Рішення адміністративного суду від 2022-08-11 00:00:00+03

У січні 2022 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі ГУДФС) в якому просив: визнати протиправною відмову відповідача викладену у листі від 29.12.2021 №1651/10//17-97-01 у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з професійною втратою працездатності в розмірі 20 % спричиненою захворюваннями, що пов`язані із проходженням служби; зобов`язати ГУДФС скласти та подати до Державної фіскальної служби України (далі ДФС) висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою професійної працездатності в розмірі 20 % спричиненою захворюванням, що пов`язані із проходженням служби в розмірі відповідно до підпункту 3 пункту 3 «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» затвердженому постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 21.10.2015 №850 (далі Постанова №850, Порядок №850 відповідно); зобов`язати ДФС розглянути та прийняти рішення про призначення [PERSON] одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою професійної працездатності в розмірі 20 % спричиненою захворюванням, що пов`язані із проходженням служби в розмірі відповідно до підпункту 3 пункту 3 Порядку №850. Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 12 травня 2022 року замінено відповідача у справі №460/652/22 ГУДФС на правонаступника Головне управління ДПС у Рівненській області (далі Головне управління, ДПС відповідно). Не погодившись із постановленою ухвалою, її оскаржило Головне управління, яке із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати таку ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В доводах апеляційної скарги вказує, що [PERSON] проходив службу в підрозділах податкової міліції ГУДФС, не перебував у трудових відносинах з Головним управлінням. Зазначає, що у кошторисі Головного управління відсутні видатки на грошове забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції. Звертає увагу на те, що правонаступником за зобов`язаннями у даній справі є ДФС. Сторони відзиву на апеляційну скаргу не подали. Позивач просив проводити розгляд справи у його відсутності. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із наявності достатніх правових підстав для заміни відповідача на правонаступника - Головне управління. Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права. За правилами частини першої статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив. Постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 20.10.2011 №1074 затверджено «Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади» (далі - Порядок). Згідно з пунктом 5, 6 вказаного Порядку орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом КМУ. Пунктом 8 Порядку встановлено, що внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам. Підставами для залучення до участі у справі правонаступника сторони суб`єкта владних повноважень є: або припинення суб`єкта владних повноважень в результаті реорганізації чи ліквідації, або повне чи часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень до іншого (іншим) внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції. Отож положення КАС на відміну від чинного цивільного чи господарського процесуального законодавства, не пов`язують процесуальне правонаступництво з обов`язковою наявністю факту припинення юридичної особи. Ключовим за правилам КАС є доведення обставин вибуттям сторони - суб`єкта владних повноважень з відносин, щодо яких виник спір. Такі правила КАС встановлені виходячи із специфіки публічно-правових відносин, а саме: з тією обставиною, що повноваження відповідних державних органів не є статичними і можуть передаватись від одного органу до іншого у випадку зміни законодавства. При цьому такий перехід може не збігатися у часі з юридичним припиненням суб`єкта владних повноважень унаслідок реорганізації чи ліквідації. Отже, якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі розпорядчим актом КМУ його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень. Якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень. У межах вирішення питання, яке є предметом розгляду в цій справі, для встановлення факту публічного правонаступництва визначальним є встановлення або припинення первісного суб`єкта ГУДФС (39394217), або переходу його функцій (адміністративної компетенції), з яких виник спір, до Головного управління (ВП 44070166). Вирішуючи питання про правонаступництво суд першої інстанції виходив з того, що правонаступництво між органами ДФС та органами ДПС випливає з постанов КМУ від 18.12.2018 №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» (далі Постанова №1200), від 30.09.2020 №893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» (далі Постанова №893) та наказу ДПС від 24.12.2020 №755 «Про початок забезпечення територіальними органами ДПС повноважень та функцій» (далі Наказ №755). Апеляційний суд вважає такі висновки передчасними, з огляду на таке. Так, пунктом 1 Постанови №1200 утворено ДПС та Державну митну службу України, реорганізувавши ДФС шляхом поділу. Установлено, що ДФС продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. Постановою КМУ від 06.03.2019 №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» (далі - Постанова №227), затверджено Положення про Державну податкову службу України (далі - Положення про ДПС) та Положення про Державну митну службу України. Відповідно до пункту 1 Положення про ДПС, ДПС є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на ДПС. Пунктом 7 Положення про ДПС встановлено, що ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи. ДПС та її територіальні органи є контролюючими органами (органами доходів і зборів). 17.05.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Реєстр) внесений запис про державну реєстрацію ДПС як юридичної особи, та про внесення рішення засновників (учасників) ДФС щодо припинення такої як юридичної особи в результаті реорганізації. Постановою КМУ від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» (далі Постанова № 537) утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи ДПС, серед яких Головне управління. Постановою № 537 реорганізовані територіальні органи ДФС шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів ДПС, зокрема, ГУДФС реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління. Проте територіальні органи ДФС, які реорганізуються, продовжували здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам ДПС та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. Розпорядженням КМУ від 21.08.2019 № 682-р «Питання Державної податкової служби» КМУ погодився з пропозицією Міністерства фінансів України щодо можливості забезпечення здійснення ДПС покладених на неї Постановою №227 функцій і повноважень ДФС, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Відповідно до наказу ДПС від 28.08.2019№36 «Про початок діяльності Державної податкової служби України» розпочато виконання ДПС функцій і повноважень ДФС, що припиняється. Запис про припинення ГУДФС та ДФС у Реєстрі на момент вирішення судом питання про заміну сторони правонаступником відсутній. Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що на момент виникнення спірних правовідносин до ДПС та її структурних підрозділів перейшли частково повноваження ДФС та її територіальних органів, а саме щодо сфери реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску. Водночас, спір у цій справі виник у відносинах публічної служби, зокрема соціального захисту, з них осіб, звільнених з публічної служби, і стосується відмови у виплаті одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку з втратою професійної працездатності в розмірі 20 відсотків, спричиненою захворюваннями, що пов`язані з проходженням служби за час роботи в ГУДФС та зобов`язанні відповідача скласти висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою професійної працездатності в розмірі 20 відсотків, спричиненою захворюваннями, що пов`язані з проходженням служби та прийнятті ДФС рішення про призначення позивачу такої одноразової грошової допомоги. У такому випадку заміна ДФС та його територіальних підрозділів як відповідачів може мати місце виключно у випадку фактичного їх вибуття унаслідок припинення. Аналогічна за своєю суттю правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі № 826/9815/18, 14 квітня 2021 року, 26 травня 2022 року у справі № 807/3591/14, 28 липня 2022 року у справі №807/3656/14. Зважаючи на те, що суть спору у цій справі не стосується публічно-владних функцій, що були передані ДПС і його територіальним підрозділам, і на момент вирішення судом питання про заміну відповідача до Реєстру не був унесений запис про припинення ГУДФС та ДФС, висновок суду про вибуття ГУДФС і наявність підстав для її заміни на Головне управління (ВП 44070166) є передчасним. Відповідно до статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Враховуючи, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права щодо процесуального правонаступництва, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали та часткового задоволення апеляційної скарги.

Результат розгляду: partial