Рішення адміністративного суду від 2022-04-28 00:00:00+03

У грудні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із вищевказаним позовом, в якому просить суд: скасувати постанову серії ЕАО № 5140243 від 12 грудня 2021 року, винесену інспектором 3 батальйону 4 роти старшим лейтенантом Управління патрульної поліції в м. Києві Музиченком О.А. про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та закрити провадження по справі. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] посилається на ті обставини, що 12 грудня 2021 року був зупинений працівниками патрульної поліції, яку рухались позаду його автомобіля з якими пересікав перехрестя пр. Правди в м. Києві. Зауважує, що проїхав перехрестя на дозволяючий жовтий сигнал світлофора. Вважає, що патрульна поліція не надала йому докази вчинення правопорушення, не продемонструвала факт порушення ПДР, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 24 грудня 2021 року справу передано для розгляду головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою суду від 05 січня 2022 позовну заяву залишено без руху. Після усунення недоліків, ухвалою суду від 26 січня 2022 року відкрито спрощене провадження без виклику сторін. Від відповідача 09 лютого 2022 року в порядку ст. 47 КАС України, у встановлений судом 15-денний строк з дня отримання позову й ухвали про відкриття провадження надійшов відзив на позовну заяву із доказами надіслання позивачу. До відзиву наданий диск на якому зафіксований розгляд справи про адміністративні правопорушення. У відзиву відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на достатність доказів для прийняття оскаржуваної постанови. Відповідь на відзив від позивача не надходила. Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи відсутність клопотань про проведення судового засідання та наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд вбачає можливим розглянути справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, оцінивши їх в сукупності суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як видно з тексту оскаржуваної постанови серії ЕАО № 5140243 від 12 грудня 2021 року водій [PERSON] керував транспортним засобом Volkswagen Golf, державний номерний знак [NUMBER] 12 грудня 2021 року о 21.33 год. по пр. Правди в м.Києві, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України. За що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.(а.с. 6). Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213, ст.ст. 222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення. Предметом оскарження є постанова по справі про адміністративне правопорушення, перевіряючи правомірність її винесення суб`єктом владних повноважень, суд зобов`язаний перевірити наявність в діях [PERSON] складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Згідно зі ст. 245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Відповідно до ст. 251 КУАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Предмет доказування у справі про адміністративні правопорушення становлять обставини, що підлягають з`ясуванню у справі про адміністративне правопорушення, а саме: наявність події адміністративного правопорушення; особа, яка вчинила протиправні дії (бездіяльність), за якими нормами КУпАП передбачена адміністративна відповідальність; винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення; обставини, що пом`якшують адміністративну відповідальність, і обставини, що обтяжують адміністративну відповідальність; характер і розмір шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням; обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення; інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; причини і умови вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Так, диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за проїзд на заборонний сигнал світлофору. Згідно з п.п. 8.1, 8.7 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою, зокрема, світлофорів. Світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Відповідно до п. 8.7.3 «є» ПДР України, поєднання червоного і жовтого сигналів світлофору забороняє рух та інформує про наступне вмикання зеленого сигналу. В постанові про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності не зазначено чим доводиться, якими доказами зафіксовано порушення ним ПДР. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Окрім того, відповідачем до суду не надіслано будь-яких належних та допустимих доказів фіксації порушення позивачем правил дорожнього руху, як і не зазначені вони в постанові про накладення адміністративного стягнення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Відсутність події адміністративного правопорушення означає, що діяльність (дія чи бездіяльність) особи не може розцінюватися як правопорушення, тобто відсутній сам факт правопорушення. У свою чергу, склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. У постанові про порушення ПДР обов`язково має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото - чи відеозапис порушення. Даний висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 13.02.2020 року у справі № 524/9716/16-а. Судом досліджений відеозапис, який наданий стороною відповідача до відзиву на якому відсутні докази фіксації порушення, а міститься лише запис розгляду справи. На відеозапису на запитання [PERSON] щодо наявності доказів фіксації порушення, на його заперечення щодо проїзду на заборонений сигнал світлофора інспектор зазначила, що її напарник, працівник патрульної поліції був свідком. Проте, суд не може визнати пояснення свідка, який є інспектором патрульної поліції, як належний та допустимий доказ. КАС ВС вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні (постанова від 29.04.2020 року у справі № 161/5372/17). Колегія суддів КАС ВС зазначила, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Суд зауважив, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах. З огляду на те, що фіксація порушення, як проїзд на заборонений сигнал світлофора має фіксуватися технічними засобами, покази працівника поліції, як свідка, самі по собі не можуть бути достатніми та достовірними доказами. Враховуючи сукупність викладених обставин, досліджених судом доказів, через відсутність належних та допустимих доказів фіксації порушення, приходжу до переконання постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5140243 від 12 грудня 2021 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. підлягає скасуваннюіз закриттям провадження у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в порядку, передбаченому положенням ст. 139 КАС України, суд стягує з Управління патрульної поліції у м. Києві на користь позивача [PERSON] судові витрати зі сплати судового збору при зверненні до суду із позовом у сумі 454 грн., за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted