Рішення адміністративного суду від 2022-02-02 00:00:00+02

Позивач, Приватного сільськогосподарського підприємства "Компакт", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив суд: - визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 10.03.2021 №0029150723, №0029170723, №0029180723 від 10.03.2021 (форми "Р", "В4", "Н"). В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про помилковість висновків акту перевірки, на підставі яких податковим органом винесено оскаржувані рішення. \~ Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2021 замінено відповідача по справі на Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 10.03.2021 №0029150723, №0029170723, №0029180723 (форми "Р", "В4", "Н"). Стягнуто на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "Компакт" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області судові витрати у розмірі 17629 (сімнадцять тисяч шістсот двадцять дев`ять) грн 91 коп. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права. Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач пройшовши визначену діючим законодавством процедуру державної реєстрації та набув статусу суб`єкта господарювання- юридичної особи, основним видом діяльності якої згідно КВЕД є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (01.11 основний); перебуває на податковому обліку у відповідача є платником єдиного податку 4 групи. ГУ ДПС проведено документальну позапланову виїзну перевірку даних ПСП «Компакт» з метою контролю за правомірністю визначення суми від`ємного значення з податку на додану вартість, відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2020 року (від 14.12.2020 №9331920834), за результатами якої складено акт від 05.02.2021 № 1706/20-40-07-23-06/30829128. У висновках акту перевірки встановлено порушення вимог п. 44.2. ст. 44, п. 184.7. ст. 184, п. 189.1. ст. 189, абз. «г» п. 198.5. ст.198 Податкового кодексу України; п.201.10 ст.201 та п.11 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, п.1201.2 ст. 1201, п.192.1 ст.192, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України. На підставі вказаних висновків акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 10.03.2021 № 0029150723, яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів на суму 1171927.50 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням 937542.00 грн. та за штрафними санкціями 234385.50 грн; № 0029170723, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 854471.00 грн; № 0029180123, яким застосовано штраф у розмірі 3400.00 грн. На вказані вище рішення позивачем в порядку ст. 56 Податкового кодексу України подано скаргу, за результатами розгляду якої податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скарга без задоволення. Не погодившись з рішеннями податкового органу, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості. Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне. Відповідно до п.184.7 ст. 184 Податкового кодексу України, якщо товари/послуги, необоротні активи, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту, не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, такий платник податку в останньому звітному (податковому) періоді не пізніше дати анулювання його реєстрації як платника податку зобов`язаний визначити податкові зобов`язання по таких товарах/послугах, необоротних активах виходячи із звичайної ціни відповідних товарів/послуг чи необоротних активів, крім випадків анулювання реєстрації як платника податку внаслідок реорганізації платника податку шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділення відповідно до закону. У разі здійснення операцій відповідно до п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання (п.189.1 ст.189 ПК України). Згідно п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу). У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних. З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні. У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Відповідно до п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно з п. 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію; господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Тобто, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Відповідно до п.п. 1.2, 2.1, 2.2, 2.4, 2.15 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 (надалі Положення № 88) зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення. Положеннями Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Мінфіну від 30.11.1999 № 291 визначено, що на рахунку 20 "Виробничі запаси" узагальнюється інформація про наявність і рух належних підприємству запасів сировини і матеріалів (у тому числі сировина й матеріали, які є в дорозі та в переробці), будівельних матеріалів, запасних частин, матеріалів сільськогосподарського призначення, палива, тари й тарних матеріалів, відходів основного виробництва. За дебетом рахунку 20 "Виробничі запаси" відображаються надходження запасів на підприємство, їх дооцінка, за кредитом - витрачання на виробництво (експлуатацію, будівництво), переробку, відпуск (передачу) на сторону, уцінка тощо. Рахунок 20 має субрахунки, в т.ч. 208 "Матеріали сільськогосподарського призначення", на якому обліковуються мінеральні добрива, отрутохімікати для боротьби зі шкідниками й хворобами сільськогосподарських культур, біопрепарати, медикаменти, хімікати, що використовуються для боротьби з хворобами сільськогосподарських тварин. Тут також відображаються саджанці, насіння й корми (покупні й власного вирощування), що використовуються для висаджування, посіву та відгодівлі тварин безпосередньо в господарстві. Судовим розглядом встановлено, що факт придбання добрив, хімічних препаратів, їх зберігання на складах підприємства податковим органом не заперечується, як не заперечується тієї обставини, що придбане насіння обліковано на рахунку 28 «Товар» (товарно-матеріальні цінності, що надійшли на підприємство з метою продажу), тоді як придбання та списання добрив та засобів захисту рослин ведеться по рахунку 209 «Інші матеріали» В акті перевірки зазначено, що при аналізі рахунку « 209» - «Інші матеріали» встановлено, що ПСП «Компакт» списувало з балансу зазначеного рахунку товаро-матеріальні цінності (добриво, гербіциди та засоби захисту рослин, які придбані та суми податку, які були включені до складу податкового кредиту платника податку за відповідними періодами) в обсязі на суму 6015578,63 грн. Перевіркою встановлено, що ПСП «Компакт» згідно з головною книгою облік гербіцидів, добрив та ЗЗРП веде на рахунку « 209» - «Інші матеріали», станом на 30.11.2020 по рахунку 209 обліковуються залишки на суму 488 333,72 гривень (КАС-32 117,2 тон). Списання добрив, гербіцидів та засобів захисту рослин здійснюється без документального підтвердження, а саме ПСП «Компакт» не надано до перевірки накази про встановлені на підприємстві норми використання добрив та засобів захисту рослин, наказ про матеріально-відповідальних осіб на підприємстві, лімітно-забірні картки на отримання матеріальних цінностей, накладні, за якими отримано добрива та засоби хімічного засобу рослин, акти про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за Формою № ВЗСГ-З, які складаються для відображення фактичного витраченого (використаного) у кількісному та вартісному виразі матеріальних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин з кожного поля щодо певних культур. Крім того, згідно з наданими до перевірки подорожніх листів, не можливо встановити на які поля були внесені мінеральні добрива та засоби хімічного захисту рослин. Під час проведення перевірки проведено аналіз рахунку « 28» - «Товари» та встановлено, що підприємство списує з балансу з рахунку « 28» товаро-матеріальні цінності (насіннєвий матеріал, який придбано та суми податку включені до складу податкового кредиту платника податку) сума обсягу складає 2 944 484,61 грн. Перевіркою виявлено, що ПСП «Компакт» згідно з головною книгою обліку насіннєвий матеріал ведеться на рахунку « 8» - «Товар», станом на 30.11.2020 обліковуються залишки на суму 173 769,67 грн. (гібрид кукурудзи 62 мішка, насіння соняшника 7 мішків). Списання «Насіннєвого матеріалу» здійснюється без документального підтвердження, а саме платником податку ПСП «Компакт» не надано до перевірки накази про встановлені на підприємстві норми використання насіння, наказ про матеріально- відповідальних осіб на підприємстві, лімітно-забірні картки на отримання ТМП, накладні, за якими отримано насіннєвий матеріал та акти витрат насіння і садового матеріалу за формою №ВЗСГ-4 складається для списання насіння і садового матеріалу до витрат на вирощування відповідних сільськогосподарських культур. Акти складаються після завершення сівби (посадки) по окремих ділянках та полями сівозміни у двох примірниках, записи здійснюються за назвами насіння в розрізі культур за окремими ділянками (номер поля), зазначаються площа та витрачене насіння за нормою і фактичні витрати на 1 га та на всю площу; до акта додаються документи, на підставі яких проводиться видача насіння зі складу, «лімітно-забірна картка на отримання матеріальних цінностей» (форма №ВЗСГ-1), «накладна (внутрігосподарського призначення)» (форма № ВЗСГ-8) та інші документи, які підтверджують сортову якість насіння. Підприємством не ведуться книги складського обліку матеріалів, добрива та пестициди, які заповнюються помісячно у розрізі видів матеріалів в одиницях виміру «тн», «л». «кг», де «Прибуток» (від кого надійшло) заповнюється у розрізі «Постачальник», а «Видаток» (кому видано) заповнюється у розрізі - «На посів», та інші види робіт. Згідно наданих до перевірки подорожних листів трактористів не можливо встановити, на які поля внесені мінеральні добрива та засоби хімічного захисту рослин. Перевіркою виявлено, що платником списані товарно-матеріальні цінності без належного оформлення первинними документами, а саме: лімітно-забірних карток на видачу насіння, добрив зі складу (внутрігосподарського призначення) (сільськогосподарського обліку форма №ВЗСГ-1), списання використаних на посівну добрив на підставі актів про використання мінеральних, органічних і бактеріальних засобів хімічного захисту рослин (сільськогосподарського обліку форма №ВЗСГ 3). Тобто, фактично висновки податкового органу про необґрунтоване списання ТМЦ гуртуються на відсутності на підприємстві спеціалізованих форм первинних документів з обліку виробничих запасів в сільськогосподарських підприємствах, передбачених Методичними рекомендаціями про застосування спеціалізованих форм первинних документів з обліку виробничих запасів в сільськогосподарських підприємствах, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України №929 від 21.12.2007. Стосовно вказаних висновків, колегія суддів зазначає, що згідно з ст. 1 Указу Президента України "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади" від 03.10.1992 №493/92 нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю здійснюється Міністерством юстиції України. Проте наказ Міністерства аграрної політики України №929 від 21.12.2007 не зареєстрований в Міністерстві юстиції України, що свідчить про те, що даний документ має рекомендаційний характер і не є обов`язковим для використання підприємствами. За такого підприємства можуть проводити списання матеріальних цінностей використаних в господарській діяльності на підставі первинних документів не дотримуючись вимог вищезазначених методичних рекомендацій. 23.05.2020 набув чинності Закон України від 16.01.2020 №466-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві». Згідно з змінами до п. 292-1.2 ст. 292-1 Податкового кодексу України, базою оподаткування податком для платників єдиного податку IV групи для сільськогосподарських товаровиробників є нормативна грошова оцінка 1 гектара сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень) з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного станом на 1 січня базового податкового (звітного) року відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом для справляння плати за землю. З урахуванням вказаних вище норм, позивач, як платник єдиного податку четвертої групи, не зобов`язаний вести облік і складати звітність за типовими формами, на які посилається відповідач. З долучених до матеріалів справи документами встановлено, що облік та списання ТМЦ проведено підприємством по рахункам 28 та 209 на підставі матеріальних звітів за поточний місяць із зазначенням залишків ТМЦ на початок та кінець звітного місяця за видами виробничих запасів у кількісному та вартісному виразі; рух запасів на підставі накладних, що підтверджують їх отримання та вибуття (списання) згідно видаткових накладних, проте під час проведення перевірки контролюючим органом не надано оцінки вказаним документом, з виключним посиланням на відсутність у підприємства спеціалізованих форм первинних документів з обліку виробничих запасів в сільськогосподарських підприємствах, передбачених Методичними рекомендаціями про застосування спеціалізованих форм первинних документів з обліку виробничих запасів в сільськогосподарських підприємствах, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України №929 від 21.12.2007р. Враховуючи вказані вище обставини, відповідачем не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів які підтверджують правомірність винесення податкових повідомлень-рішень від 10.03.2021 № 0029150723, яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів на суму 1171927.50 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням 937542.00 грн. та за штрафними санкціями 234385.50 грн; № 0029170723, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 854471.00 грн., відтак суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для скасування вказаних податкових повідомлень-рішень. Стосовно податкового повідомлення-рішення від 10.03.2021 № 0029180123, яким застосовано штраф у розмірі 3400.00 грн., колегія суддів зазначає наступне. Зміст акту перевірки містить посилання на те, що при проведенні перевірки податкових накладних, які включено до податкового кредиту та виданих податкових накладних, які включено до складу податкового зобов`язання з ПДВ та підлягають внесенню до Єдиного реєстру податкових накладних відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, встановлено ПСП «Компакт» дотримується вимог пункту 201.10 ст.201 та пункту 11 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України в частині внесення податкових накладних до Єдиного реєстру податкових накладних та порушень перевіркою встановлено, що за результатами перевірки встановлено заниження податкових зобов`язань які були; нараховані згідно абз. «г» п.198.5 ст.198 ПК України податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, порушення викладено в п.3.1 акту перевірки. Виходячи з вищенаведеного були порушені вимоги пункту 201.10 ст.201 та пункту 11 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, п.1201.2 ст. 1201, п. 192.1 ст.192, п.201.10 ст.201 ПК України зі змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено порушення термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних по встановленим заниженням податкових зобов`язань які були І нараховані на суму 1792013 грн. у травні, червні, липні, серпні, вересні, жовтні, грудні 2019 року та у березні-листопаді 2020 року, порушення викладені у п. 3.1 акту перевірки. Отже, оскільки податкове повідомлення-рішення від 10.03.2021 № 0029180123 є похідним від встановлених порушень в п.3.1 акту перевірки, воно також підлягає скасуванню. З урахуванням встановлених по справі обставин, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Результат розгляду: denied