Рішення адміністративного суду від 2022-11-10 00:00:00+02

[PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції (далі за текстом також відповідач), в якому просив: - визнати протиправними та скасувати складений 19.03.2021 Департаментом патрульної поліції акт розслідування нещасного випадку № 874/21 від 19.03.2021 за формою Н - 1 (НПВ) щодо лейтенанта поліції [PERSON] ; - зобов`язати Департамент патрульної поліції провести повторне розслідування нещасного випадку, який трапився 16.12.2020 з лейтенантом поліції [PERSON] відповідно до вимог Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого Наказом МВС України № 705 від 05.10.2020, та з урахуванням установлених судом обставин цієї справи. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Не погодившись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки при вирішенні справи судом першої інстанції не взято до уваги всі обставини справи, допущено порушення норм матеріального права. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що судом першої інстанції не зроблено жодних правомірних висновків стосовно доводів позивача щодо обставин справи. За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю. Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на нормативно-правове обґрунтування, зазначене ним у відзиві на позовну заяву, доводить, що апеляційні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. За результатами апеляційного розгляду відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Відповідно до пункту першого частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), суд \~апеляційної \~інстанції \~розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що [PERSON] проходить службу в територіальному підрозділі Департаменту патрульної поліції - управлінні патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на посаді поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1. До ДПП надійшло повідомлення начальника УПП в Харківській області ДПП про травмування позивача, який 16.12.2020 о 19 год. 30 хв. під час слідування до адміністративної будівлі УПП в Харківській області ДПП послизнувся та впав, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження за адресою: [ADDRESS] . З метою повного та об`єктивного з`ясування всіх причин та обставин травмування позивача 16.12.2020, Наказом начальника УПП в Харківській області ДПП від 15.02.2021 за № 80 призначено службове розслідування. За результатом службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено те, що відповідно до Розстановки сил та засобів роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП з 08 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. 16.12.2020 до несення служби заступив екіпаж «КУПОЛ - 1211» у складі: інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції [PERSON] та поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 лейтенанта поліції [PERSON] . Із пояснень [PERSON] та [PERSON] стало відомо, що 16.12.2020 близько 19 год. 00 хв. від командира взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції [PERSON] надійшла команда, щоб екіпаж «КУПОЛ - 1211» їхав на перезмінку на міському транспорті за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] \~разом з [PERSON] поїхали на метро та доїхавши до станції метро «Київська» на виході зустріли інший піший екіпаж «КУПОЛ - 1212» у складі: інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції [PERSON] та поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції [PERSON] . Рухаючись разом по [ADDRESS] , [PERSON] послизнувся на слизькій дорозі та впав на ліву ногу. Після падіння [PERSON] самотужки не міг дійти до чергової частини УПП в Харківській області ДПП, [PERSON] та [PERSON] допомогли потерпілому дійти до чергової частини для здачі табельної вогнепальної зброї. На місце події було викликано бригаду швидкої медичної допомоги, яка доставила [PERSON] до КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 17» ХМР. З 17.12.2020 по 10.01.2021 [PERSON] проходив амбулаторне лікування в поліклініці ДУ «ТМО МВС України по Харківській області». Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] поставлено діагноз: закрите пошкодження медіальної колатеральної зв`язки, медіальної підтримуючої зв`язки надколінника, остеохондральне пошкодження надколінника з наявністю вільного остеохондрального фрагменту в порожнині суглобу, синовіт лівого колінного суглобу, артралгія /а.с. 137, 138/. За наслідками проведеного розслідування нещасного випадку з позивачем складений Акт від 19.03.2021 за № 874/21 форми Н-1 (НПВ), відповідно до якого вказаний нещасний випадок, що трапився з лейтенантом поліції [PERSON] , стався в період проходження служби не при виконанні службових обов`язків. Позивач, не погоджуючись із висновками Акта розслідування нещасного випадку від 19.03.2021 за № 874/21, уважаючи його протиправним, звернувся до суду з позовом у цій справі. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасування Акта розслідування нещасного випадку від 19.03.2021 за № 874/21. Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін, колегія суддів виходить з такого. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Пунктами 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва. Згідно зі статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 за № 2337-УІІІ (далі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: - знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні обов`язки); - вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; - знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; - підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень. Відповідно до положень ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. За приписами частини першої та третьої статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку, з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчинення нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку. Статтею 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час проведення службового розслідування поліцейський мас право на захист, що полягає: в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій; поданні клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; ознайомленні з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; поданні скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуванні правничою допомогою. Частиною першою статті 19 Дисциплінарного статуту встановлені вимоги саме до висновку службового розслідування, в якому зазначаються наступні відомості: дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для призначення службового розслідування; обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; пояснення поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку. Частиною 2 статті 22 Дисциплінарного статут Національної поліції визначено, що наказ видається лише у випадку застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Разом з цим, Статут визначає такі види стягнень, як: 1) зауваження, 2) догана, 3) сувора догана, 4) попередження про неповну службову відповідність, 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь, 6) звільнення з посади, 7) звільнення із служби в поліції. Положеннями підпунктів 3.1 та 3.2 пункту 3 Інструкції з охорони праці при виконанні службових обов`язків, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 07.08.2019 за № 1396 визначено, що професійна безпека працівника поліції в значній мірі визначається правильністю вибору тактики реагування на конкретну ситуацію, при виникненні сумнівів в оцінці ситуації, слід віддати перевагу розрахунку на гірше, і відповідно продумати свої дії наперед. Основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, врегулювання за участю відповідних органів державної влади відносин між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлення єдиного порядку організації охорони праці в Україні визначені Законом України "Про охорону праці" від 14.10.1992, № 2694-ХІІ (надалі - Закон № 2694). Відповідно до статті 1 Закону № 2694-ХІІ поняття охорони праці визначено як систему правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності. За статтею 14 вказаного Закону працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Приписами статті 22 Закону № 2694 встановлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. Із метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, розроблено Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05.10.2020 за № 705. Цей Порядок визначає процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими центрального органу управління поліції, територіальних (міжрегіональних) органів (підрозділів) поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - орган (підрозділ) поліції). Так, керівник органу (підрозділу) поліції, де стався нещасний випадок, наказом утворює комісію (спеціальну комісію) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку. Розділом 3 цього Порядку встановлено, що розслідування нещасного випадку проводиться протягом п`яти робочих днів з дня утворення комісії з розслідування нещасного випадку. Спеціальне розслідування нещасного випадку проводиться протягом одного місяця з дня утворення спеціальної комісії з розслідування нещасного випадку. Розслідування (спеціальне розслідування) нещасного випадку може бути продовжено керівником органу (підрозділу) поліції, який призначив комісію (спеціальну комісію) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, за мотивованим рапортом (доповідною запискою) голови комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку до отримання необхідних матеріалів (експертиз, висновків, постанов, рішень, пояснень тощо) для встановлення обставин і причин нещасного випадку. За результатами розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку складається акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1). Пунктом 6 Розділу 3 зазначеного Порядку визначено, що комісія (спеціальна комісія) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку зобов`язана: 1) провести засідання, на якому розглянути інформацію про нещасний випадок, розподілити функції між членами комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку та скласти протокол засідання (додаток 3); 2) провести фотографування, обстежити місце нещасного випадку та скласти протокол огляду місця, де стався нещасний випадок (додаток 4); 3) одержати письмові пояснення потерпілого поліцейського, посадових осіб, поліцейських, свідків нещасного випадку (додаток 5); 4) вивчити наявні документи і матеріали стосовно нещасного випадку та надіслати (за потреби) запити відповідним установам, організаціям, закладам щодо надання інформації про нещасний випадок; 5) визначити вид події та причини, що призвели до настання нещасного випадку, згідно з Класифікатором видів подій, причин, що призвели до настання нещасного випадку (додаток 6); 6) визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; 7) визначити необхідність проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертиз тощо для встановлення причин настання нещасного випадку; 8) з`ясувати обставини перебування потерпілого поліцейського у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; учинення ним кримінального, адміністративного правопорушення, дисциплінарного проступку, навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю або самогубства; 9) установити осіб, які порушили вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, та розробити заходи із запобігання таким нещасним випадкам; 10) кваліфікувати нещасний випадок відповідно до обставин: у період проходження служби під час виконання службових обов`язків або не пов`язаний з виконанням службових обов`язків; 11) прийняти рішення шляхом голосування членів комісії (спеціальної комісії), у разі рівної кількості їхніх голосів голос голови комісії (спеціальної комісії) вирішальний; 12) скласти акти за формою Н-1 у кількості примірників, визначених рішенням комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку. У разі групового нещасного випадку скласти акти за формою Н-1 на кожного потерпілого поліцейського. Акти за формою Н-1 прошиваються та скріплюються печаткою органу (підрозділу) поліції; 13) розглянути та підписати примірники актів за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1). У разі незгоди члена комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку із змістом акта за формою Н-1 підписати акти з відміткою про наявність окремої думки. Окрема думка викладається письмово. В окремій думці член комісії (спеціальної комісії) обґрунтовано викладає пропозиції до змісту акта за формою Н-1 (окрема думка додається до акта за формою Н-1 та є його невід`ємною частиною); 14) передати не пізніше наступного робочого дня після підписання актів за формою Н-1 матеріали розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку та примірники актів за формою Н-1 керівникові органу (підрозділу) поліції, що утворив комісію (спеціальну комісію) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, для їх розгляду та затвердження; 15) додержуватися вимог законодавства про інформацію щодо захисту персональних даних потерпілих поліцейських та інших осіб, які зібрані в межах повноважень комісії (спеціальної комісії) під час проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку. Пунктом 8 Розділу 3 зазначеного Порядку визначений вичерпний перелік обставин настання нещасного випадку в період проходження служби і не пов`язаного з виконанням службових обов`язків, а саме: діяння потерпілого поліцейського, не пов`язане з виконанням завдань і повноважень поліції, визначених Законом України «Про Національну поліцію»; навмисне спричинення потерпілим поліцейським тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, що доведений судом); учинення потерпілим поліцейським діяння, яке є кримінальним, адміністративним правопорушенням або дисциплінарним проступком: учинення дій під час несення служби потерпілим поліцейським у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (за наявності медичного висновку). Як убачається з матеріалів справи, з метою повного та об`єктивного з`ясування всіх причин та обставин травмування позивача 16.12.2020 Наказом начальника УПП в Харківській області ДПП від 15.02.2021 за № 80 призначено службове розслідування. Член дисциплінарної комісії, інспектор відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області ДПП лейтенант поліції [PERSON] повідомив позивача про вказаний наказ і про ініціювання службового розслідування стосовно останнього, а також запропонував надати пояснення чи скористатися іншими правами. Позивач 15.02.2021 надав відповідні пояснення, що підтверджує факт його обізнаності про проведення службового розслідування за фактом травмування 16.12.2020. Дисциплінарною комісією також установлено, що позивач під час подій 16.12.2020 вчинив дисциплінарний проступок, який виразився в порушенні вимог статті 14 Закону України «Про охорону праці», частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 1 частини першої, підпункту 8 пункту 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, підпунктів 3.1 та 3.2 пункту 3 Інструкції з охорони праці при виконанні службових обов`язків, затвердженої Наказом ДПП від 07.08.2019 за № 1396. Згідно з Висновком службового розслідування від 15.03.2021 /а. с. 155-163/ з метою повного та об`єктивного з`ясування всіх причин та обставин травмування позивача 16.12.2020 вжито такі заходи: отримано пояснення лейтенанта поліції [PERSON] , капітана поліції [PERSON] , лейтенанта поліції [PERSON] , лейтенанта поліції [PERSON] , лейтенанта поліції [PERSON] , досліджено довідки медичних закладів, отримані [PERSON] з приводу травмування. Суд установив, що на підставі частин 3 та 11 статті 19 Дисциплінарного статуту, [PERSON] \~було попереджено про необхідність дотримання службової дисципліни у подальшому. Аналіз змісту Дисциплінарного статуту дає суду підстави стверджувати про відсутність в ньому конкретно визначених вимог стосовно способу реалізації та доведення рішення керівника про попередження поліцейських про необхідність дотримання службової дисципліни, а також фіксації таких дій. Під час судового розгляду знайшло своє підтвердження, що за дорученням начальника УПП в Харківській області ДПП перед початком кожної зміни, керівниками роти та батальйонів доводиться про необхідність та обов`язковість дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників, нормативних актів з охорони праці і необхідності забезпечення особистої безпеки. Безпосередньо до повноважень патрульних поліцейських і позивача належить забезпечення контролю за виконанням державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, зокрема і міста Харкова. Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що факт порушення службової дисципліни позивачем підтвердився в ході проведення службового розслідування, результати якого оформлені висновком службового розслідування, який 15.03.2021 затверджено начальником УПП в Харківській області ДПП. Разом з тим колегія суддів ураховує, що за встановлене порушення службової дисципліни до позивача не було застосоване жодне з дисциплінарних стягнень, визначених Дисциплінарним статутом Національної поліції. Відповідно до ч. 11 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції керівником УПП в Харківській області ДПП прийнято рішення обмежитися попередженням позивача про необхідність дотримання службової дисципліни. Невидання відповідного наказу суб`єктом владних повноважень не спростовує висновку про вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Також за наслідками проведеного розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 16.12.2020 о 19:30, складений Акт розслідування нещасного випадку від 19.03.2021 за № 874/21. За результатом проведення службового розслідування, на підставі наявних матеріалів, комісія встановила, що 16.12.2020, перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , під час повернення з місця несення служби, затвердженого дислокацією сил та засобів роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП за 16.12.2020, до УПП в Харківській області ДПП за адресою: місто Харків, вулиця Шевченко, будинок 26, з метою здачі табельної вогнепальної зброї, поліцейський взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП лейтенант поліції [PERSON] послизнувся та впав, отримавши травму лівої ноги. На підставі пункту 8 розділу III Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05 жовтня 2020 року за № 705, комісія дійшла висновку, що зазначений нещасний випадок з лейтенантом поліції [PERSON] стався в період проходження служби не при виконанні службових обов`язків. Згідно з довідкою № 615 від 13.05.2021 Адміністрації КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 17» ХМР на запит від 14.04.2021, [PERSON] , [INFO] , був доставлений МСП (702) 16 грудня 2020 року о 19:30. Після клініко-рентгенологічного обстеження встановлений діагноз: забій, хрящове тіло лівого колінного суглобу, ступінь тяжкості - легка. Лист непрацездатності не видавався /а.с. 135/. Направлення відповідачем на адресу КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 17» запиту від 14.04.2021 /а.с. 134/ з формулюванням щодо надання інформації про травму працівника управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на посаді поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 лейтенанта поліції [PERSON] , що сталася під час виконання службових обов`язків 16.12.2020 о 19:30, не спростовує висновків, викладених в Акті від 19.03.2021 за № 874/21, оскільки такий сформовано після затвердження 22.03.2021 Акта від 19.03.2021 за № 874/21. До того ж, складення запиту з метою отримання інформації не регламентовано чинним законодавством, такий складається у довільній формі, не є рішенням суб`єкта владних повноважень та, відповідно, не може містити жодних висновків щодо обставин нещасного випадку працівника поліції. Згідно з приписами пункту 4 розділу ІІІ Порядку № 705 висновки щодо обставин нещасного випадку працівника поліції за результатами розслідування нещасного випадку викладаються в акті розслідування нещасного випадку за формою Н-1. Посилання позивача на те, що пояснення за фактом травмування відібрано майже через місяць вже після затвердження Акта від 19.03.2021 за № 874/21 також не спростовує висновків, викладених в Акті від 19.03.2021 за № 874/21. Як зазначалося вище, з метою повного та об`єктивного з`ясування всіх причин та обставин травмування позивача 16.12.2020 отримано пояснення лейтенанта поліції [PERSON] , капітана поліції [PERSON] , лейтенанта поліції [PERSON] , лейтенанта поліції [PERSON] , лейтенанта поліції [PERSON] , які викладено у Висновку службового розслідування від 15.03.2021. Зазначений Висновок службового розслідування від 15.03.2021 досліджувався комісією, утвореною Наказом Департаменту патрульної поліції від 16 березня 2021 року за № 451, за результатами засідання якої складено Акт від 19.03.2021 за № 874/21. З матеріалів справи вбачається, що жодних заходів щодо реалізації свого права на ознайомлення з матеріалами службового розслідування та висновком службового розслідування позивач не вживав. Таким чином, твердження позивача, що йому не було доведено рішення дисциплінарної комісії та начальника УПП в Харківській області ДПП за результатами проведеного службового розслідування не є обґрунтованими і не можуть впливати на визначення протиправним та скасування Акта розслідування нещасного випадку від 19.03.2021 за № 874/21. Разом з тим колегія суддів зазначає, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення. Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі). Отже саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом. Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим не кожен дефект акта робить його неправомірним. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність. Колегія суддів наголошує, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості. Таким чином ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення». Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.04.2020 у справі № 813/1790/18, від 22.05.2020 у справі № 825/2328/16. З огляду на викладене колегія суддів звертає увагу, що позивачем не було доведено наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оскаржуваного рішення, які б могли вплинути на кінцевий результат розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем 16 грудня 2020 року. Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування оскаржуваного акта розслідування нещасного випадку № 874/21 від 19.03.2021, складеного відносно [PERSON] , та як наслідок, з висновком про відмову в \~задоволенні позовних вимог. Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду першої інстанції не спростовують. Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права. Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін. Зважаючи на результати апеляційного розгляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Результат розгляду: denied