Рішення адміністративного суду від 2023-06-01 00:00:00+03

20.12.2022 Головне управління ДПС у Кіровоградській області звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення податкового боргу. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач має податковий борг зі штрафних санкцій, застосованих до нього податковим повідомленнямрішенням №00002621403 від 13.11.2018 року у розмірі 32231, 85 грн. Оскільки цей податковий борг відповідач добровільно не погасив, позивач просить суд стягнути його до державного бюджету. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 у задоволені позову відмовлено. В апеляційній скарзі, Головне управління ДПС у Кіровоградській області посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. У відзиві відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, справа буде розглядатися в порядку письмового провадження, оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом першої інстанції встановлено, що [PERSON] з 10.07.2001 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, перебуває на обліку платників податків в ГУ ДПС у Кіровоградській області. У жовтні 2018 року посадові особи Головного управління ДФС у Кіровоградській області провели документальну планову виїзну перевірку ФОП [PERSON] за період діяльності з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, результати якої оформлено актом №584/11-28-13-03/ [NUMBER] від 12.10.2018 року. У ході перевірки встановлено факт несвоєчасного оприбуткування у 2016-2017 роках готівки в повній сумі її фактичного надходження в книгах обліку розрахункових операцій на загальну суму 6446, 37 грн. На підставі акту перевірки №584/11-28-13-13/ [NUMBER] від 12.10.2018 року \~ГУ ДФС у Кіровоградській області винесло податкове повідомлення-рішення форми "С" №00002621403 від 13.11.2018 року, яким за порушення пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні №637 від 15.12.2004 року, на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України, згідно з абз.3 ст.1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" до ФОП [PERSON] застосовано штрафні (фінансові) санкції у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми, що склало 32231, 85 грн. [PERSON] отримав це рішення 15.11.2018 року. Податкове повідомлення-рішення відповідач не оскаржив, а тому набуло статусу узгодженого податкового зобов`язання. У зв`язку з виникненням у відповідача податкового боргу, контролюючий орган направив на адресу [PERSON] податкову вимогу від 29.12.2021 №0029406-1304-1103, за змістом якої, загальна сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов`язаннями складає 32231,85 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Однак, дана податкова заборгованість не сплачена. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Отже, у зв`язку з наявністю податкового боргу, Головне управління ДПС у Кіровоградській області \~звернулося до суду з позовом про його стягнення. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно п. п. 95.1 - 95.2 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. За приписами підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з пунктом 31.1. статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Статтею 36 ПК України визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як передбачено пунктом 54.5 статті 54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з пунктом 59.5. статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з пунктом 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з пунктом 42.2. статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Пунктом 5 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень \~рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1204 від 28.12.2015, якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення через відсутність за місцезнаходженням платника податків (посадових осіб платника податків), їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення, із зазначенням причин невручення. Як встановлено матеріалами справи, контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми "С" №00002621403 від 13.11.2018 року, яким за порушення пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні №637 від 15.12.2004 року, на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України, згідно з абз.3 ст.1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" до ФОП [PERSON] застосовано штрафні (фінансові) санкції у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми, що склало 32231, 85 грн. Згідно матеріалів справи зазначене податкове повідомлення-рішення направлено контролюючим органом на адресу [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та отримано відмовідачем 15.11.2018. Також, контролюючим органом направлено на адресу [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення податкову вимогу від 29.12.2021 № 0029406-1304-1103 на суму 32231,85, проте не отримана позивачем та повернута відповідним відділенням поштового зв`язку до податкового органу. Разом з цим, враховуючи викладені вище приписи податкового законодавства, направлені контролюючим органом вищезазначені рішення вважаються врученими платнику податків. Викладене, на переконання колегії суддів, свідчить про дотримання позивачем алгоритму дій, що передують зверненню з позовом про стягнення податкового боргу. При цьому, колегія суддів зауважує, що відповідач не посилається в своїх запереченнях на неналежне вручення таких рішень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Тож колегія суддів зауважує про те, що наявність непогашеного податкового боргу свідчить про обґрунтованість заявленого контролюючим органом позову та наявність підстав для стягнення з фізичної особи-платника податків [PERSON] податкового боргу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Колегія суддів звертає увагу, що питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом позову про стягнення податкового боргу, оскільки податкове повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, яким відповідне зобов`язання визначено, не є предметом дослідження у відповідній справі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 817/4186/13-а, від 21.08.2019 у справі №2340/4023/18, від 05.03.2020 у справі №804/8630/16, від 12.07.2022 у справі № 160/7345/20. На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить висновку, що Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області додержано процедуру узгодження сум несплачених зобов`язань. Податковий борг відповідача є узгодженим та підлягає стягненню у встановлений ПК України спосіб. Колегія суддів зазначає, що відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскарженого податкового повідомлення-рішення було доведено. Проте, колегія суддів зазначає, що в даному випадку предметом оскарження є податкова вимога про стягнення бору, а не правомірність прийняття контролюючим органом податкового повідомлення рішення. Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Проте, суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову (постанови Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 571/1306/16-ц, від 29.05.2019 у справі № 2-3632/11, від 15.07.2019 у справі № 235/499/17, від 17.07.2019 у справі № 523/3612/16-ц, від 24.07.2019 у справі № 760/23795/14-ц, від 25.09.2019 у справі № 642/6518/16-ц, від 30.10.2019 у справі № 390/131/18, від 01.04. 2020 у справі № 686/24003/18, від 01.07.2020 у справі № 287/575/16-ц, від 19.08.2020 у справі № 287/587/16-ц). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, принцип стабільності є визначальним щодо можливості виходу за межі позовних вимог, а принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до адміністративного суду. Отже, суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених вимог (постанова Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі № 824/399/17-а). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За таких підстав, колегія суддів вважає, що оцінка податкового правопорушення, встановленого за результатом податкової перевірки відповідача, на підставі якої контролюючим органом прийнятий акт індивідуальної дії, має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження такого акту індивідуальної дії, зокрема, податкового повідомлення-рішення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Питання правомірності проведення перевірки, складення акта та прийняття податкових повідомлень-рішень не може бути предметом доказування у межах даного позову, оскільки правомірність рішень суб`єкта владних повноважень не є предметом позову у цій справі, а тому суд не входить в обговорення та надання оцінки рішенням контролюючого органу. Відповідаючи на довід відповідача стосовно пропуску строків, встановлених статтею 122 КАС України, колегія суддів зазначає що частиною 1 статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Згідно з частинами 1 -3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вищеприведені норми встановлюють загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах. У разі коли профільною нормою, наприклад Податковим кодексом України не встановлено іншого строку звернення до суду то тільки у цьому разі застосовується загально визначений строк звернення до суду визначений за правилами КАС України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно п. 102.4 ст. 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, встановлено строк у 1095 днів для звернення податкового органу до суду задля стягнення податкового боргу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до абз. 11 п. 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про запобігання поширенню на території України коронавірус СОVID-19» від 11.03.2020 року № 211, якою з 12 березня до 3 квітня 2020 року на всій території України установлено карантин. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 року № 239 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» у постанові № 211 в пункті 1 слова і цифри «до 3 квітня 2020 р.» замінено словами і цифрами «до 24 квітня 2020 р.». У подальшому, Кабінет Міністрів України 22 квітня 2020 року продовжив дію карантину до 11 травня 2020 року, а 04.05.2020 року - до 22 травня 2020 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» продовжено на всій території України дію карантину з 22 травня 2020 р. до 22 червня 2020 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п. 2 Змін, що вносяться до актів Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 17.06.2020 року № 500 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» у постанові № 392, із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 року № 480 у пункті 1 цифри і слово « 22 червня» замінено цифрами і словом « 31 липня». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» від 22 липня 2020 р. № 641 (зі змінами та доповненнями) встановлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, з 1 серпня до 31 жовтня 2020 р., продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Отже, передбачено, що податковий борг може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення боргу. Проте, абзацом 10 п. 52-2 підрозділу 11 розділу XX «Перехідні положення» ПК України визначено, що на період з 18 березня 2020 року дію пункту 102.4 ст. 102 ПК України не слід застосовувати. На період дії встановленого в Україні карантину, строк визначений пункту 102.4 ст. 102 ПК України не застосовується та не обмежується 1095 днями. Верховний Суд у постанові від 22.09.2022 року у справі № 120/118/21-а вказував, що строк звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу, з урахуванням строків, визначених статтею 102 ПК України, складає 1095 днів з дня його виникнення, водночас, абзацом 11 пункту 52-2 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень ПК України (зі змінами, внесеними згідно Законом №591-ІХ) передбачено, що на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102цього Кодексу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Колегія суддів бере до уваги висновки Верховного Суду, що викладені у постановах від 05.07.2022 року у справі № 160/18326/21 та від 18.05.2022 року у справі № 640/26239/20. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Отже, доводи відповідача про те, що позивачем порушено строк звернення до суду з позовом, є безпідставними та не обґрунтованими. Слід враховувати законодавчу норму абзацу 11 пункту 52-2 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень ПК України, коли на період з 18 березня 2020 року зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 Кодексу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задововлення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Результат розгляду: granted