, уповноважений орган це головне управління Пенсійного фонду України в області, м. Києві, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення місцевої держадміністрації, виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її утворення) ради, центр з нарахування та здійснення соціальних виплат. Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Порядку №1279, виплатний об`єкт - відокремлений підрозділ (філія, представництво, відділення тощо) уповноваженої організації, який надає послуги із безпосередньої виплати і доставки пенсій та грошової допомоги їх одержувачам за місцем фактичного проживання в межах України; З аналізу зазначених вище норм вбачається висновок, що Порядок №1596 та Порядок №1279 лише визначають механізми виплати пенсій зокрема шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії в уповноважених банках, або шляхом видачі сум пенсії безпосередньо у виплатному об`єкті або з доставкою до дому в обумовлений час. Визначення наведеними Порядками механізми та процедури, за якими пенсіонер фактично може отримати пенсію, узгоджується із приписами часин першої та другої статті 52 Закону №2262-ХІІ, та не покладає на Пенсійний фонд України обов`язку здійснювати виплату пенсії пенсіонерам, оскільки Пенсійний фонд України, відповідно до покладених на нього завдань здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, що прямо передбачено підпунктом 4 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою КМУ №280 від 23.07.2014 року (в редакції постанови КМУ №1279 від 16.12.2020 року). Ураховуючи, що "забезпечення фінансування виплат пенсій" не є тотожним поняттю "виплати пенсій", колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про покладення на Пенсійний фонд України обов`язку виплати позивачу перерахованої пенсії, адже обов`язок з виплати пенсії покладений нормою закону саме на територіальні пенсійні органи. В даному випадку це ГУ ПФУ в Одеській області, і якій у відповідності до підпункту 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного Фонду України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою Правління ПФУ №28-2 від 22.12.2014 року (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України №40/26485 від 15.01.2015) здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом №2262-ХІІ. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково зобов`язав Пенсійний фонд України здійснити виплату перерахованої пенсії позивача, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню. Поряд з цим, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з посиланням апелянта на постанову Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19, оскільки обставини у даній справі не є тотожними. Зокрема у справі №240/12017/19 позивач оскаржував відмову пенсійного органу у проведенні перерахунку та виплати йому заборгованості з державної пенсії у розмірі 10 (десяти) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком згідно із статтями 50, 54 Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Поряд з цим слід додати, що ухвалою суду першої інстанції від 01.06.2021 року позивачу поновлено строк звернення до адміністративного суду, і апеляційна скарга відповідача не містить жодного доводу та аргументу щодо незгоди з викладеними в неї висновками суду. Що стосується посилання апелянта про залучення його до розгляду даної справи в якості співвідповідача в порушення приписів статті 48 КАС України, то зазначене не є безумовною підставою в розумінні частини третьою статті 317 КАС України, для скасування рішення суду. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. За приписами частини першої та частини другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Оскільки при постановленні рішення в частині зобов`язання Пенсійного фонду України здійснити фінансування виплати перерахованої позивачу пенсії, суд першої інстанції припустився неправильного застосування норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої у відповідній частині підлягає скасуванню. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін. Відтак апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню.

Результат розгляду: partial