Рішення адміністративного суду від 2022-03-18 00:00:00+02

У серпні 2021 року [PERSON] звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просила суд: - визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо ненарахування та невиплати на користь [PERSON] грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 31.05.2018 (включно) та індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 (включно); - зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та сплатити на користь [PERSON] невиплачене грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нiчний час за період з 07.11.2015 по 31.05.2018 (включно); - зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та сплатити на користь [PERSON] заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 (включно). В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що відповідачем протиправно не виплачено їй доплату за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 31.05.2018 (включно) та індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 (включно). Відповідач - Департамент патрульної поліції з позовними вимогами не погоджувався та вважав їх необґрунтованими з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву акцентуючи увагу суду першої інстанції на тому, що позивачка не має права на виплату індексацію грошового забезпечення. Також, як стверджува відповідач, [PERSON] до суду з позовною вимогою щодо нарахування та виплати грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нiчний час звернулась лише 12.08.2021р., а тому вона не має права на компенсацію такої заборгованості зі спливом понад три роки. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 року по справі №420/14498/21 адміністративний позов [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо нарахування та виплати [PERSON] індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015р. по 31.10.2017р. (включно). Зобов`язано Департамент патрульної поліції здійснити нарахування та виплату [PERSON] індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015р. по 31.10.2017р. (включно). У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції вказав на наявність протиправної бездіяльності Департаменту патрульної поліції щодо нене рахування та невиплати [PERSON] індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015р. по 31.10.2017р. (включно). При цьому, відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо виплати доплати за службу в нiчний час за період з 07.11.2015 по 31.05.2018 (включно) окружний адміністративний суд вказав, що позивачка з даною позовною вимогою до суду звернулась поза межами строку, який визначено п.11 Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016р. № 260. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог позивачкою подано апеляційну скаргу в якій зазначено про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та викладено прохання його скасування в оскаржуваній частині з прийняттям нового судового рішення про задоволення вказаної частини позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги [PERSON] зазначено, що з урахуванням приписів ч.2 ст.233 КЗпП України, позивачка не обмежена будь-яким строком звернення до суду з позовними вимогами щодо захисту своїх прав на оплату праці. На думку позивачки, приписи п.11 Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016р. № 260, у межах спірних правовідносин застосуванню не підлягають. Скориставшись наданим приписами чинного процесуального законодавства правом, відповідачем до суду апеляційної інстанції подано відзив на апеляційну скаргу, у якій Департаментом патрульної поліції акцентовано увагу колегії суддів на тому, що [PERSON] реалізовано своє право на звернення до суду в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нiчний час лише 12.08.2021р., тобто після закінчення трьох років з дня виникнення права на отримання вказаної доплати. Отже, з урахуванням положень п.11 Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016р. № 260, судом першої інстанції цілком правомірно відмовлено в задоволенні означеної частини позовних вимог. В силу приписів пунктів 1, 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивачки підлягає задоволенню, з урахуванням такого. Зокрема, колегією суддів установлено, що з 07.11.2015р. по 30.04.2020р. [PERSON] працювала в органах поліції. Апеляційним судом з`ясовано, що у період з 07.11.2015р. по 31.05.2018р. [PERSON] залучалася до служби в нічний час. Однак, Департаментом патрульної поліції за вищевказаний період [PERSON] не виплачено доплати за службу в нічний час. У зв`язку з чим, [PERSON] звернулась до Департаменту патрульної поліції із запитом від 21.01.2021р. №21/01/2021/96 щодо надання: відомостей про кількість нічних змін, відпрацьованих [PERSON] в період з 07.09.2015р. по 30.04.2020р.; довідки (витягу) з обліку несення поліцейськими служби в нічний час; інформації щодо здійснення доплати за службу в нічний час у період з 07.09.2015р. по 30.04.2020р. За наслідками розгляду вищевказаного звернення Департаментом патрульної поліції на ім`я [PERSON] надіслано лист від 17.02.2021р. №70аз/1/41/5/03-2021, яким адресата повідомлено, що [PERSON] здійснено доплату за службу в нічний час за період з 07.11.2015р. по 30.04.2020р. на загальну суму 1150,12грн. При цьому, у період з 29.07.2019р. по 30.04.2020р. [PERSON] до несення служби в нічний час не залучалась. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, у системному зв`язку із законодавчими припсами, колегія суддів зазначає про таке. Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію», відповідно до частин 1, 2 статті 94 якого поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. 11.11.2015р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», згідно із пунктом 1 якої грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Підпунктом 3 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015р. №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» передбачено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Апеляційним судом установлено, що відповідно до статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, Міністерством внутрішніх спарви 06.04.2016р. видано наказ «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських» №260. Згідно із пунктом 3 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016р. № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Пунктом 11 розділу ІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016р. № 260, передбачено, що поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні. Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00. Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час. Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час. Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції. Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється керівником підрозділу, у якому проходить службу поліцейський, шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною в додатку 1 до цього Порядку та умов, яка до 15 числа місяця, наступного після залучення поліцейських до несення служби в нічний час, подається до фінансового підрозділу. Так, відповідно до наявної у матеріалах справи довідки про кількість фактично відпрацьованих годин (нічні зміни) [PERSON] в період часу з листопада 2015 по жовтень 2017 згідно з розтановками сил та засобів полку УПП в Одеській області ДПП, за період з листопада 2015р. по жовтень 2017р. [PERSON] фактично відпрацьовано 640 годин служби в нічний час. Також, на виконання вимог ч.2 ст.77 КАС України, відповідачем не доведено та до матеріалів справи не надано жодних доказів на підтвердження нарахування та виплати [PERSON] доплати за службу в нічний час за період з грудня 2017р. по травень 2018р. (включно). Отже, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що [PERSON] залучалась до служби в нічний час, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності у позивачки права на отримання відповідної доплати за спірний період. Відтак, з урахуванням установлених фактичних обставин справи, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про нарахування та виплату доплати за службу в нічний час є цілком правомірними та обґрунтованими, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Що стосується позиції відповідача та висновку окружного адміністративного суду про позбавлення позивачки права на отримання доплати за службу в нічний час, суд апеляційної інстанції зазначає таке. Так, як установлено колегією суддів та зазначено вище, відмовляючи у задоволенні досліджуваної частини позовних вимог суд першої інстанції, з урахуванням пункту 11 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016р. № 260, вказав на те, що звернення [PERSON] до суду реалізовано після закінчення трьої років з дня виникнення права на отримання доплати. Натомість, з означеним висновком суду першої інстанції неможливо погодитися, доплата за службу в нічний час є додатковим видом грошового забезпечення поліцейських, а тому, у даному випадку, слід керуватися положеннями статті 233 Кодексу законів про працю України, відповідно до якої у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Апеляційний суд зауважує, що норми статті 233 Кодексу законів про працю України слід тлумачити в більш широкому розумінні, а саме в сенсі відсутності строкових обмежень для звернення до суду з позовом з приводу належної працівникові заробітної плати. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.03.2019 року у справі № 807/363/18, від 16.12.2021р. у справі № 320/2583/21. З урахуванням наведеного, на думку суду апеляційної інстанції, є неправильною позиція окружного адміністративного суду стосовно позбавлення позивачки права на отримання доплати за службу в нічний час. Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено апеляційним судом у даній справі. Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Відтак, у зв`язку із тим, що судом першої інстанції не застосовано закон, який підлягав застосуванню, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 року у справі № 420/14498/21 в оскаржуваній частині підлягає скасуванню.

Результат розгляду: granted