Рішення адміністративного суду від 2022-11-03 00:00:00+02

\~06 \~жовтня 2021 р. \~\~ [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до \~\~Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області \~\~в якому просив \~визнати протиправними і скасувати накази про притягнення \~\~\~до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби у поліції від 09 вересня 2021 року №1313 та 14 числа того ж місяця і року №383 о/с; поновити на службі і зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу. Рішенням \~Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 червня 2022 р. у справі № 340/7021/21 адміністративний позов \~\~ [PERSON] \~до \~Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області \~\~\~\~\~про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді і зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу - задоволено. Не погодившись з рішенням суду, Головним управлінням Національної поліції України в Кіровоградській області \~подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 червня 2022 р. у справі № 340/7021/21, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував наявності дисциплінарного порушення в діях позивача, що свідчить про обґрунтованість прийняття спірних наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, [PERSON] обіймав посаду слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, слідчого відділу Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області. 11 липня 2021 року Територіальне управління ДБР, розташоване у м.Миколаїв, повідомило позивачу підозру про вчинення злочину, передбаченого положеннями частини 3 статті 368 КК України. Наказом ГУНП в Кіровоградській області від 12.07.2021 № 979 за фактом затримання у порядку статті 208 КПК слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я слідчого відділу Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції [PERSON] , призначено проведення службового розслідування. Службовим розслідуванням встановлено, що 15.06.2021 о 11.36 на спеціальну лінію « 102» надійшло повідомлення про те, що того ж дня до лікувального закладу \~\~доставлено [PERSON] , із тілесними ушкодженнями у вигляді: ЗЧМТ, струсу головного мозку та забійної рани потиличної ділянки голови які він отримав 15.06.2021 унаслідок падіння під час сутички з [PERSON] , [INFO] (син [PERSON] ). Відповідно до пояснення [PERSON] , а також аналізуючи зібрані у ході проведення службового розслідування матеріали встановлено, що 26.06.2021 на мобільний телефон [PERSON] зателефонував [PERSON] та розповів про те, що 15.06.2021 його син [PERSON] наніс тілесні ушкодження невідомому чоловікові. Також [PERSON] прохав [PERSON] детальніше дізнатись про дану ситуацію, на що поліцейський погодився та повідомив, що вказану інформацію з`ясує 28.06.2021. [PERSON] повідомив позивача про зміст розмови з [PERSON] . Позивач отримавши від [PERSON] інформацію про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, не вжив заходів щодо його документування, отримання показань [PERSON] , не запропонував останньому надати з даного приводу пояснення та не долучив будь-які документи до зазначеного кримінального провадження з приводу вказаної події, чим порушив вимоги ч. 1 статті 97 КПК України. Більше того, на порушення вимог функціональних обов`язків, затверджених 18.06.2020 начальником Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області полковником поліції [PERSON] , [PERSON] не забезпечив повне, усебічне та неупереджене досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12021121010001435, не забезпечив реалізацію у повному обсязі прав і законних інтересів усіх учасників кримінального провадження. Службовим розслідуванням установлено, що не пізніше 28.06.2021 [PERSON] дізнався від [PERSON] всі деталі та обставини вчинення кримінального правопорушення [PERSON] , а також відомості з медичних документів щодо лікування [PERSON] та встановленого діагнозу із наявними тілесними ушкодженнями, які [PERSON] встановив під час проведення досудового розслідування. З цією метою, 28.06.2021 [PERSON] , за домовленістю із [PERSON] , зустрівся із [PERSON] та повідомив йому, що дійсно у СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження № 12021121010001435 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 128 КК України. Також вказав, що найближчим часом зазначене кримінальне правопорушення буде перекваліфіковане на ст. 121 КК України, а також те, що його сину [PERSON] можливо буде повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного злочину. Окрім того, [PERSON] запропонував [PERSON] надати їм грошові кошти у розмірі 3000 (якої грошової одиниці не зазначив), пообіцявши при цьому, що лише у разі надання вказаної суми грошових коштів, [PERSON] та [PERSON] не буде вчинено дії щодо повідомлення [PERSON] про підозру у вказаному вище кримінальному провадженні, а також у подальшому ними буде вжито дії щодо закриття кримінального провадження № 12021121010001435. В свою чергу [PERSON] , розуміючи, що у випадку ненадання ним зазначених коштів його синові [PERSON] буде повідомлено про підозру, з метою запобігання можливому настанню шкідливих наслідків правам і законним інтересам у вигляді можливого притягнення його сина до кримінальної відповідальності за ст. 128 або 121 КК України вимушений був погодитися на пропозицію [PERSON] . Того ж дня о 11.56 [PERSON] прибув до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, де біля приміщення підрозділу поліції зустрівся із [PERSON] . Після чого, для отримання коштів, як вважав [PERSON] у сумі 3000 доларів США, останній запросив [PERSON] до службового кабінету, який розташований на 4 поверсі підрозділу поліції. Відповідно до пояснення [PERSON] встановлено, що перебуваючи у службовому кабінеті [PERSON] , останній повідомив [PERSON] про те, що б той поклав раніше обумовлену кошти до шухляди робочого столу поліцейського, що він і виконав. Однак, побачивши те, що [PERSON] поклав грошові кошти у сумі 3000 гривень, [PERSON] повідомив, що необхідно надати 3000 доларів США та зажадав від [PERSON] їх забрати та вказав, що лише у разі надання неправомірної вигоди у розмірі 3000 доларів США, ним спільно з [PERSON] не буде вчинено дії щодо повідомлення [PERSON] про підозру у вказаному вище кримінальному провадженні, а також у подальшому ними буде вжито дії щодо закриття кримінального провадження № 12021121010001435. Після чого, о 12.14 відповідно до наявного відеозапису із камери відеоспостереження Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області [PERSON] залишив приміщення вказаного підрозділу поліції. 05.07.2021 [PERSON] , розуміючи неправомірність дій [PERSON] та [PERSON] , з метою захисту своїх прав та інтересів, звернувся до правоохоронних органів із письмовою заявою про те, що останні вимагають від нього неправомірну вигоду за не притягнення його сина [PERSON] до кримінальної відповідальності. У зв`язку із чим, 05.07.2021 працівниками Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві за вказаними фактами було внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 62021150030000033 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України. Під час проведення службового розслідування \~\~установлено, що подальший перебіг подій фіксувався працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених главою 21 КПК України. У зв`язку із чим, 16.07.2021 за вих. № 1236/14-2021 до Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві надіслано лист «Про надання інформації» у якому, крім іншого запитувалась інформація про обставини вчинення [PERSON] та [PERSON] зазначеного кримінального правопорушення, якими доказами підтверджується вина поліцейських, а також яке рішення прийняте у вказаному кримінальному провадженні. 26.08.2021 до дисциплінарної комісії надійшов лист Кіровоградського управління ДВБ Національної поліції України від 20.08.2021 № 1558/42-11/01-2021 «Про надання матеріалів» (додаток на 20 арк.). Відповідно до наданих працівниками Кіровоградського управління ДВБ та Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві матеріалів установлено, що вищевказаний перебіг подій повністю підтверджується протоколом допиту свідка від 05.07.2021 [PERSON] (розпочатий о 18.02 та закінчений о 19.35). Більше того, працівниками Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві було надано протокол допиту свідка від 10.07.2021 [PERSON] (розпочатий о 14.30 та закінчений о 16.30) та 2 розсекречених Протоколи про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 12.07.2021. Близько 12.30 10.07.2021 [PERSON] \~\~вручено заздалегідь ідентифіковані грошові кошти у сумі 3000 доларів США, які останній повинен був передати [PERSON] та [PERSON] у вигляді неправомірної вигоди за невчинення поліцейськими дій щодо повідомлення його синові [PERSON] про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 128 або 121 КК України, а також закриття зазначеного вище кримінального провадження. Більше того, працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві \~\~застосовано вид негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених статтею 260 КПК України, з метою здійснення аудіо-, відеоконтролю особи без її відома. У подальшому, близько 13.18 \~10.07.2021 [PERSON] , зустрівся із [PERSON] біля приміщення Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області та провів останнього на 4 поверх адміністративної будівлі, що підтверджується наявними відеозаписами із камер спостереження підрозділу поліції. Після чого, [PERSON] запросив [PERSON] до свого службового кабінету та запитав, чи приніс він раніше обумовлену суму, на що [PERSON] відповів ствердно. Також [PERSON] повідомив [PERSON] щоб той перерахував вказані грошові кошти та поклав їх до паперу А4, який йому надав поліцейський, що [PERSON] і виконав. Також [PERSON] наказав [PERSON] занести зазначені грошові кошти до приміщення вбиральні, яке розташоване поряд із його кабінетом, що [PERSON] і виконав, тобто поклав неправомірну вигоду в обумовлене [PERSON] місце. В свою чергу останній, повідомив [PERSON] , який знаходився поряд із вбиральнею про те, що необхідно забрати вказані грошові кошти показавши рукою з фразою «Вова забери», після чого Позивач пішов до вбиральні, а потім вийшов з нього та пішов до службового кабінету \~, який знаходиться навпроти. Переглядом відеозаписів із камери відеоспостереження Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, яка розташована на 4 поверсі адміністративної будівлі \~установлено, що о 13.22 (указаний на відеозаписі час не синхронізований із фактичним часом перебігу подій та відтворювався із запізненням на 1 годину) [PERSON] спільно із [PERSON] вийшли із 4 поверху Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області та попрямували на вихід із підрозділу поліції. О 13.23 [PERSON] залишив підрозділ поліції, що підтверджується наявним відеозаписом із камери відеоспостереження, яка розташована на вході до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області. Слід також зазначити, що відповідно до наявного відеозапису, на 4 поверх адміністративної будівлі Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області [PERSON] зайшов разом із [PERSON] . Після чого, разом із ним залишив зазначений поверх, тобто постійно перебував із поліцейським. Опитаний з даного приводу [PERSON] у своєму поясненні повністю підтвердив викладений перебіг подій. Зазначений перебіг подій фіксувався за допомогою спеціальних аудіо- відео пристроїв. Також [PERSON] пояснив, що [PERSON] та [PERSON] вимагали від нього неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 3000 доларів СІЛА за невчинення дій щодо повідомлення його сину [PERSON] про підозру у кримінальному провадженні № 12021121010001435, а також за вчинення дій щодо закриття вказаного кримінального провадження. Після передачі [PERSON] грошових коштів [PERSON] та [PERSON] , останніх було затримано на 4 поверсі Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області працівниками третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, та УСБ України в Кіровоградській області. Під час проведення обшуку у вбиральні, яка розташована на 4 поверсі біля службового кабінету № 401 (розміщується [PERSON] ) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, з правого боку від умивальника за сміттєвим відром під каналізаційною трубою виявлено та вилучено згорток аркушу паперу формату А4 у якому виявлено об`єкт неправомірної вигоди, а саме заздалегідь ідентифіковані грошові кошти в іноземній валюті (долари США) у кількості 30 банкнот номіналом у 100 доларів загальною сумою 3000 доларів США. 03 вересня 2021 року керівник відповідача затвердив висновок службового розслідування. Дисциплінарна комісія зробила висновок про склад дисциплінарного порушення в діях [PERSON] . Ними є: не відмовився від пропозиції отримання неправомірної вигоди та не повідомив про неї керівництво; не задокументував надання такої пропозиції; не залучив свідків щодо отримання пропозиції; неналежно розслідував кримінальне провадження за фактом спричинення тяжких тілесних ушкоджень; не забезпечив реалізацію законних інтересів учасників кримінального провадження. Дисциплінарна комісія враховувала пояснення осіб та матеріали кримінального провадження (окрім відео записів передачі коштів та висновків експертиз). Наказом Управління від 09 вересня 2021 року №1313 [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції. Зазначено, що порушив приписи пунктів 1-2 частини 1 та частини 2 статті 18 та статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон), статті 68 Конституції України, частини 1 статті 22 та частини 1 статті 24 Закону України «Про запобігання корупції», статей 2, 9, 97 КПК України, пунктів 1, 2, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Наказом Управління від 14 вересня 2021 року №383 о/с позивача звільнено з цього ж дня зі служби в поліції на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби). Не погодившись з прийнятими наказами, позивач звернувся до суду. Переглядаючи рішення суду першої інстанції, яким задоволені позовні вимоги, \~дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Згідно з підпунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Законом України "Про Дисциплінарний статут" від 15.03.2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, відповідно до статті 11 якого за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Відповідно до ч.1, 2 ст.1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським \~Конституції \~і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу. Частиною 3 ст.1 Дисциплінарного статуту в доповнення до ст.18 Закону №580-VІІІ на поліцейського покладаються, такі обов`язки, зокрема: 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції. Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені. Згідно зі ст.12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Відповідно до ч.1 ст.13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту). Отже, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення із служби в поліції. Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені. В свою чергу пунктами 1,2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва. Згідно з ч.1 \~ст.17 Закону №580-VІІІ \~поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Поліцейський, зокрема, зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва (п.1, 2 ч.1 \~ст.18 Закону №580-VІІІ). Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 \~№ 1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; Дотримання вищезазначених вимог Закону, Дисциплінарного статуту та Правил етичної поведінки поліцейських є обов`язком кожного поліцейського незалежно від того перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції. У відповідності до частини 1 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Позивач прийняв присягу працівника поліції та добровільно взяв на себе підвищені вимоги, які пред`являються до працівників поліції при проходженні служби і які він повинен дотримуватися. У постановах Верховного Суду України від 29.09.2015 р. (справа № 21-1288а15) та від 20.10.2015 р. (справа № 21-2103а15) зазначено, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Вчинки, що дискредитують працівників поліції пов`язані, насамперед, із низкою моральних вимог, які ставляться до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті. Тому під вчинками, що дискредитують звання працівника органів поліції, необхідно розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою поліції у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника поліції та безпосередньо органів поліції. Водночас, із змісту висновку службового розслідування, не встановлено вчинення позивачем конкретних дій чи бездіяльності, що містять саме ознаки дисциплінарного проступку чи свідчать про невиконання ним службових обов`язків. Пояснення, які надавались посадовими особами ГУ НП та наведені у висновку службового розслідування, також не містять даних про вчинення позивачем дисциплінарного проступку. В цьому контексті слід зазначити, що обставини, описані у висновку службового розслідування щодо можливої причетності [PERSON] до вчинення протиправних дій, які мають ознаки кримінального правопорушення, могли бути достатніми для відсторонення позивача від посади до завершення досудового розслідування та доведення у встановленому законодавством порядку його вини. Разом з тим, дані обставини, на думку колегії суддів, не можуть бути належною підставою для висновку про наявність в діях позивача складу дисциплінарного проступку, оскільки такий висновок безпосередньо пов`язаний з необхідністю їх доведення в межах кримінального провадження, а застосування дисциплінарного стягнення не може ґрунтуватись на припущеннях або недоведених фактах. Зокрема, ні у висновку службового розслідування, ні в оскарженому наказі не вказано обставин, часу, місця і наслідків вчиненого [PERSON] правопорушення, наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням позивача та його наслідками, не наведено ступеня вини позивача, а також мотиви протиправної поведінки позивача і його ставлення до вчиненого. Тобто, висновком службового розслідування не обґрунтовано, в чому проявилося саме порушення позивачем службової дисципліни та вимог законодавства і якими це підтверджується доказами крім обставин, описаних в висновку службового розслідування. Не наведено таких фактів відповідачем і в ході розгляду справи судом. Також слід зазначити, що вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію ці ж самі діяння отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи. Колегія суддів зазначає, що дисциплінарна відповідальність є окремим/самостійним видом юридичної відповідальності і вирішення питання про правомірність притягнення особи до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того яку кримінально-правову кваліфікацію ті самі дії особи-поліцейського отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали чи можуть настати для такої особи. Крім того, вчинення кримінального правопорушення у разі набрання законної сили відповідним рішенням суду є самостійною підставою для звільнення зі служби в поліції, що передбачена п. 10 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII, водночас, для звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення недостатньо одного факту відкриття кримінального провадження, а необхідним є підтвердження службовим розслідуванням відповідних обставин. Проте, в матеріалах справи відсутнє рішення суду, яким би позивача було визнано винним у вчиненні такого кримінального правопорушення та яке б набрало законної сили, що суперечить принципу презумпції невинуватості, регламентованому ч. 1 ст. 62 Конституції України. Судом першої інстанції переглянуто відео запис передачі коштів [PERSON] , яка контролювалась правоохоронцями. Запис не містить зображення і голосу [PERSON] . Також не містить відображення (аудіо і відео) розмови, коли, як стверджує [PERSON] , [PERSON] звернувся до [PERSON] , щоб останній забрав у вбиральні щось. Згідно висновку експерта [PERSON] від 27 липня 2021 року в змивах з рук [PERSON] не виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини, якою помічались грошові купюри, що передавались [PERSON] . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно висновку експерта [PERSON] від 28 вересня 2021 року на поверхні аркушу паперу, в якому знаходились кошти, що передавались [PERSON] , виявлено 6 слідів пальців рук, котрі придатні для ідентифікації. 23 вересня 2021 року орган досудового розслідування відмовив адвокату [PERSON] у проведенні дактилоскопічної експертизи на предмет виявлення слідів пальців рук клієнта. Як правильно зазначено судом першої інстанції, показання свідка [PERSON] в частині надання [PERSON] вказівки [PERSON] стосовно переміщення коштів у вбиральні спростовуються переглядом відео запису передачі коштів. Водночас наявні докази, які спростовують, що [PERSON] переміщував кошти. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Так, експерт встановив, що в змивах з рук [PERSON] не виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини, якою помічались грошові купюри. \~\~ Орган досудового розслідування не бажав встановити належність слідів пальців рук, котрі виявлені на поверхні аркушу паперу, в якому знаходились кошти, [PERSON] . Отже, ні висновок службового розслідування, ні наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності не містить детального пояснення порушень КПК України, які допустив [PERSON] , розслідуючи кримінальне провадження відносно [PERSON] . Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що наказ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 09 вересня 2021 року №1313 в частині притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції та наказ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 14 вересня 2021 року \~№383 о/с про звільнення [PERSON] зі служби в поліції на виконання дисциплінарного стягнення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Посилання відповідача, викладені \~у додаткових поясненнях, направлених суду апеляційної інстанції \~з приводу того, що судом першої інстанції \~залишено поза увагою факт затримання \~ [PERSON] \~після отримання \~ним грошових коштів від [PERSON] , спростовується матеріалами справи, оскільки \~останні не містять підтвердженого факту затримання \~позивача з \~отриманими ним коштами. Суд апеляційної інстанції погоджується з посиланням відповідача, що \~причетність поліцейського \~до подій, пов`язаних з корупцією, є не сумісним з \~проходженням \~поліцейським служби, однак матеріалами справи \~не підтверджується інкриміноване \~\~позивачу: не відмовився від пропозиції отримання неправомірної вигоди та не повідомив про неї керівництво; не задокументував надання такої пропозиції; не залучив свідків щодо отримання пропозиції; неналежно розслідував кримінальне провадження за фактом спричинення тяжких тілесних ушкоджень; не забезпечив реалізацію законних інтересів учасників кримінального провадження. Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що факт \~дисциплінарного порушення, визначений \~відповідачем \~ [PERSON] , \~не підтверджено. Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Відповідно до ч. 3 ст. 77 Закону № 580-VIII день звільнення вважається останнім робочим днем. Враховуючи наведене вище, а саме незаконність звільнення позивача, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що [PERSON] необхідно поновити на посаді, яку він займав перед звільненням з дня звільнення. Також відповідно до ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Враховуючи відсутність заперечень скаржника щодо наведеного судом першої інстанції розрахунку суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, колегія погоджує висновок суду щодо суми стягнення. За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Результат розгляду: denied