Рішення адміністративного суду від 2022-05-04 00:00:00+03

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач, всупереч вимог закону, відмовив їй у переведенні на пенсію державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 р. адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 01.09.2021 № 18269/03-16 про відмову у перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у порядку, межах, спосіб і строки, визначені законом, перерахувати пенсію [PERSON] на підставі її заяви від 27.08.2021 із пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України № 3723 «Про державну службу» з 27.08.2021 з урахуванням довідки від 26.08.2021 № 144/23-00-10-0225 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, та довідки від 26.08.2021 № 143/23-00-10-0225 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця. Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2022 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у порядку письмового провадження на 20.04.2022. У зв`язку з тим, що розгляд справи 20.04.2022 не відбувся, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2022 призначено розгляд апеляційної скарги на 04.05.2022 у порядку письмового провадження. Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України. Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивачу призначена пенсія по інвалідності 2 групи. Записами трудової книжки підтверджується, що позивач працювала у періоді з 08.05.1992 до 29.01.2021 в органах Державної податкової служби (Міндоходів, Державної фіскальної служби) на різних посадах. 10.08.1994 прийняла присягу державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». Даними перерахунків пенсії в пенсійній справі позивача підтверджується, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та її пенсія перерахована 14.05.2020, 28.07.2020 у зв`язку з уточненням даних в ЕПС. 17.02.2021 позивач звернулася до відповідача заявою про перерахунок пенсії (зазначено вид перерахунку перехід на інший вид пенсії). Розпискою-повідомленням підтверджується, що заяву прийнято 17.02.2021 і зареєстровано за № 2806. До заяви додано: довідку про заробітну плату, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, заяву про призначення/перерахунок пенсії, інший документ (службову), паспорт, трудову книжку, довідку ДПІ. Відомостями перерахунку пенсії в пенсійній справі позивача підтверджується, що вона отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та її пенсія перерахована 17.02.2021 із-за працевлаштування/звільнення. 25.02.2021 відповідач прийняв рішення № 971010301497 про відмову у проведенні перерахунку пенсії, яким відмовив позивачу у призначенні пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв`язку з відсутністю права на її призначення. Надалі, 24.03.2021 позивач письмовим запитом на інформацію звернулася до відповідача, в якому просила надати інформацію стосовно призначення її пенсії та складових, на підставі яких здійснювався її розрахунок та надати інформацію стосовно здійснених їй перерахунків пенсії та підстав, з яких такі перерахунки здійснювались, а також надати належним чином засвідчену копію заяви від 17.02.2021 щодо переходу на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу»; надати належним чином засвідчене рішення від 25.02.2021 № 971010301497 про відмову у призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу»; надати належним чином засвідчену копію всіх документів, на підставі яких рішенням від 25.02.2021 відмовлено у переході на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». Листом від 26.03.2021 відповідач повідомив, що позивач перебуває на обліку та з 04.12.2015 отримує пенсію, як особа з інвалідністю 2 групи внаслідок загального захворювання. З 14.05.2020 за заявою позивача її переведено на пенсію за віком. Пенсію за віком обчислено при загальному страховому стажі 42 роки 3 місяці (коефіцієнт 0,42250) із заробітної плати, визначеної за період з 01.07.1995 до 30.06.2000 відповідно до довідки від 23.07.2020 № 91/23-00-13-050 Головного управління ДПС у Черкаській області. У зв`язку зі звільненням 29.01.2021, відповідно до ч. 3 ст. 42 Закону № 1058, позивачу проведено перерахунок пенсії. З 30.01.2021 розмір пенсії складає 7356,28 грн., у т.ч. 7144,00 грн. розмір пенсії за віком (16908,88 х 0,42250), 212,28 грн. доплата за понаднормовий стаж 12 років. Щодо вказаної вище заяви прийнято рішення від 25.02.2021 № 971010301497 про відмову в призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з відсутністю права на підставі чинного з 01.05.2016 Закону України «Про державну службу» та Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб». Головне управління ДПС у Черкаській області видало позивачу довідки про заробітну плату для призначення пенсії державного службовця: від 26.08.2021 № 143/23-00-10-0225 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), в якій визначено заробітну плату начальника відділу Головного управління ДПС у Черкаській області станом на 01.08.2021: посадовий оклад 7050,00грн, надбавка за ранг (державний службовець 5 рангу) 600,00грн, надбавка за вислугу років (50%) (за стаж державної служби 27 років) 3525,00грн, усього 11175,00грн. Вказано, що на всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Довідка видана на підставі особових рахунків за серпень 2021 року; від 26.08.2021 № 144/23-00-10-0225 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби. Вказана довідка видана позивачу для призначення згідно з п.п.10. 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про державну службу» пенсії відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» про те, що середні розміри надбавок, премій та інших виплат за липень 2021 року, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, становили: надбавка за інтенсивність 8465,29грн, місячна премія 1106,54грн, інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць в частині, що відповідає календарному місяцю 1083,60грн, разом 10655,43грн. Зазначено, що на всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Довідка видана на підставі особових рахунків за липень 2021 року. 27.08.2021 позивач звернулася до відповідача заявою про переведення на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». Розпискою-повідомленням підтверджується, що заяву прийнято 27.08.2021 і зареєстровано за № 12341. До заяви додано: довідку від 27.08.2021 про облік, як суб`єкта підприємницької діяльності, довідки від 26.08.2021 № 143/23-00-10-0225 та № 144/23-00-10-0225 про заробітну плату, заяву від 27.08.2021 про призначення/перерахунок пенсії, паспорт. Однак, 01.09.2021 відповідач прийняв рішення № 18269/03-16 про відмову у перерахунку пенсії, яким відмовив позивачу у призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Вказано дату звернення позивача до територіальних органів Пенсійного фонду України 27.08.2021, пенсійний вік позивача становить 61 рік, страховий стаж 42 роки 03 місяці 06 днів. В додатковому коментарі, зокрема зазначено, що відповідно до записів трудової книжки позивач працювала в органах податкової служби на посадах з привласненням спеціального звання. Статтею 25 Закону України від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу» передбачені категорії посад державних службовців. Посади працівників податкової служби, які мають спеціальне звання, вказаною статтею не визначені. Тому, станом на 01.05.2016, відсутній стаж на державній службі право на перерахунок (перехід) позивач не має. Також, листом від 15.09.2021 № 2300-0205-8/53787, відповідач повідомив, що відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» збережено право на призначення пенсії для осіб, які на день набрання вказаним Законом (01.05.2016) мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. Позивачу відмовлено у перерахунку (в переведенні) на пенсію відповідно до вказаного Закону, оскільки відповідно до записів трудової книжки позивач працювала в органах податкової служби на посадах з привласненням спеціального звання. Статтею 25 Закону України від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу» передбачені категорії посад державних службовців. Посади працівників податкової служби, які мають спеціальне звання вказаною статтею не визначені. З огляду на це прийняте рішення про відмову у перерахунку (переході) пенсії, оскільки станом на 01.06.2016 відсутній стаж на державній службі. Наведене і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що посилання відповідача у спірному рішення про відмову у перерахунку пенсії на норми ст. 25 Закону України «Про державну службу», як підставу відмови в зарахуванні стажу роботи у Державній фіскальній (податковій) службі, є безпідставними, оскільки вказаною статтею визначено класифікацію посад та встановлено перелік посад державних службовців, тоді як згідно з ПК України посадовим особам контролюючих органів присвоюються персональні звання, а не категорія державного службовця. Період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII. Перед зверненням за призначенням пенсії позивач працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців, та досягла відповідного віку і має стаж державної служби 27 років. На дату звернення заявою від 27.08.2021 до відповідача щодо переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» позивач досягла 61 року. Отже, досягла віку, який дає їй право на одержання пенсії державних службовців. Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк станом на день виникнення спору, Закон № 509-ХІІ втратив чинність, а тому, для застосування його норм при вирішенні спірних правовідносин не має правових підстав. До того ж, виходячи із змісту п. 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VІІ, право на отримання пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ мають лише особи, посади яких визначені лише ст. 25 цього закону, без будь-яких альтернатив. Призначення податківцям, що мали спеціальне звання, пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» Законом № 590-ХІІ, не було передбачено. З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV). Так, за змістом статті 2 Закону №1788-XII, визначені такі види пенсії: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років. Отже, звернувшись із заявою до відповідача, позивач реалізувала право на перерахунок пенсії за віком, обчисленої відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до Закону України «Про державну службу». При цьому, принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі Закон України №889-VIII), який набрав чинності 01.05.2016. Його Прикінцеві положення визначають право на пенсійне забезпечення окремих категорій осіб відповідно до статті 37 Закону України №3723-XII "Про державну службу" (далі ЗУ №3723-XII). За статтею 44 Закону України № 1058-VI, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Порядок надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі Порядок №22-1). Згідно змісту листа відповідача від 15.09.2021, останнім прийняте спірне рішення від 01.09.2021 № 18269/03-16 про відмову у перерахунку (переході) на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII, передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 № 622, затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі Порядок № 622). Пунктом 2 Порядку № 622, передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII "Про державну службу на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 №3723-XII «Про державну службу» мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року №889-VIII "Про державну службу", зокрема, мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України. Згідно норм п. 4 Порядку № 622, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. Відповідно до положень ст. 37 Закону України № 3723-XII, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Тож, оскільки позивачу присвоювалися спеціальні звання протягом періоду роботи в органах податкової служби, з наведеного слідує висновок про те, що вона має право на зарахування такого періоду до стажу державної служби, додатково, слід звернути увагу на те, що пунктом 342.4 та 342.5, 342.6 ст. 342 Податкового кодексу України, визначено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями. Посадові особи, які вперше зараховуються на службу до контролюючих органів і раніше не перебували на державній службі, складають присягу державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу». Правовий статус посадових осіб контролюючих органів, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом та Митним кодексом України, а в частині, що не регулюється ними, - Законом України «Про державну службу» та іншими законами. Колегія суддів вважає посилання відповідача у спірному рішення про відмову у перерахунку пенсії на норми ст. 25 Закону України «Про державну службу», як підставу відмови в зарахуванні стажу роботи у Державній фіскальній (податковій) службі, помилковими, оскільки вказаною статтею визначено класифікацію посад та встановлено перелік посад державних службовців, тоді як згідно з ПК України, посадовим особам контролюючих органів присвоюються персональні звання, а не категорія державного службовця, з огляду на що, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII. У свою чергу, перед зверненням за призначенням пенсії позивач працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців, та досягла відповідного віку і має стаж державної служби 27 років. Так, згідно норм ч. 1 ст. 26 Закону №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року. Судом першої інстанції під час розгляду даного спору по суті було досліджено, що саме на дату звернення заявою від 27.08.2021 до відповідача щодо переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», позивач досягла 61 року, тобто віку, який дає їй право на одержання пенсії державних службовців, не перебувала на посаді державної служби та має страховий стаж 42 роки 03 місяці 06 днів, стаж державного службовця 27 років, що підтверджується даними її трудової книжки та довідкою від 26.08.2021 № 143/23-00-10-0225 та про що вказано у рішенні відповідача про відмову у перерахунку пенсії. Отже, позивач відповідає вимогам для осіб з числа державних службовців, які мають право на отримання пенсії за віком відповідно до Закону України №3723-XII, а протилежні доводи відповідача не обґрунтовані. Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення та зобов`язання відповідача у порядку, межах, спосіб і строки, визначені законом, перерахувати пенсію позивача із пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця на підставі її заяви від 27.08.2021 відповідно до ст. 37 Закону України № 3723 з дати звернення з урахуванням довідки від 26.08.2021 № 144/23-00-10-0225 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, та довідки від 26.08.2021 № 143/23-00-10-0225 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця. Оцінюючи наведені сторонами доводи, колегія суддів суд виходить з такого, що всі аргументи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у апеляційній скарзі не зазначено. Тож, позовні вимоги підлягають задоволенню, за наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції. Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied