Рішення адміністративного суду від 2023-06-29 00:00:00+03

Депутат Полтавської обласної ради [PERSON] звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Зіньківського міського голови Максименка Сергія Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - виконавчий комітет Зіньківської міської ради, у якій просив суд: - визнати протиправною бездіяльність Зіньківського міського голови Максименка Сергія Миколайовича щодо не надання депутату Полтавської обласної ради Удовиченко Андрію Вікторовичу по суті відповіді на депутатське звернення №\~12 від 14.01.2022; - зобов`язати Зіньківського міського голову Максименка Сергія Миколайовича надати повну інформацію, що запитувалася згідно депутатського звернення №\~12 від 14.01.2022. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.06.2022 позов Депутата Полтавської обласної ради [PERSON] до Зіньківського міського голови Максименка Сергія Миколайовича третя особа Виконавчий комітет Зіньківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність міського голови Зіньківської міської ради щодо надання запитуваної інформації у депутатському зверненні депутата Полтавської обласної ради Удовиченка Андрія Вікторовича від 14 січня 2022 року №\~12. Зобов`язано міського голову Зіньківської міської ради повторно розглянути депутатське звернення депутата Полтавської обласної ради Удовиченка Андрія Вікторовича від 14 січня 2022 року №\~12 та надати запитувану у ньому інформацію. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, Зіньківський міський голова Максименко Сергій Миколайович подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на грубе порушення судом першої інстанції норм процесуального права, на неповне з`ясування всіх фактичних обставин справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2023 р. апеляційну скаргу Зіньківського міського голови Максименка Сергія Миколайовича - залишено без задоволення. Рішення \~Полтавського окружного адміністративного суду від 22.06.2022 по справі № 440/4632/22 - залишено без змін. 14.06.2023 \~\~на адресу Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від Депутата Полтавської обласної ради Удовиченко Андрія Вікторовича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення на користь позивача понесених ним витрат на правничу допомогу з урахуванням співмірності у розмірі 2 000 грн. Колегія суддів, розглянувши заяву про\~ \~ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1\~ \~\~ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України)\~ \~\~суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Виходячи з аналізу зазначеної норми, колегія суддів зазначає, що чинне законодавство передбачає можливість прийняття додаткового рішення, серед іншого, у разі, якщо судом не\~ \~\~вирішено питання про судові витрати. Згідно зі\~ \~\~ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Частинами 1-5\~ \~\~ст. 134 КАС України\~ \~\~обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Загальний порядок розподілу судових витрат урегульовано\~ \~\~ст. 139 КАС України, частинами першою якої встановлено, що\~ \~\~при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відповідно до ч. 7\~ \~\~ст. 139 КАС України\~ \~\~розмір витрат, які сторона\~ \~\~сплатила або має сплатити\~ \~\~у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частини 3, 5\~ \~\~ст. 143 КАС України\~ \~\~передбачають, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному\~ \~\~статтею 252 цього Кодексу. Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому\~ \~\~Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність. Відповідно до\~ \~\~ст. 30 цього Закону,\~ \~\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача,\~ \~\~має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у\~ \~\~ст. 30 Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Приписи ч. 9\~ \~\~ст. 139 КАС України\~ \~\~містять критерії розподілу судових витрат, які суд повинен врахувати при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат. Так, пунктами 1, 2, 4 ч. 9\~ \~\~ст. 139 КАС України\~ \~\~передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Результат розгляду: partial