Рішення адміністративного суду від 2022-07-21 00:00:00+03

28.05.2021р. Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення податкового боргу у розмірі 231900,79грн. Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відповідача податкової заборгованості з \~орендної плати, які виникла за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань та пені. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.12.2021р. позов задоволений, оскільки грошове зобов`язання набуло статусу податкового боргу та не сплачене відповідачем добровільно в установленому законом порядку. Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Апелянт посилається на недоведення позивачем правомірності податкових повідомлень-рішень, які стали підставою для виникнення податкового боргу, а тому й відсутності порушення відповідачем вимог податкового законодавства. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню. Судом першої інстанції встановлено, що 25.05.2015р. Головним управлінням ДПС у Миколаївській області направлено відповідачу податкову вимогу №1465-25 про сплату податкового боргу станом на 24.05.2015р. в сумі 55979,85грн. Вищезазначена податкова вимога повернулася відправнику за закінченням терміну зберігання. /а.с.12-13/ В подальшому, Головним управлінням ДПС у Миколаївській області винесені податкові повідомлення-рішення від 20.07.2018р. №8481522-1302-1402 щодо збільшення грошового зобов`язання [PERSON] з орендної плати \~на суму 50686,02грн.; від 30.06.2019р. №24811-5008-1402 щодо збільшення грошового зобов`язання [PERSON] з орендної плати \~на суму 50686,02грн.; від 14.11.2019р. №0100515006 щодо збільшення грошового зобов`язання [PERSON] з орендної плати \~на суму 35150,85грн.; від 22.04.2020р. №2380200-5005-1402 щодо збільшення грошового зобов`язання [PERSON] з орендної плати \~на суму 56917,08грн. /а.с.14-25/ За період з 15.12.2017р. по 04.03.2020р. податковим органом нараховано [PERSON] пеню на грошове зобов`язання, визначене податковим повідомленням-рішенням від 17.07.2017р. №399-1303 у розмірі 38460,82грн. Згідно розрахунку податкової заборгованості, [PERSON] \~має заборгованість з орендної плати та пені у розмірі 231900,79грн. /а.с.8/ Вважаючи протиправними дії відповідача щодо несплати податкового боргу, позивач звернувся з даним позовом до суду. Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Пунктом 15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Як визначено пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. У відповідності з п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. Відповідно до п.57.3. ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп.54.3.1 - 54.3.6 п.54.3 ст.54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження. Отже, факт узгодження грошового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом. Так, податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДПС у Миколаївській області \~від 20.07.2018р. №8481522-1302-1402 збільшено грошове зобов`язання [PERSON] з орендної плати \~на суму 50686,02грн.; від 30.06.2019р. №24811-5008-1402 збільшено грошове зобов`язання [PERSON] з орендної плати на суму 50686,02грн.; від 14.11.2019р. №0100515006 збільшено грошове зобов`язання [PERSON] з орендної плати \~на суму 35150,85грн.; від 22.04.2020р. №2380200-5005-1402 збільшено грошове зобов`язання [PERSON] з орендної плати \~на суму 56917,08грн. /а.с.14-25/ Будь-яких доказів визнання вказаних податкових повідомлень-рішень протиправними відповідачем до суду не надано, а тому визначені ними грошові зобов`язання набули статусу узгоджених. Крім того, за період з 15.12.2017р. по 04.03.2020р. податковим органом нараховано [PERSON] пеню на грошове зобов`язання, визначене податковим повідомленням-рішенням від 17.07.2017р. №399-1303 у розмірі 38460,82грн. Відповідно до п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом. Згідно розрахунку податкової заборгованості, [PERSON] має заборгованість з орендної плати та пені станом на момент подання даного позову у розмірі 231900,79грн. /а.с.8/ Пунктами 59.1, 59.5 ст.59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). Згідно п. 58.3. ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному ст.42 цього Кодексу. Пунктами 42.1., 42.2. ст.42 ПК України визначено, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п.42.4 цієї статті, надіслані за адресую (місцезнаходженням, податковою адресую) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). Так, на виконання вимог ст.59 ПК України, податковим органом правомірно \~сформовано та направлено [PERSON] податкову вимогу від 25.05.2015р. №1465-25 про сплату податкового боргу станом на 24.05.2015р. в сумі 55979,85грн. /а.с.12-13/ У той же час відповідно до п.59.5 цієї ж статті у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). В силу вимог підпункту 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 ПК України податкова вимога вважається відкликаною, якщо, зокрема, сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення. Відтак надіслана платнику податків податкова вимога на податковий борг, що не погашений, не втрачає своєї правової дії. При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного відправлення платнику податків податкової вимоги у разі збільшення податкового боргу. Лише у разі, якщо платником податків податковий борг був погашений повністю (у певний період взагалі не існував), а через деякий час виник знову, контролюючий орган зобов`язаний направити (вручити) йому нову податкову вимогу на суму такого нового узгодженого грошового зобов`язання. Згідно пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини. Органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень (п.41.4 ст.41 ПК України). Пунктом 95.2. ст.95 ПК України визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Відповідно до вимог абз.1 п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п.95.4 ст.95 ПК України). З урахуванням того, що узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги направлення податковим органом податкової вимоги у відповідності до ПК України, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність законних підстав для стягнення з [PERSON] спірної суми заборгованості, яка є предметом розгляду даної справи. Відповідно до ч.1 ст.74 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Результат розгляду: denied