Рішення адміністративного суду від 2022-07-04 00:00:00+03

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - ГУ ПФУ в Тернопільській області, відповідач), в якому просив: - визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Тернопільській області щодо непроведення перерахунку та виплати йому пенсії з урахуванням довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 27.09.2021 № 5к/вих./7.2/6976, виготовленої на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 у справі № 500/3312/20; - зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 01.02.2020 на підставі довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 27.09.2021 №5к/вих./7.2/6976, виготовленої на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 у справі № 500/3312/20 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021 відповідно до статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.201 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції було направлено до ГУ ПФУ в Тернопільській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 для проведення перерахунку основного розміру пенсії, однак відповідач повідомив про те, що підстав для перерахунку пенсії немає. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року у задоволенні позову відмовлено повністю. Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, який вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, за невідповідності висновків суду обставинам справи та положенням чинного законодавства, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити. На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні даного позову, порушив одну із засад судочинства, закріплену ст. 29 Конституції України - обов`язковість судового рішення, принцип безсторонності та презумпції винуватості суб`єкта владних повноважень (статей 72, 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), визначив підставу правомірності оскаржуваного рішення відповідача, не аргументуючи, з яких підстав не було взято до уваги оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення, видану Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, у якій чітко вказано, що така видана на виконання рішення суду. Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Тернопільській області та отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 у справі № 500/3312/20 зобов`язано Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції оформити та подати до ГУ ПФУ у Тернопільській області довідку про розмір грошового забезпечення [PERSON] для перерахунку пенсії з 01 лютого 2020 року, виходячи з розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2020 року) та у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.02.2020 перерахунку основного розміру його пенсії. На виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції виготовлено позивачу довідку 27.09.2021 № 5к/вих.7.2/6976 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, де визначено, який розмір грошового забезпечення міг би становити станом на 01.01.2020 за відповідною (аналогічною) посадою, його останній штатній посаді. Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції вищевказана довідка скерована до ГУ ПФУ в Тернопільській області. Відповідно, позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку на підставі такої довідки, проте ГУ ПФУ в Тернопільській області відмовило у здійсненні перерахунку, посилаючись на відсутність підстав. Вважаючи такі дії ГУ ПФУ в Тернопільській області протиправними, позивач звернувся з позовом до суду. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що застування при обчисленні грошового забезпечення такої розрахункової величини, як прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року, є правомірним, а сам факт оформлення Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 із наведеним формулюванням про те, що розмір грошового забезпечення міг би становити певні складові, не може бути безумовною підставою для здійснення перерахунку пенсії. Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке. Згідно із частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45. 30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшив розмір грошового забезпечення, пунктом 10 якої передбачено, що ця постанова набирає чинності з 1 березня 2018 року. 21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 103 »'Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", пунктами 1, 7 якої передбачено перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". Вказано Міністерству оборони, Міністерству внутрішніх справ, Міністерству інфраструктури, Міністерству юстиції, Державній службі з надзвичайних ситуацій, Службі безпеки, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Державної прикордонної служби, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній фіскальній службі. Національній гвардії, Управлінню державної охорони після набрання чинності цією постановою забезпечити оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про розміри грошового забезпечення, визначені в пункті 1 цієї постанови, відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45. Постановою № 103 було внесено зміни до Порядку № 45, зокрема пункт 5 та додаток 2 викладено в новій редакції, відповідно до якої відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії. Відповідно до пунктів 1 - 3 Порядку № 45 пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи). Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Пунктами 5 - 6 Порядку № 45 передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням. Відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови КМУ від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008 № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Зобов`язано Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт. Отже, зміни внесені Постановою № 103 від 21.02.2018, зокрема до Додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, а відтак з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція Додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін. Пунктом 4 Постанови № 704 (в редакції, чинній на момент прийняття постанови) визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Пунктом 6 Постанови № 103 внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, зокрема, до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови № 704 викладено у новій редакції, а саме: " 4.Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14". Тобто постановою КМУ № 103 внесено зміни до Постанови КМУ № 704 та пункт 4 викладено в новій редакції - виключено вимогу щодо обрахування посадових окладів виходячи із розрахункової величини 50 % розміру мінімальної зарплати, встановленого законом на 1 січня календарного року. Колегія суддів звертає увагу, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18, яка набрала законної сили 29.01.2020, визнано протиправним і скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", тобто, пункт 6 Постанови КМУ № 103 втратив чинність 29.01.2020. Апеляційний суд зазначає, що алгоритм дій, який повинні вчинити уповноважені державні органи, зокрема відповідач, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2, 6 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45, не змінився. Пунктом 23 Порядку № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії. Пунктом 24 Порядку № 3-1 передбачено, що про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно- правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії. За результатами аналізу зазначених положень колегія суддів дійшла висновку про те, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ. Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Натомість відповідач не довів правомірності своїх дій у спірних правовідносинах. Колегія суддів зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, в період судового розгляду справи не надав суду ні відзиву на позовну заяву, ні відзиву на апеляційну скаргу із обґрунтуванням правомірності непроведення ним перерахунку пенсії позивача на підставі довідки, виготовленої на виконання рішення суду. Відтак, суд першої інстанції помилково взяв уваги твердження відповідача про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача, оскільки такі підстави виникли з часу набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №826/3858/18 та з часу набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18, якими визнано протиправними і нечинними п. п. 1, 2, 6 Постанови № 103 та зміни до п. 5 і додатку 2 Порядку № 45. У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права та невідповідністю висновків, викладених в ньому, обставинам справи, тому наявні підстави для скасування такого рішення. Згідно з положеннями статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.6 ст.139 КАС України). Судом встановлено, що позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 908 гривень, а за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір в сумі 1362 гривні, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями. Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Результат розгляду: granted