Рішення адміністративного суду від 2022-08-23 00:00:00+03

Позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області в якому просив: - визнання протиправною відмову у поданні Позивачем декларації про відмову від іноземного громадянства та документування паспортом громадянина України; - зобов`язання прийняти декларацію про відмову від іноземного громадянства та документувати паспортом громадянина України. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року адміністративний позов задоволено частково. Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 311\~КАС України\~суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач звернулася до відповідача щодо продовження строку для подачі декларації про відмову від іноземного громадянства. За результатами розгляду такого звернення оскаржуваним рішенням Відповідача у формі листа від 08.02.2022року було зазначено, що Позивачем всупереч вимогам статті 9 Закону №2235-III щодо подання декларації про відмову від іноземного громадянства Сирійської Арабської Республіки не надано довідку, видану компетентними органами цієї країни в Україні про те, що особа звернулася із заявою про вихід із сирійського громадянства із зазначенням дати її подання, яка легалізована на території України в установленому порядку. Одночасно відповідачем було зазначено про відсутність законодавчих підстав для продовження терміну дії виданого Позивачу тимчасового посвідчення громадянина України і, що лише після виконання зобов`язання припинити іноземне громадянство можливе документування паспортом громадянина України. Таке рішення Відповідача не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та не відповідає обставинам справи з огляду на таке. Безспірно, як зазначено в статті 9 Закону №2235-III, іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх заявою прийняті до громадянства України. Умовами прийняття до громадянства України є: 1) визнання і дотримання Конституції України та законів України, що засвідчується особою у поданій в установленому порядку заяві про прийняття до громадянства України; 2) подання: особою без громадянства - декларації про відсутність іноземного громадянства; іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство. Одночасно суд враховує, що приписами статті 9 Закону №2235-III передбачено, що іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту прийняття їх до громадянства України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства. Суд звертає увагу, що законодавець визначає дві обов`язкові умови для подання таким іноземцем спірної декларації про відмову від іноземного громадянства, а саме: - наявність у законодавстві відповідної держави підстав для отримання документа про припинення громадянства (підданства); - наявність причин, які незалежні від особи, для отримання такого документа. Разом з тим, всупереч вказаним вимогам, ні в оскаржуваному листі ні в запереченнях представника Відповідача в судовому засіданні не наведено жодних належних та допустимих доказів того, що законодавство Сирійської Арабської Республіки взагалі передбачає припинення громадянства цієї країни за особистим бажанням особи. Крім того, в ході дослідження судом офіційного перекладу листа Департаменту імміграції та паспортів Міністерства внутрішніх справ Сирійської Арабської Республіки від 21.01.2020року, долученого до позову, вбачається, що "сирійський громадянин не позбавляється свого громадянства при придбанні ним українського або будь-якого іншого громадянства" (а.с.22-23). Більш того, всупереч вимогам ст.77 КАС України Відповідачем не спростовано доводи Позивача та його представника щодо наявності причин, які незалежні від Позивача, для отримання такого документа, в тому числі щодо закриття з 17.09.2018року посольства Сирійської Арабської Республіки в Україні по причині політичних взаємовідносин країн. При цьому суд враховує, що позивач ще 27.09.2016 \~року особисто подала до посольства Сирійської Арабської Республіки в Україні заяву про вихід із сирійського громадянства. Ці обставини підтверджуються дослідженою судом копіює довідки посольства Сирійської Арабської Республіки в Україні від 28.09.2018року (а.с.24). Суд зазначає, що зразок (форма 45) Декларації про відмову від іноземного громадянства затверджений Наказом МВС України від 16.08.2012 № 715. Вказана форма також передбачає відображення в такій декларації наявність чи відсутність у законодавстві відповідної держави процедури припинення громадянства за ініціативою особи та наявність чи відсутність у законодавстві відповідної держави процедури оформлення припинення громадянства за ініціативою особи. Більш того, вказана форма містить застереження, що наслідком неподання такої декларації є застосування положень ст.21 Закону №2235-III Разом з тим приписи, цієї статті 21 Закону №2235-III в редакції Закону № 1941-IX від 14.12.2021року, що є чинними на час спірних відносин, взагалі не передбачають скасування рішення про оформлення набуття громадянства України, якщо особа набула громадянство України саме відповідно до статей 9 цього Закону. Тобто вказані наслідки взагалі не можуть бути застосовані до Позивача. Суд зазначає, що приписи розділу "II. Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1941-IX від 14.12.2021року зобов`язували Кабінет Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом, окрім іншого, забезпечити приведення міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом. Разом з тим, Наказом МВС України від 28.12.2021року N 989 затверджено форми лише окремих декларацій про відмову від іноземного громадянства, а (форма 45) Декларації про відмову від іноземного громадянства не приведена у відповідність до вимог Закону № 1941-IX від 14.12.2021року. Одночасно суд для вирішення даного спору враховує приписи Порядку подання заяв та інших документів для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 5 (надалі - Порядок № 215). В розумінні вимог пунктів 117-119 цього Порядку Позивач має право в установленому порядку замість тимчасового посвідчення громадянина України отримати паспорт громадянина України. Крім того, суд враховує, що відповідно до вимог Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 р. № 745) (надалі - Порядок 302) подача спірної декларації для оформлення вперше паспорта громадянина України не передбачена. Судом також враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Таким чином, оскаржуване рішення відповідача від 08.02.2022року за результатами розгляду звернення позивача від 19.01.2022року не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Неналежне правове врегулювання питання щодо строків подачі особою, яка набула громадянство України саме відповідно до положень ст.9 №2235-III, декларації про відмову від іноземного громадянства, форми такої декларації за умови, що законодавство відповідної держави не передбачає добровільної відмови від громадянства, не може слугувати для порушення прав особи на отримання паспорта громадянина України. Відмова Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області з підстав, викладених в листі від 08.02.2022року, в частині видачі позивачу паспорту громадянина України є протиправною. Одночасно суд зазначає, що Позивачем не надано суду жодних доказів щодо подання Позивачем до Відповідача всіх документів, передбачених Порядком 302, та необхідних для оформлення паспорту громадянина України, і такі докази, відповідно судом не досліджувалися. Зазначене свідчить, що порушене право позивача підлягає судовому захисту виключно шляхом зобов`язання Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області повторно розглянути звернення позивача щодо видачі паспорта громадянина України з урахуванням доводів, наведених судом. З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Результат розгляду: denied