Рішення адміністративного суду від 2022-06-24 00:00:00+03

Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК АРТВЕЙ» звернулось до суду із позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому просило: - \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~скасувати рішення комісії, викладене у Акті спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 12 грудня 2020 року о 10 годині 30 хвилин на Приватному підприємстві «ЛОТОС», складений за формою Н-1/П та затверджений 29 липня 2021 року начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Бондаренко О.В. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~зобов`язати Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області повторно провести спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався 12 грудня 2020 року о 10 годині 30 хвилин на Приватному підприємстві «ЛОТОС» з [PERSON] та скласти за його результатами акт за формою Н-1/П, з урахуванням висновків суду. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (49107, м. Дніпро, вул. Казакова, Ід, код ЄДРПОУ 39788766) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК АРТВЕЙ» (ЄДРПОУ: 41949845, місцезнаходження: 49010, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Лабораторна, буд. 61) суму сплаченого судового збору у розмірі 4540,00 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10\~ \~\~000 грн. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року у справі №160/17314/21 в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК АРТВЕЙ» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про скасування рішення комісії, викладеного у акті спеціального розслідування нещасного випадку, та зобов`язання Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області повторно провести спеціальне розслідування нещасного випадку, з урахуванням висновків суду - відмовлено. Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та неповне встановлення фактичних обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема тим, що суд першої інстанції при прийнятті рішення у справі не врахував, що: висновки зазначені в акті ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені дослідженнями або експертизами; членами комісії проігноровані надані позивачем пояснення та експертні висновки щодо дослідження елементів конструкції крану. Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України. Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12 грудня 2020 року о 10 годині 30 хвилин на об`єкті будівництва холодильного складу, розташованого за межами населеного пункту за адресою: Дніпропетровська область. Дніпровський район, територія Слобожанської селищної ради, комплекс будівель та споруд, 19-к стався нещасний випадок зі смертельним наслідком із водієм Приватного підприємства «ЛОТОС» [PERSON] . Для розслідування обставин та причин нещасного випадку зі смертельним наслідком наказом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 14.12.2020 № 513-Р була призначена комісія із спеціального розслідування. До складу членів комісії входив представник ТОВ «ТК АРТВЕЙ» - директор ТОВ «ТК АРТВЕЙ» - Бугер С.М., який приймав особисту участь під час проведення спеціального розслідування даного нещасного випадку. За результатом проведеного спеціального розслідування комісією був складений акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 12 грудня 2020 року о 10 годині 30 хвилин на Приватному підприємстві «Лотос», за формою Н-1/П, затверджений начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Бондаренко О.В. 29.07.2021 року (надалі - Акт). У розділі 8 Акту членами комісії було визначено осіб, які на їх думку допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці, якими є: Костромцов Олексій Олександрович - виконавець робіт ТОВ «УЄК», Губа Олександр Вікторович - директор ТОВ «УЄК», [PERSON] - машиніст крана ТОВ «ТК АРТВЕЙ», [PERSON] - директор ТОВ «ТК АРТВЕЙ». Не погодившись із висновками акта спеціального розслідування нещасного випадку ТОВ «ТК АРТВЕЙ» звернулось до суду із позовом у даній справі. З урахуванням положень ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем будь-якими належними та допустимими доказами в розумінні ст. 72-76 КАС України не було доведено жодної обставини, зазначеної в позовній заяві, як то: щодо протиправності та необґрунтованості оскаржуваного рішення і проведення спеціального розслідування з порушення приписів чинного законодавства, а також існування «деяких фактів, здатних вплинути на рішення комісії», які начебто не були взяті останньою до уваги, як і не було спростовано факту нещасного випадку зі смертельним наслідком із водієм «Приватного підприємства «ЛОТОС» [PERSON] , який стався 12 грудня 2020 р. о 10 год. 30 хв. на об`єкті будівництва холодильного складу, розташованого за межами населеного пункту за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, територія Слобожанської селищної ради, комплекс будівель та споруд 19-к. Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне. Спірні відносини, зокрема, врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019р. №337. Пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що страхуванню від нещасного випадку підлягають, зокрема, особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку на інших підставах. За приписами ч. 2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці». Процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, що сталися з особами, визначеними частиною першою статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», визначено Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019р. №337. Відповідно до абз., та 4 п.8 Порядку №337 повідомлення про нещасний випадок надається за місцем настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), а у разі настання нещасного випадку внаслідок події (аварії, катастрофи тощо) під час руху транспортних засобів усіх видів - за місцем реєстрації підприємства (установи, організації): територіальному органові Держпраці. За приписами абз.1 п.9 Порядку №337 розслідування (спеціальне розслідування) проводиться у разі настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), у тому числі про які своєчасно не повідомлено роботодавцю чи внаслідок яких втрата працездатності потерпілого настала не одразу. Положеннями п.10 Порядку №337 визначено, що спеціальному розслідуванню підлягають: нещасні випадки із смертельними наслідками; групові нещасні випадки; випадки смерті працівників під час виконання ними трудових (посадових) обов`язків; гострі професійні захворювання (отруєння), що призвели до тяжких чи смертельних наслідків; нещасні випадки, факт настання яких встановлено у судовому порядку, а підприємство (установа, організація), на якому вони сталися, ліквідовано без правонаступника; нещасні випадки, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого; випадки зникнення працівника під час виконання трудових (посадових) обов`язків; нещасні випадки з особами, які працюють на умовах цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, фізичними особами - підприємцями, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, членами фермерського господарства; нещасні випадки, що сталися з особами, фактично допущеними до роботи без оформлення трудового договору (контракту). Пунктом 54 Порядку №337 передбачено, що контроль за своєчасністю та об`єктивністю проведення розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь), аварій, підготовкою матеріалів розслідування, веденням їх обліку, вжиттям заходів до усунення причин їх настання здійснюють Держпраці та робочі органи Фонду відповідно до компетенції. Громадський контроль здійснюють профспілки через свої виборні органи та представників, а також уповноважені найманими працівниками особи з питань охорони праці у разі відсутності на підприємстві (в установі, організації) профспілки. Зазначені в цьому пункті органи та особи у разі виявлення порушень вимог цього Порядку та/або у зв`язку з надходженням від потерпілого (члена його сім`ї чи уповноваженої ними особи) обґрунтованого звернення разом з підтвердними документами щодо незгоди з висновками комісії стосовно обставин та причин нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) вживають відповідно до компетенції заходів для проведення повторного розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-1. Розслідування (спеціальне розслідування) проводиться у разі настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), у тому числі про які своєчасно не повідомлено роботодавцю чи внаслідок яких втрата працездатності потерпілого настала не одразу. Спеціальному розслідуванню підлягають гострі професійні захворювання (отруєння), що призвели до тяжких чи смертельних наслідків. До складу спеціальної комісії входять (п. 15 Порядку № 337): - посадова особа Держпраці та/або її територіального органу (голова комісії); представник робочого органу Фонду; - представник уповноваженого органу чи наглядової ради підприємства (у разі її утворення) або місцевої держадміністрації чи органу місцевого самоврядування у разі, коли зазначений орган відсутній; - керівник (спеціаліст) служби охорони праці підприємства (установи, організації) або посадова особа, на яку роботодавцем покладено виконання функцій з охорони праці, а у раз: її відсутності - представник роботодавця; - представник первинної організації профспілки, членом якої є постраждалий (у разі - відсутності - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці); представник профспілкового органу вищого рівня або територіально профоб`єднання; - представник місцевої держадміністрації або органу місцевого самоврядування у разі, коли нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) сталися з особами, які працюють на умовах цивільно-правового договору, на інших передбачених законом, фізичними особами - підприємцями, особами, які проводять незалежну професійну діяльність, членами фермерського господарства; - лікар з гігієни праці територіального органу Держпраці (у разі настання гострого професійного захворювання ( отруєння); - посадові особи органів Держпродспоживслужби, ДСНС (у разі потреби та за відповідним погодженням). Наказом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 14.10.2020 №513-Р (зі змінами відповідно до наказів Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 04.06.2021 №298-Р, 14.07.2021 №386) призначено комісію зі спеціального розслідування. До даної комісії включені представники та спеціалісти, які відповідно до Порядку №337 повинні розслідувати нещасний випадок, що стався з [PERSON] . Відповідно до п. 34 Порядку №337 рішення щодо визнання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) пов`язаними чи не пов`язаними з виробництвом приймається комісією ( спеціальною комісією) шляхом голосування простою більшістю голосів. У разі рівної кількості голосів членів комісії ( спеціальної комісії) голос голови комісії ( спеціальної комісії) є вирішальним. Так, 26.07.2021 комісією, утвореною згідно наказу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 14.10.2020 №513-Р, складено акт за формою Н-1/П спеціального розслідування гострого професійного захворювання, що стався 12.12.2020 на Приватному підприємстві «ЛОТОС», затверджений начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Бондаренко О.В. 29.07.2021. Колегія суддів зазначає, що до складу спеціальної комісії, з актом якої не погоджується позивач, входять не лише представники органів державної влади, але й інші особи. При цьому, спеціальна комісія не здійснювала владні управлінські функції на основі законодавства, а розслідувала нещасний випадок із смертельним наслідком, про що 26.07.2021 склала відповідний акт за формою Н-1/П, який не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не може бути предметом оскарження в адміністративному суді (незалежно від суб`єкта звернення до суду). Згідно зі статтею 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту. Пунктами 1 та 2 ч.1 ст. 3 КАС України передбачено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. У пункті 7 частини першої статті 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень або наданні адміністративних послуг. Водночас помилковим є застосування статті 19 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних/господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір. До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень. Справи про оскарження актів спеціального розслідування нещасних випадків зі смертельним наслідком розглядаються в порядку цивільного судочинства, оскільки спір стосується життя і здоров`я фізичної особи, що є її особистим немайновим правом, захист якого здійснюється, зокрема, за нормами цивільного законодавства (стаття 275 Цивільного кодексу України), або виникають із трудових правовідносин. Аналогічний висновок містить постанова Великої Палати Верховного суду від 27.05.2020 по справі № 580/1780/19. Більш того, в ухвалі Верховного Суду від 02 травня 2022 року у справі №440/5050/21 суд касаційної інстанції вказав про відсутність підстав для відступу від правового висновку Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 27.05.2020 у справі №580/1780/19. Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до доводів апеляційної скарги позивача вимога останнього про зобов`язання відповідача провести повторне розслідування нещасного випадку є похідною від вимоги про скасування акта спеціального розслідування нещасного випадку. Про похідний характер такої вимоги свідчить також те, що позивач не звертався до відповідача з вимогою щодо проведення повторного розслідування нещасного випадку та відповідачем рішення про відмову в проведенні такого розслідування не приймалось. З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що спір у цій справі не має публічно-правового характеру та не відповідає нормативному визначенню адміністративної справи, а тому не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів та повинен вирішуватися в порядку цивільного судочинства. Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. В силу ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі. Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права в частині розгляду справи з порушенням правил юрисдикційної підсудності, колегія суддів приходить висновку щодо часткового задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК АРТВЕЙ» та скасування рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України. При цьому, колегія суддів роз`яснює позивачу, що він не позбавлений права для вирішення цього спору звернутися до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства з урахуванням правил територіальної підсудності або протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial