Рішення адміністративного суду від 2022-06-30 00:00:00+03

І. Короткий зміст позовних вимог 1. У січні 2021 року [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Херсонської обласної прокуратури (далі - відповідач-1), Четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) (далі - відповідач-2, кадрова комісія, комісія), Офісу Генерального прокурора (далі - відповідач-3), у якому просив: 1.1. визнати протиправним та скасувати рішення кадрової комісії від 24 листопада 2020 року № 18; 1.2. визнати протиправним та скасувати наказ Херсонської обласної прокуратури від 23 грудня 2020 року № 929к про звільнення позивача з посади прокурора Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області та з органів прокуратури; 1.3. поновити [PERSON] на посаді прокурора Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області та в органах прокуратури з 29 грудня 2020 року; 1.4. стягнути з Херсонської обласної прокуратури на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу із розрахунку 2597,36 грн за кожен робочий день, починаючи з 30 грудня 2020 року по день прийняття рішення суду у цій справі включно. 2. На обґрунтування позову позивач зазначив, що вважає своє звільнення незаконним з огляду на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року № 113-ІХ (далі - Закон № 113-IX) передбачена реорганізація органів прокуратури з одночасним запровадженням атестації прокурорів, у той час, як Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон № 1697-VII) до прийняття Закону № 113-ІХ не передбачав жодних конкурсів чи атестацій для переведення до іншого органу прокуратури. На переконання позивача, у такий спосіб Закон № 113-ІХ нівелює гарантії незалежності прокурорів, оскільки спричинює масове незаконне звільнення працівників прокуратури та нехтування їх соціальними правами й гарантіями, встановленими Конституцією України та Кодексом законів про працю, тобто має дискримінаційний характер. Крім того, позивач наполягав на відсутності підстав для його звільнення на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону № 1697-VII, оскільки, у даному випадку, мало місце перейменування однієї зі складових системи прокуратури, зокрема, прокуратури Херсонської області на Херсонську обласну прокуратуру без ліквідації чи реорганізації вказаної державної установи. Також не було прийнято жодного рішення про ліквідацію Генічеської місцевої прокуратури, в якій працював позивач. Наведене свідчить про ненастання події, з якою пов`язана можливість застосування положень пункту 9 частини першої статті 51 Закону № 1697-VII. 3. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідачі-1, 3 у відзивах на позов зазначили, що за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора позивач набрав 57 балів, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту. Ці відомості відображені у відповідній відомості, яку позивач підписав власноручно без зауважень, чим підтвердив достовірність результатів. Під час проходження атестації позивач не звертався до робочої групи з приводу збоїв роботи комп`ютерного обладнання чи з інших питань. У зв`язку з цим, кадрова комісія,

Результат розгляду: denied