Рішення адміністративного суду від 2022-09-07 00:00:00+03

в листопаді 2021 року позивач, [PERSON] , звернувся в суд з позовом до ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови серії ЕАГ №5027943 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про за ч.1 чт. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області рішенням від 18.05.2022 в задоволенні позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що на підтвердження винесеної постанови представником відповідача надано відеозапис та геолокацію, \~\~з яких встановлено, що правопорушення здійснено саме в населеному пункті, що підтверджено засобами вимірювання швидкості "TruCam LTІ 20/20". Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що під час здійснення вимірювання швидкості інспектор поліції тримав прилад TruCam в руках, який повинен був бути стаціонарно вмонтованим. Вважає, що перевірка швидкості повинна відбуватися лише в місцях, які облаштовані відповідними знаком, що здійснюється відеофіксація (дорожній знак 5.70 ПДР України), так як це визначено ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Також зазначає, що під час фіксації швидкості інспектором поліції фіксація швидкості автомобіля, здійснювалась у місці, де відсутній дорожній знак 5.70 ПДР України. На час складання та винесення інспектором поліції Загородньою К.Ю. оскаржуваної постанови по вул. Вінницьке шосе, 16 у м. Хмельницькому були відсутні будь-які дорожні знаки, які б інформували про відеофіксацію порушень правил дорожнього руху. Окрім того, оскаржувана постанова містить посилання на застосування інспектором поліції лазерного приладу TruCam№ТС008385, яким вимірювалась швидкість, проте, у графі №7 постанови зазначено, що до постанови додається відео з бодікамери вх00070. У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що прилад LTI 20/20 TruCam ІІ є засобом вимірювальної техніки та у відповідності до п.6 ч. 1 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» до сфери законодавчо регульованої метрології належать такі види діяльності: контроль безпеки дорожнього руху та технічного стану транспортних засобів. При цьому, відповідно до Посібника користувача LTI 20/20 TruCam ІІ, вимірювач швидкості руху транспортних засобів \~\~TruCam ІІ призначений для вимірювання швидкості руху транспортних засобів в ручному або автоматичному режимах. Вимірювач відноситься до мобільних або ручних дистанційних приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху. Вважає, що постанова ЕАО №5027943 відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, зокрема постанова містить посилання на технічний засіб здійснення фото, відеофіксації, а саме розділ 5 містить посилання на технічний засіб здійснення відеофіксації LTI 20/20 TruCam ІІ (серійний номер 008385) та в розділі 7 є посилання на технічний засіб нагрудний відео реєстратор ВХ00070. Згідно з положеннями ч. 3\~ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства\~(далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до постанови серії ЕАО №5027943 від 14.11.2021, встановлено, що 14.11.2021 о 12 год. 45 хв.07 сек. \~\~ [PERSON] керуючи автомобілем в м. Хмельницький по вул. Вінницьке шосе, 16 рухався зі швидкістю 86 км/год перевищує встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України \~\~та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП. Вимірювання проводилось за допомогою приладу TruCam ТС008385. Вказаною постановою до [PERSON] застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне. Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2\~ст. 2 КАС України. Згідно частин першої, другої та третьої\~статті 242 КАС України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Крім того, ст.\~ 2\~ та ч. 4 ст.\~ 242 КАС України\~встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Частиною другою\~статті 19 Конституції України\~передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. Так, відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII (далі Закон №3353-XII), учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Відповідно до стаття 53 Закону №3353-XII юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Згідно пункту 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Згідно ст.31 Закону «Про Національну поліцію» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Тобто, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення. Як встановлено судом першої інстанції, згідно оспорюваної постанови, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку з порушенням ПДР, зокрема, за перевищення встановленої швидкості руху в межах населеного пункту. В оспорюваній постанові вказано, що швидкість автомобіля під керуванням позивача вимірювалась приладом TruCam ТС 008385. Представником відповідача на підтвердження правомірності прийнятого рішення надано суду фотознімок, та відео фіксацію, здійснені сертифікованим приладом TruCamLTІ 20/20 , на якому зафіксовано, що автомобіль марки AUDI д.н.з [NUMBER] , який рухався із швидкістю 86 км/год. Також, на підтвердження винесеної постанови представником відповідача надано відеозапис та геолокацію, \~\~з яких встановлено, що правопорушення здійснено саме в населеному пункті. \~ Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, наведені вище обставини та положення Закону №580-VIII спростовують доводи позивача щодо належного використання та правомірності використання засобу вимірювання швидкості "TruCam LTІ 20/20". Доводи апеляційної скарги, \~що при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніку повинна бути розміщена в порядку визначеному Законом України «Про Національну поліцію» автоматична фото і відеотехніка повинна бути розміщена (стаціонарно вмонтованим способом), колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки \~ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», зазначено: «Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Тобто, вказаною нормою передбачено використання приладів які працюють в автоматичному та неавтоматичному режимах, при цьому, працівниками поліції здійснено фіксацію швидкості автомобіля позивача, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху, при цьому прилад TruCam LTІ 20/20 №008385 розміщувався по зовнішньому периметру дороги шляхом тримання у руці, а відтак жодного порушення вимог ст.40 Закону не було. Тобто, покази приладу TruCam LTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні статті 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Щодо доводів апелянта, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак « 5.70»), колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. При цьому, у відповідності до Постанови КМУ від 29 вересня 2021 р. № 1091 «Про внесення змін до Правил дорожнього руху», дорожній знак, що 5.70 Зміна схеми руху. Позначає, що за цим знаком тимчасово або постійно змінено схему руху та (або) встановлено нові дорожні знаки. Застосовується протягом не менш як трьох місяців у разі зміни руху на постійній основі, а також протягом необхідного проміжку часу у разі зміни руху на тимчасовій основі та встановлюється не менш як за 100 м до першого тимчасового знака. Тобто, дорожній знак 5.70 взагалі не має відношення до даної ситуації. Разом з тим, Правила дорожнього руху містять знак 5.76 Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху". Позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів. Проте, такий знак розміщують для попередження здійснення автоматичної фіксації дорожнього руху. За інформацією представника відповідача, 14 листопада 2021 року на ділянці дороги у м. Хмельницький, Вінницьке шосе, 16 проводилась неавтоматична фіксація швидкісного режиму, що не потребує розміщення попереджувального дорожнього знаку. Крім того слід зазначити, що у розділі 5 оскаржуваної постанови вказано, що швидкість руху вимірювалось приладом TruCam 008385. Отже, \~містить відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, який є доказом у розумінні ст.251 КУпАП. Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~315,\~316 КАС України\~суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied