Рішення адміністративного суду від 2022-09-28 00:00:00+03

Позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування пункту 1 наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 09.12.2021 № 1744 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 17.12.2021 № 495 о/с щодо звільнення зі служби в поліції сержанта поліції [PERSON] ([NUMBER]), поліцейського з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП, 20.12.2021; поновлення [PERSON] на службі в поліції у спеціальному званні "сержанта поліції" та на посаді поліцейського з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП; стягнення з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь [PERSON] суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 21.12.2021 по день ухвалення рішення суду. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2022 року у задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У апеляційній скарзі позивач зазначив, що відповідачем не вжито заходів щодо об`єктивного та оперативного встановлення обставин, які б доводили вину позивача у вчиненні інкримінованого дисциплінарного проступку. Розслідування в частині, що стосується позивача було неповним та з порушенням фундаментальних засад службового розслідування, що грунтуються на неупередженності та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. На переконання апелянта матеріали службового розслідування не містять доказів на підтвердження обставин порушення позивачем службової дисципліни, що тягнуть за собою застосування крайнього заходу дисциплінарного впливу у вигляді звільнення. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків. Судом встановлено, що позивач проходив службу в Національній поліції України. Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 17.12.2021 № 495 о/с «По особовому складу» сержанта поліції [PERSON] ([NUMBER]), поліцейського з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП, звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» 20.12.2021. Підставою для звільнення зі служби слугував наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 09.12.2021 № 1744 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» (а.с. 58-59) та висновок службового розслідування за фактом події, викладеної у рапорті начальника УГІ ГУНП в Чернігівській області підполковника поліції Чередніченка В.М., затвердженого начальником ГУНП в Чернігівській області 08.12.2021. У висновку службового розслідування зазначено, що в діях позивача вбачаються ознаки дисциплінарного проступку, неналежне виконання посадових (функціональних) обов`язків, що виразилося у порушенні вимог частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 6 розділу II Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357, в частині не вжиття всіх необхідних заходів під час реагування на правопорушення по матеріалам ЄО № 69916 (подія № 81662971). Не погодившись з наказом відповідача, позивач звернувся за захистом свої прав до суду. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне. Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Спірні відносини регулюються Законом України від 02 липня 2015 року №580-VIІI «Про Національну поліцію», який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України. Згідно частини 1 статті 3 вказаного Закону у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами. Пунктами 1, 3-5 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України. Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України. Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України. Згідно ч.1 ст. 60 Закону України «Про Національну поліцію» проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (п. 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»). Для визначення сутності службової дисципліни, обов`язків поліцейських стосовно її дотримання, види дисциплінарних стягнень, порядок їх накладення застосуванню підлягає Закон України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, яким затверджено Дисциплінарний статус Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут). Згідно ч.1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України. Статтею 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом. Дисциплінарним проступком згідно із статті 12 Дисциплінарного статуту визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Відповідно до ч.1,3 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Серед іншого, до поліцейських може застосовуватись такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції. З аналізу наведених вище положень Дисциплінарного статуту вбачається, що службова дисципліна поліцейського полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів з питань службової діяльності, бездоганному та неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені, та належному виконанні обов`язків поліцейського, визначених законом. Водночас порушення поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника можуть застосовуватися заходи дисциплінарного стягнення, зокрема звільнення зі служби в поліції. Притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності є самостійним юридичним наслідком, який настає у разі скоєння ним дисциплінарного проступку. Обставини, що передували притягненню особи до цього виду відповідальності, можуть потягнути за собою настання інших наслідків у вигляді адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, але, це не може слугувати підставою для звільнення працівника поліції саме від дисциплінарної відповідальності. В силу вимог ч.2,3 ст. 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування. Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Отже, службове розслідування - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила. Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника і його ставлення до вчиненого. З метою урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (надалі також - Правила №1179). Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку. У пункті 1 розділу IV Правил №1179 передбачено, що поліцейський виконує свої службові обов`язки в тісній співпраці та взаємодії з населенням, територіальними громадами та громадськими об`єднаннями на засадах партнерства і спрямовує свою діяльність на задоволення їхніх потреб. Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №802/1150/17-а вказав на те, що під час правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням. Судом встановлено, що з метою проведення перевірки за фактом, викладеним у рапорті начальника УГІ ГУНП в Чернігівській області підполковника поліції Чередніченка В.М. № 26 paп щодо можливого порушення вимог Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357 (далі-Інструкція з організації реагування) окремими працівниками ГУНП в Чернігівській області під час реагування на подію, зареєстровану до ІТС ІПНП (журналу ЄО) Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області за № 69916 від 13.11.2021, було прийнято наказ від 15.11.2021 № 2159, яким вирішено призначити службове розслідування. За результатами проведення службового розслідування, встановлено, що в діях позивача вбачаються ознаки дисциплінарного проступку, неналежне виконання посадових (функціональних) обов`язків, що виразилося у порушенні вимог частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 6 розділу II Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357, в частині не вжиття всіх необхідних заходів під час реагування на правопорушення по матеріалам ЄО № 69916 (подія № 81662971). Зокрема, у висновку службового розслідування зазначено, що 13.11.2021 о 20:13:00 год на лінію 102 надійшло повідомлення з мобільного номеру [NUMBER] , в якому неповнолітній повідомив про те, що за адресою [ADDRESS] тато вчиняє домашнє насильство по відношенню до матері, в будинку троє дітей, КШМД не потрібна. Більше інформації не надав, поклав слухавку (ЄО № 69916, подія № 81662971). Дане повідомлення було прийнято оператором комп`ютерного набору І категорії відділу служби « 102» УОАЗОР ГУНП області Тимошенко О.С. , якою статус повідомлення визначено за категорією «БЕТА» (як таке, що потребує негайного реагування (щойно вчинені або тривають), статус заявника визначено як «не назвався». 13.11.2021, о 20:15:00 год. повторно на лінію 102 надійшло повідомлення з того ж мобільного номеру [NUMBER] , в якому неповнолітній повідомив про те, що за адресою [ADDRESS] тато вчиняє домашнє насильство по відношенню до матері, в будинку троє дітей, КШМД не потрібна. Більше інформації не надав, поклав слухавку (приєднано до події № 81662971). Дане повідомлення було прийнято інспектором І категорії відділу служби « 102» УОАЗОР ГУНП області Авдєйко К.В. , якою статус повідомлення визначено за категорією «БЕТА» (як таке, що потребує негайного реагування (щойно вчинені або тривають), статус заявника визначено як «не назвався». На місце події направлено наряд «[INFO]» в складі поліцейського з реагування патрульної поліції СПД № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області сержанта поліції [PERSON] та поліцейського з реагування патрульної поліції СПД № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області сержанта поліції [PERSON] . Під час відпрацювання вказаних викликів нарядом «[INFO]», згідно рапорту ІТС ІННП «Цунамі», місце вчинення правопорушення не встановлено, зв`язатись з заявником не виявилось можливим. В подальшому, 14.11.2021 о 01:35 год. на лінію 102 ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення від гр. [PERSON] , (мешканця с. Кладьківка) про те, що 5 хвилин тому йому на мобільний телефон зателефонував з номеру [NUMBER] гр. [PERSON] ( [INFO] , раніше не судимий), який повідомив, що вбив свою співмешканку гр. [PERSON] , [INFO] . Місце вчинення кримінального правопорушення - [ADDRESS] . По прибуттю наряду з РПП «[INFO]» 14.11.2021 о 02:19:37 год. в будинку за вказаною адресою було виявлено труп жінки гр. [PERSON] з тілесними ушкодженнями в області голови та тулуба. В ході проведення службового розслідування було відібрано пояснення у поліцейських з реагування патрульної поліції СПД № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області сержанта поліції [PERSON] та поліцейського з реагування патрульної поліції СПД № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області сержанта поліції [PERSON] . [PERSON] пояснив, що 13.11.2021 о 7:45 год. він заступив на добове чергування в складі наряду «[INFO]» разом з сержантом поліції [PERSON] . В ході чергування о 20:13 на службовий планшет надійшов виклик щодо домашнього насильства, а саме дзвонила дитина про те, що за адресою [ADDRESS] тато б`є маму, в родині троє дітей (м.н. 0997669868). Даний виклик було прийнято о 20:13:53, про що поставлена відповідна відмітка. Коли вони приїхали до центру села Кладьківка, він зі свого мобільного номеру ( [NUMBER] ) з метою уточнення адреси декілька разів телефонував на мобільний номер заявника, однак на дзвінок ніхто не відповідав. Також в цей час вони відмітили на планшеті час прибуття - 20:48:39. Окрім того, за номером заявника він 2 рази телефонував щойно вони виїхали на виклик з смт. Куликівка, при цьому на виклик відповів дитячий голос, декілька разів відповівши «Да, да, ало», дзвінок переривався. Коли вони перебували в с. Кладьківка, почали їздити по селу, щоб зорієнтуватись по вказаній адресі, однак жодних розпізнавальних табличок щодо назв вулиць не було. Також він зателефонував черговому СПД № І ЧРУП [PERSON] , котрому повідомив що не можуть знайти адреси, на що черговий вказав опитувати мешканців. Вони зайшли на дві адреси та запитували у мешканців щодо адреси - [ADDRESS] , а також запитували про родину з трьома дітьми, однак ніхто їм вказати нічого не зміг. Вже за третьою адресою зайшли до місця мешкання колишнього старости села ( [PERSON] ) та запитали його про зазначену адресу. На що [PERSON] відповів, що [ADDRESS] в їх селі немає. На запитання чи може бути вона перейменована, [PERSON] відповів, що можливо [ADDRESS] була перейменована на [ADDRESS] . З метою уточнення адреси, [PERSON] також повідомили, що за розшукуваною адресою знаходиться родина з трьох дітей, на що той відповів, що таких не знає, а також те, що він на даний час не знає, що відбувається в селі, оскільки є вже недіючим старостою. Далі вони поїхали по селу розшукувати адресу, їздили близько 35-40 хв., водночас постійно телефонували на мобільний номер заявника, однак ніхто так і не відповів. Також він зателефонував черговому СПД № 1 ЧРУП [PERSON] , котрому повідомив що не можуть знайти адреси, на що черговий відповів, щоб вони списували виклик та будуть чекати додаткової інформації від заявника. Окрім того в даному селі був дуже поганий мобільний зв`язок та у зазначений час були погані погодні умови, а саме темно та густий туман. О 21:29:50 вони поставили відмітку про виконання виклику та поїхали за місцем дислокації в смт. Куликівка та продовжили нести службу. На підтвердження своїх доводів [PERSON] надав роздруківку скрин-шотів, зроблених з його мобільного телефону, які підтверджують факт здійснення ним дзвінків на мобільний номер заявника ( [NUMBER] ), а саме о 20:14 год., 20:15 год. (вихідний 20 секунд), 20:16 год. (вихідний 7 секунд), 20:44 год., 20:49 год., 20:53 год., 20:54 год., 2 дзвінка о 21:06 год. Сержант поліції [PERSON] надав пояснення аналогічні поясненням сержанта поліції [PERSON] . З метою перевірки правдивості показів сержанта поліції [PERSON] та сержанта поліції [PERSON] , було проведено опитування останніх з використанням поліграфа. У довідках про результати опитування з використанням поліграфа зазначено, що явних психологічних установок на приховування інформації у свідченнях [PERSON] та [PERSON] , не виявлено. Реакцій на те, що хтось вказував, де знаходиться адреса виклику, не було отримано. Покинули село Кладьківка так, як не змогли знайти адресу В ході службового розслідування було відібрано пояснення у інспектора-чергового СПД № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області майора поліції [PERSON] . Останній зазначив, що 13.11.2021 він заступив на добове чергування інспектором-черговим СПД № 1 (смт. Куликівка) Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області. В ході чергування, 13.11.2021 о 20:13 год. надійшло повідомлення зі служби « 102» про те, що за адресою [ADDRESS] , з повідомлення заявника, тато б`є маму, в будинку троє дітей, ШМД не потрібна. Більше інформації не надав, заявник не назвався. Дана інформація надійшла на логістичний пристрій (планшет) працівникам з РПП (наряд «СЛЮДА-Г00») в складі поліцейського з реагування патрульної поліції СПД № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області сержанта поліції [PERSON] та поліцейського з реагування патрульної поліції СПД № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області сержанта поліції [PERSON] та які негайно були направлені на місце події. Коли наряд перебував у с. Кладьківка, о 20:56 год йому на мобільний номер зателефонував [PERSON] та повідомив, що вони не можуть знайти зазначену у повідомленні адресу. На це ним було поставлено наряду завдання запитувати про адресу у місцевих мешканців, а також телефонувати заявникові. В подальшому, через деякий час в системі ІПНП «Цунамі» ним було виявлено, що наряд списав даний виклик рапортом, в якому зазначалось, що зв`язатись заявником не виявилось можливим, інформація додаткового розгляду не потребує, так як підтвердження даного факту не вдалось встановити. По прибуттю наряду до СПД, вони йому розповіли про те, що опитували мешканців з метою встановлення адреси та телефонували на мобільний номер заявника, однак ніхто не відповідав. З метою встановлення адреси, особисто він дільничному по даній території не телефонував, так як, виклик був списаний без його згоди, а також через те, що при опитуванні місцевих мешканців, зі слів наряду, вказаної адреси ніхто не знав. За фактом того, чи перевіряв зазначену адресу по базі ІПНП «Цунамі», вказати нічого не може, так як дану базу він переглядав на протязі доби постійно, і чи дивився розшукувану адресу, не пам`ятає. Також в ході проведення службового розслідування були опитані мешканці с. Кладьківка, а саме громадяни [PERSON] та [PERSON] . Вказані особи пояснили, що 13.11.2021 близько 21:00 та 21:10 год. до їх будинків приїжджали працівники поліції, які запитали де розташований будинок за адресою [ADDRESS] , на що повідомляли, що така адреса їм невідома і хто може там мешкати їм також невідомо, про родину з трьома дітьми нічого не знають. Громадянин [PERSON] , колишній голова селищної ради пояснив, що 13.11.2021 у вечірній час він перебував за місцем мешкання та приблизно після 20:00 год. до його будинку прибули працівники поліції, які запитали чи може він їм допомогти знайти у селі [ADDRESS] , на що він відповів, що такої вулиці у селі немає, її перейменували на [ADDRESS] . При цьому, що саме це за будинок та де він розташований йому не відомо. Він приблизно зорієнтував працівників поліції про напрямок знаходження вулиці. Після чого працівники поліції поїхали у вказаному напрямку. Судом встановлено, що з метою перевірки вжиття працівниками поліції всіх необхідних та можливих дій під час реагування на подію (ЄО № 69916), зокрема встановлення названої заявником адреси ( [ADDRESS] ), додаткової інформації про місце вчинення кримінального правопорушення, анкетних даних заявника, тощо, під час проведення службового розслідування було проведено моніторинг бази ІПНП «Цунамі», спрямований на відтворення можливості перевірки названої заявником адреси в системі. Так, було встановлено, що при вході на головну сторінку бази ІПНП «Цунамі» па панелі задач наявна вкладка «Пошук аналітичний». При переході по даній вкладці, серед інших, наявна вкладка «Особа». При переході за цією вкладкою, з`являється діалогове вікно розширеного пошуку з відповідними графами (ПІБ, адреса). При заповненні граф «Адреса», а саме [ADDRESS] та активації задачі «Виконати», встановлено, що за даними пошуковими параметрами з`являється «форма виводу» на особу [PERSON] , [INFO] . Крім того, відповідно даних системи 13.12.2020 на дану особу складалися два адміністративні протоколи та місце проживання [PERSON] позначено як [ADDRESS] . Проте подія та її наслідки свідчать про те, що ні поліцейськими, які реагували на повідомлення у складі ГРПП, ні інспектором-черговим СПД № 1 не було забезпечення вчинення таких дій, які б при встановленні даних [PERSON] , могли послужити пошуком адреси за допомогою опитаних місцевих жителів. Крім того, вказані особи не звернулися за допомогою щодо встановлення такої адреси чи заявника до ДОП СПД № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції [PERSON] , за яким з січня 2021 року закріплена територія обслуговування с. Кладьківка Чернігівського району. Враховуючи викладені обставини комісія під час проведення службового розслідування дійшла висновку про недотримання з боку позивача вимог законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, неналежного реагування на звернення громадян, що виразилось у неповному вивченні всіх обставин події під час прибуття на виклик, не вжиття всіх необхідних заходів щодо встановлення адреси, де скоюється правопорушення, а також даних заявника. За результатами проведеного службового розслідування комісія дійшла висновку, що за вчинення дисциплінарного проступку до позивача слід застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. З аналізу викладених у висновку службового розслідування обставин вбачається, що в діях позивача наявні ознаки вчинення порушення службової дисципліни, неналежне виконання посадових (функціональних) обов`язків. Враховуючи висновок службового розслідування від 08 грудня 2021 року відповідачем прийнято наказ від 09 грудня 2021 року №1744 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», зокрема звільнення зі служби в поліції сержанта поліції [PERSON] . Приписами частин першої, третьої статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції. Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19 - 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Згідно частини четвертої статті 19 Дисциплінарного статуту обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника. Відтак, при оцінці співмірності обраного керівником виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації, наявність (відсутність) непогашених дисциплінарних стягнень на момент притягнення його до відповідальності за цим дисциплінарним проступком і, як підсумок, наявність (відсутність) причинного зв`язку із тим чи не сталася ця подія внаслідок особистої безвідповідальності, низьких ділових та моральних якостей позивача та його неналежного ставлення до службових обов`язків. В даному випадку позивач посилається на те, що відповідачем при обранні виду дисциплінарного стягнення не враховано обставини, що пом`якшують його відповідальність - попередня бездоганна поведінка, позитивна характеристика. Проте, колегія суддів з огляду на встановлені у цій справи фактичні обставини, вважає, що відповідачем правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції, адже вчинений позивачем проступок є таким, що негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства. Такий захід дисциплінарного впливу застосовано відповідачем обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований. З урахуванням встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками суд першої інстанції, що позивачем скоєно дисциплінарний проступок, який полягав у вчиненні ним проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. А тому, спірні накази відповідача є такими, що прийняті в межах повноважень і у спосіб, визначені нормативно-правовими актами. Оскільки судом не встановлено підстав для визнання незаконним звільнення позивача зі служби в поліції, а вимоги щодо поновлення його на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про визнання наказів про звільнення протиправними, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для їх задоволення. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя . Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведені висновки суду першої інстанції. У ній також не зазначено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції. Фактично доводи апеляційної скарги ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС. Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied