Рішення адміністративного суду від 2022-11-15 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області із адміністративним позовом до інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Чикаленко А.О., Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАО №5157384 від 17.12.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, за вчинення якого на позивача було накладено \~штраф у розмірі 20400,00 грн. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 05.08.2022 в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 05.08.2022 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи щодо підстав зупинки. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 14.11.2022 від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання без участі сторони позивача. 15.11.2022 від відповідача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмовог опровадження. Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що постановою серії ЕАО № 5157384, складеною капралом поліції УПП у Вінницькій області Чикаленко А.О. 17.12.2021, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП із застосуванням до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень. (а.с. 8). Згідно даної постанови, 17.12.2021 об 12 год. 10 хв. водій [PERSON] , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, керував транспортним засобом в м. Вінниці по вул. К.Маркса, 15, чим порушив п. 2.1.а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.4 ст.126 КУпАП. Вважаючи протиправною постанову відповідача позивач оскаржив її до суду. Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що факт порушення позивачем ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, є встановленим відеозаписом, а тому оскаржувана в межах даної справи постанова про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності винесена правомірно, за формою та змістом відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, підстави для її скасування відсутні. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Так, відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Пунктом 2.1а Правил дорожнього руху визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже, порушення вимог п. 2.1а ПДР тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.4 ст. 126 КУпАП. Відповідно до копії постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 18.06.2021 у справі №128/1550/21 (а.с. 16), [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, зокрема у тому, що він 23.05.2021 року о 10-30 год. в с.Степанівка Вінницького району Вінницької області, керував транспортним засобом «Chrysler Town Country», д.н.з. [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, однак від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР. Постановою суду на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Постанова суду набрала законної сили 30.06.2021. У даному випадку річний строк позбавлення позивача права керування транспортними засобами слід обраховувати з 18.06.2021, тобто з дати винесення постанови Вінницького районного суду Вінницької області. Таким чином, позивач був позбавлений права керування транспортними засобами з 18.06.2021 по 18.06.2022. Згідно оскаржуваної постанови у даній справі, 17.12.2021 об 12 год. 10 хв. водій [PERSON] , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, керував транспортним засобом в м. Вінниці по вул. К.Маркса, 15, чим порушив п. 2.1.а ПДР. Тобто, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. На відеозаписах з нагрудних камер поліцейських (а.с. 63), зафіксовано момент притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Дані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом. Стосовно твердження апелянта про те, що йому не було відомо про розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, те що він не отримував постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 18.06.2021 у справі №128/1550/21, а тому йому не було відомо про позбавлення його права керування транспортним засобом, а також те, що у посвідчення водія у нього не вилучалось, то колегія суддів вважає їх безпідставними та такими, що свідчать про обраний ним спосіб захисту для уникнення відповідальності у вчинення адміністративного правопорушення за порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки відповідачем доведено правомірність винесення постанови, про що надано відповідні письмові докази, які не спростовані позивачем. Разом з тим, з даного приводу колегія суддів звертає увагу на те, що оскільки позивач керував транспортним засобом вже будучи позбавленим права керування на підставі рішення суду, яке на момент складання оскаржуваної постанови набрало законної сили, то вказані посилання позивача також є безпідставними. Щодо доводів апелянта про те, що відповідачем не було роз`яснено позивач прав передбачених ст.268 КУпАП, то колегія суддів зазначає, що згідно ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов`язковою (ч.3). Тобто, статтею 268 КУпАП не передбачена при розгляді справ про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 126 КУпАП обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Як видно із відео, [PERSON] самовільно залишив місце зупинки та поїхав далі, тому справа про адміністративне правопорушення була розглянута у його відсутність. Враховуючи всі обставини, суд дійшов висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, а тому винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5157384 від 17 грудня 2021 року, якою на позивача накладено штраф у розмірі 20400 грн за вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.4 ст.126 КУпАП є законною та не підлягає скасуванню. Тож, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено обставин на яких грунтуються його позовні вимоги, а відтак позов не підлягає задоволенню. Щодо інших доводів апелянта, колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зі змісту ч. 1 ст. 73 КАС України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Колегія суддів вважає, що під час розгляду цієї справи, позивач не надав будь-яких доказів, які б спростовували його винуватість у вчиненні правопорушення. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Результат розгляду: denied