Рішення адміністративного суду від 2024-05-10 00:00:00+03

22.12.2023р. військова частина [NUMBER] звернулася до суду з позовом до Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов від 07.11.2023р.: ВП №69776664; ВП №69776679 про накладення штрафів у розмірі 5100грн., за невиконання без поважних причин судового рішення щодо нарахування та виплати [PERSON] грошової допомоги на оздоровлення за 2013-2017 роки та індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 28.02.2018р. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.02.2024р. у задоволенні позову відмовлено з підстав не повідомлення боржником державного виконавця, на момент винесення оскаржуваних постанов, про виконання судового рішення або наявність поважних причин, що унеможливлюють його виконання. Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Апелянт зазначає, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.08.2021р. у справі №420/9380/21 у липні 2023р. військовою частиною здійснено нарахування та виплату [PERSON] грошової допомоги на оздоровлення за 2013-2017 роки у розмірі 10748,38грн.; індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 28.02.2018р. у розмірі 4435,66грн., що свідчить про протиправність оскаржуваних постанов. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню. Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.08.2021р. у справі №420/9380/21 (набрало законної сили 21.04.2022р.) зобов`язано військову частину [NUMBER] здійснити перерахунок розміру грошової допомоги на оздоровлення [PERSON] за 2013-2017 роки, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та здійснити виплату донарахованих сум; зобов`язано військову частину [NUMBER] нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 28.02.2018р. 18.07.2022р. Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи у справі №420/9837/23. /а.с.21-22, 36/ Постановою державного виконавця від 06.09.2022р. відкрито виконавче провадження №69776664 з виконання виконавчого листа №420/9380/21, виданого 18.07.2022р. Одеським окружним адміністративним судом щодо нарахування та виплати [PERSON] грошової допомоги на оздоровлення за 2013-2017 роки. У зазначеній постанові вказано про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. /а.с.37/ Постановою старшого державного виконавця від 07.11.2023р. ВП №69776664 накладено на військову частину [NUMBER] штраф у розмірі 5100грн. за невиконання без поважних причин судового рішення. Вищезазначеною постановою встановлено, що боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження 14.09.2022р., але станом на 07.11.2023р. не надав документи, що підтверджують виконання судового рішення у визначений законом строк. /а.с.52/ Постановою державного виконавця від 07.09.2022р. відкрито виконавче провадження №69776679 з виконання виконавчого листа №420/9380/21, виданого 18.07.2022р. Одеським окружним адміністративним судом щодо виплати [PERSON] індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 28.02.2018р. У зазначеній постанові вказано про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. /а.с.22/ Постановою державного виконавця від 07.11.2023р. ВП №69776679 накладено на військову частину [NUMBER] штраф у розмірі 5100грн. за невиконання без поважних причин судового рішення щодо виплати [PERSON] індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 28.02.2018р. Вищезазначеною постановою встановлено, що боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження 14.09.2022р., але станом на 07.11.2023р. не надав документи, що підтверджують виконання судового рішення у визначений законом строк. /а.с.32/ Не погоджуючись з постановами про накладення штрафу за невиконання без поважних причин судового рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом. Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла до наступних висновків. Згідно з ч.2\~ ст.19 Конституції України\~ органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений\~ Конституцією\~ та законами України. Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VIII (надалі\~ - Закон України №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені\~ Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього\~ Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього\~ Закону\~ підлягають примусовому виконанню. Статтею 3 Закону України №1404-VIII визначено перелік документів, що підлягають примусовому виконанню, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами. Відповідно до ч.1\~ ст.18 Закону України №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Так, згідно ч.2\~ ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Частиною 3 вищезазначеної статті встановлено, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Згідно ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною). Відповідно до ч.1\~ ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч.6\~ ст.26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. При цьому, частиною 2 вищезазначеної статті встановлено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього. Статтею 75 Закону України №1404-VІІІ\~ передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії. Відповідно до цієї норми, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, невиконання боржником рішення суду, за яким він зобов`язаний вчинити певні дії у строки, визначені законодавством, без наявності для цього поважних причин, тягне за собою відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі 5100грн. (для юридичних осіб), а у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин у вигляді штрафу у подвійному розмірі\~ 10200грн. За аналізом наведених норм, накладення штрафу за невиконання та повторне невиконання судового рішення можливо лише у випадку, якщо таке невиконання відповідно до положень ч.2 ст.75\~ та ч.1 та 2 ст.89 Закону України №1404-VІІІ мало місце без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього. Як вбачається з оскаржуваних постанов, державним виконавцем встановлено, що боржник отримав постанови про відкриття виконавчих проваджень, але станом на 07.11.2023р. не надав документи, що підтверджують виконання судового рішення у визначений законом строк. Апелянт зазначає, що 13.07.2023р. рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.08.2021р. у справі №420/9380/21 військовою частиною виконано. Так, відповідно до ч.ч.1, 3 ст.18 Закону України №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону Тобто, Законом України №1404-VIII надано виконавцю право проводити перевірку виконання боржниками рішень з метою виконання покладеного на нього обов`язку забезпечення примусового виконання судового рішення. При цьому, згідно ч.ч.4-5, 8 ст.19 Закону України №1404-VIII сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Боржник зобов`язаний: надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій. Тобто, ст.19 Закону України №1404-VIII встановлений обов`язок боржника у виконавчому провадженні не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником. Як вбачається з постанов державного виконавця від 06.09.2022р. ВП №69776664 та від 07.09.2022р. ВП №69776679, в них вказано про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. /а.с.22/ Водночас, оскаржуваними постановами встановлено, що боржник нібито отримав постанови про відкриття виконавчих проваджень, але станом на 07.11.2023р. не надав документи, що підтверджують виконання судового рішення у визначений законом строк. При цьому, відсутні докази отримання військовою частиною [NUMBER] постанов про відкриття виконавчих проваджень від 06.09.2022р. ВП №69776664 та від 07.09.2022р. ВП №69776679 та будь-які дії державного виконавця (направлення вимоги боржнику) з метою встановлення обставин виконання/не виконання судового рішення. Таким чином, на момент винесення оскаржуваних постанов про накладення на військову частину [NUMBER] штрафів за невиконання судового рішення, державний виконавець не пересвідчився про дійсне невиконання боржником судового рішення у справі №420/9380/21, що свідчить про протиправність постанов щодо накладення штрафів. На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає скасуванню.

Результат розгляду: granted