Рішення адміністративного суду від 2022-03-21 00:00:00+02

20.04.2021р. [PERSON] звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якому просив суд: - визнати протиправною бездіяльність щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою пенсійної заборгованості в розмірі 47169,84грн.; - зобов`язати нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів (пенсії), нарахованої у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період із 01.01.2016р. - 31.05.2020р. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.09.2021р. позов задоволено. Суд визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, щодо нарахування та виплати [PERSON] компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсійної заборгованості за період з 01.01.2016р. - 31.05.2020р. Крім того, суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити на користь [PERSON] компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсійної заборгованості за період з 01.01.2016р. - 31.05.2020р. Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.Апелянт просить суд, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.09.2021р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити. Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та одержує пенсію за вислугу років. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.04.2018р. у справі №813/329/18 суд визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яка полягає у невиплаті пенсії [PERSON] з 01.01.2016 р. з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. Крім того, суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити [PERSON] пенсію з 01.01.2016р. в розмірі 90% місячного грошового забезпечення з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, встановлених законодавством для поліцейських та зазначеного у довідці Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області № 91-01062 від 23.03.2018р. про грошове забезпечення для перерахунку пенсії яка видана на виконання Постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких іншим категорія осіб» № 103 від 21.02.2018р. Дане рішення суду набрало законної сили 31.05.2018р. Перерахунок пенсії на виконання вказаного судового рішення пенсійний орган здійснив 01.01.2018р. В результаті здійсненого перерахунку щомісячний розмір пенсії позивача склав 8844,36 грн. Заборгованість по виплаті пенсії з 01.01.2016р. - 31.12.2017р. склала 47169,84 грн. Зазначену заборгованість виплачено останньому 10.06.2020р. 26.02.2021р. [PERSON] звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою, в якій просив нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою заборгованості по пенсії, яка виникла за період з 01.01.2016р. - 31.12.2017р. в розмірі - 47169,84 гривень. Листом від 23.02.2021р. Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області вказану заяву залишив без задоволення. ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). В ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» видно, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Тобто, необхідною ознакою при вирішенні спору, є встановлення факту нарахування доходу, про що вказано у ст.3 цього Закону. Із змістом ст.4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» видно, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. На підставі аналізу норм Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 видно, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії; 2) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата); 3) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 4) затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; 5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) і компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення. Таким чином, за наявності визначених Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» умов, присуджена за рішенням суду сума підлягає компенсації у тому ж самому порядку, якщо ці умови настали у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі №6-43цс14. Отже, визначальними обставинами для виплати компенсації є дата нарахування та фактичної виплати вказаних доходів, оскільки основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» є порушення встановлених строків - саме виплати нарахованих доходів. Тобто, право на компенсацію виникає після набрання законної сили судового рішення та у разі несвоєчасної виплати сум доходу, які стягнуто на підставі цього рішення. Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що [PERSON] має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати пенсії після набрання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.04.2018р. у справі № 813/329/18 законної сили та у зв`язку з несвоєчасним виконанням зазначеного рішення пенсійним органом. За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області як суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України. Не приймає до уваги колегія суддів доводи апелянта, про те що позивач пропустив строк звернення з позовом до суду без поважних причин, оскільки з моменту отримання письмової відповіді Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області від 23.03.2021р. розпочався перебіг шестимісячного строку звернення з позовом до суду який передбачений ч.2 ст.122 КАС України. З позовом до суду останній звернувся 17.04.2021р., з дня коли дізнався про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Тобто, строки звернення з позовом до суду [PERSON] не пропустив. Крім того, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про наявність підстав для закриття провадження у даній справі, оскільки справа № 380/4612/20 та дана справа № 380/6484/21 не є тотожними як за предметом та підставами позову. (а.с. 12-15) Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду. Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Результат розгляду: denied