Рішення адміністративного суду від 2022-02-22 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з позовом до РПП Кропивницького РУП про скасування постанови про справі про адміністративне правопорушення. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що поліцейським РПП Кропивницького РУП Дем`яненко О.В. відносно [PERSON] було складено постанову Серії БАБ 898111 від 08.08.2021 року, відповідно до якої 08.08.2021 року, близько 21 год. 30 хв. [PERSON] , керував автомобілем марки «Volkswagen Transporter», н/з [NUMBER] , по М-14 - Південний Обхід, м. Кропівницький, в темну пору доби не був освітлений задній державний номерний знак та з відсутнім обов`язковим технічним контролем транспортного засобу, чим порушив п.п. 2.9.В, 31.6Б ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 та ч. 6 ст. 121 КпАП України. Даною постановою на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. Однак, [PERSON] не погоджується із вказаною постановою з тих підстав, що згідно п. 2 ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» обов`язковому технічному контролю не підлягають легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років. Автомобілі фірми ТОВ «Інтер Альфа» використовуються виключно для службового використання, службових поїздок, а не задля перевезення вантажів та пасажирів, без мети отримання прибутку, а тому не підлягають обов`язковому технічному контролю. На підставі вищенаведеного, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким скасувати постанову Серії БАБ 898111 від 08.08.2021 року, якою [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. за ч. 3 та ч. 6 ст. 121 КпАП України. Суд констатує, що представником відповідача Тарасенко Я. було надано до суду відзив на позову заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні даного позову. Обґрунтовуючи вимоги даного відзиву, представник відповідача вказує на те, що 08.08.2021 року при здійсненні патрулювання екіпажом поліції, було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме [PERSON] , керував т/з «Volkswagen Transporter», н/з [NUMBER] з неосвітленим державним номерним знаком в темну пору доби та з відсутнім обов`язковим технічним контролем транспортного засобу, чим скоїв правопорушення передбачене ч.3 та ч.6 ст. 121 КУпАП. В оскаржуваній постанові чітко вказана суть порушення чинних Правил дорожнього руху України. Постанова складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, а тому суд проводить розгляд даної справи за його відсутності. Згідно приписів ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку. Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМ України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Судом встановлено, що 08.08.2021 року, близько 21 год. 30 хв. [PERSON] , керував автомобілем марки «Volkswagen Transporter», н/з [NUMBER] , по М-14 - Південний Обхід, м. Кропівницький, в темну пору доби не був освітлений задній державний номерний знак та з відсутнім обов`язковим технічним контролем транспортного засобу, чим порушив п.п. 2.9.В, 31.6Б ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 та ч. 6 ст. 121 КпАП України. Так, з наявної в матеріалах справи постанови Серії БАБ 898111 від 08.08.2021 року, відповідно до якої 08.08.2021 року, близько 21 год. 30 хв. [PERSON] , керував автомобілем марки «Volkswagen Transporter», н/з [NUMBER] , по М-14 - Південний Обхід, м. Кропівницький, в темну пору доби не був освітлений задній державний номерний знак та з відсутнім обов`язковим технічним контролем транспортного засобу, чим порушив п.п. 2.9.В, 31.6Б ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 та ч. 6 ст. 121 КпАП України. Даною постановою на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. Статтею 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Згідно ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. З вищенаведеного вбачається, що при провадженні справи не були дотримані такі завдання як всебічність, повнота і об`єктивність з`ясування обставин справи. З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Диспозиція ч. 3 ст. 121 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Диспозиція ч. 6 ст. 121 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим. Оскільки предметом оскарження є постанова про накладення адміністративного стягнення суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону при розгляді справи та інше. Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз. 4 п. 24 постанови). Аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що суд бере до уваги лише ті докази, які здобуті в порядку, що не суперечить Закону. При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі N 338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку. Суд звертає увагу, що в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на жоден із доказів, які передбачені ст. 251 КУпАП. Більше того, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 та ч. 6 ст. 121 КУпАП. Згідно наявного в матеріалах справи листа заступника начальника відділення поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області майора поліції Тупиці Ю. вих. 8302/111-3-2021 повідомлено, що надати відеозапис, який фіксувався працівниками поліції під час винесення 08.08.2021 року відносно [PERSON] постанови про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії БАБ № 898111, неможливо, так як згідно п. 1 п. 3 розділу VII Інструкції з застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року № 1026, строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених в службових транспортних засобах, БпЛА, становить 30 діб. Встановити наявність інших доказів вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення неможливо, у зв`язку з тим, що пройшов значний час з моменту винесення вищевказаної постанови. В даному випадку єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, є саме постанова Серії БАБ 898111 від 08.08.2021 року у справі про адміністративне правопорушення. Окрім того, позивачем було надано фото, на якому вбачається, що на момент складення щодо нього постанови про адміністративне правопорушення в нього був освітлений задній державний номерний знак. Також, в матеріалах справи наявна копія Наказу № 123-ОД від 01.11.2017 року про використання автомобіля, паливної картки, згідно якої з 01.11.2017 закріплено та дозволено використання автомобіля Фольксваген Транспортер (кузов [NUMBER] ) державний номер [NUMBER] наступним працівникам: механіку [PERSON] , з 01.11.2017 року закріплено та дозволено використання топливних карток 782599000553364 - механіку [PERSON] . У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 та ч. 6 ст. 121 КУпАП, є не доведеним. За таких обставин, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову, оскільки відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв не у спосіб що визначені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Отже, враховуючи, що належними та допустимими доказами не підтверджується факт вчинення [PERSON] правопорушення, передбаченого ч. 3 та ч. 6 ст. 121 КУпАП України, суд приходить до висновку про необхідність скасувати оскаржувану постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Результат розгляду: granted