Рішення адміністративного суду від 2022-04-06 00:00:00+03

У вересні 2021 року Приватне підприємство «ЗЕ АВТО» (далі ПП) звернулося до суду із позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі Головне управління) та Державної податкової служби України (далі ДПС) в якому просило: визнати протиправним і скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.03.2021 №2493704/43143552 (далі Комісія, ЄРПН, Реєстр, Рішення відповідно) яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 18.02.2021 №36 в ЄРПН (далі ПН); зобов`язати ДПС зареєструвати в ЄРПН ПН. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 3 грудня 2021 року позов задоволено. Не погодившись із ухваленим рішення, його оскаржив відповідачі, які із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В апеляційній скарзі із покликанням на окремі обставини справи вказує, що позивачем було порушено вимоги пункту 5 «Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 11.12.2019 № 1165 (далі Порядок №1165, Постанова №1165 відповідно), що і стало підставою для винесення оскаржуваного Рішення. Також не погоджуються із здійсненим судом розподілом судових витрат, зокрема на правничу допомогу адвоката. Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав. У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами. Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що подані позивачем до контролюючого органу документи для реєстрації ПН підтверджують факт здійснення господарських операцій та є достатніми для прийняття Комісією рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН. Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ПП з 31.07.2019 перебуває на обліку в Головному управлінні, як платник податків, основним видом діяльності є КВЕД 45.11: торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами. 27.05.2020 між ПП та Днипро ООО, ЛЛС, США (продавець) був укладений договір купівлі - продажу №23/3/20 (далі Договір), відповідно до пункту 1.1. якого продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити бувші у використанні транспортні засоби, виробництва США у відповідності із рахунками, які являються невід`ємною частиною даного договору (а.с.25-31). На підставі вказаного договору позивач придбав у Днипро ООО, ЛЛС, США вантажний автомобіль марки Mersede-Benz, модель SPRINTER 3500 170 № [NUMBER] , який був розмитнений і ввезений на територію України згідно вантажно-митної декларації від 31.08.2020 (а.с.32-33). В подальшому, між ПП (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Захід Фасад Буд Про» (далі ТОВ) (покупець) був укладений договір купівлі продажу транспортного засобу від 18.02.2021 №32-02/21 (далі Договір-1), предметом якого був вказаний транспортний засіб. Відповідно до пункту 2.1 Договору-1 продаж транспортного засобу за домовленістю сторін вчиняється за 636581 грн, сума без ПДВ - 530484,17 грн, сума ПДВ: 106096,83 грн. Нормами пунктів 3.1, 3.2. Договору-1 передбачено, що транспортний засіб передається продавцем за актом приймання - передачі, що є невід`ємною частиною даного договору. Транспортний засіб уважається переданим покупцю з моменту підписання сторонами акту приймання - передачі (а.с.34-35) На виконання умов вказаного договору позивачем передано ТОВ автомобіль вантажний Mersede-Benz, SPRINTER 3500 170, кузов № № [NUMBER] загальною вартістю 636581 грн, в тому числі ПДВ 106096,83 грн, що підтверджується актом приймання - передачі транспортного засобу від 18.02.2021 та видатковою накладною від 18.02.2021 №РН-0000049 (а.с.36-37). На підставі рахунку-фактури від 21.01.2021 №СФ-0000015 згідно із платіжним дорученням від 29.01.2021 ТОВ перерахувало на рахунок позивача 340581 грн, призначення платежу: оплата аванс за вантажний автомобіль марки Mersede-Benz МОДЕЛЬ SPRINTER № [NUMBER] (а.с.38-39). За наслідками вказаної господарської операції ПП складено та направлено на реєстрацію в ЄРПН ПН по взаємовідносинах з ТОВ на поставку вантажного автомобіля марки Mersede-Benz, модель SPRINTER 3500 170 № [NUMBER] на загальну суму 296000 грн, в тому числі ПДВ - 49333,33 грн (а.с.16). Відповідно до квитанції від 09.03.2021 №43143552 реєстрація вказаної податкової накладної була зупинена на підставі пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі ПК), у зв`язку із тим, що платник податку, яким подано для реєстрації податкову накладну в ЄРПН, відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку (далі Критерії). У квитанції також було запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН (а.с.17). Для підтвердження реєстрації спірної ПН позивач подав до контролюючого органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 22.03.2021 №7 разом із поясненнями та копіями документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій в кількості 15 додатків, а саме: контракт від 27.05.2020 №23/3/20, витяг з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань, вантажно-митна декларація від 31.08.2020 №UА500030/2020/505616, Договір -1, акт приймання - передачі транспортного засобу від 18.02.2021, картка рахунку №281, картка рахунку №361, видаткова накладна від 18.02.2021 №РН-0000049, рахунок-фактура від 29.01.2021 №СФ-0000015, платіжне дорученням від 29.01.2021 №23 (а.с.87, 16-41). За результатами розгляду вказаних документів Комісією прийнято оскаржуване Рішення про відмову в реєстрації ПН в ЄРПН з підстав ненадання платником податку розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків (а.с.14-15, 86). За правилами абзаців першого, п`ятого пункту 201.10 статті 201 ПК (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку (абзаци десятий, дванадцятий пункту 201.10. статті 201 ПК). Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК реєстрація податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. На виконання цієї норми КМУ прийнято Постанову №1165 якою затверджено Порядок №1165. Порядок №1165 визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів. Як передбачено пунктами 4, 5 Порядку №1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі. Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3). Пунктом 6 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну /розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Також відповідно до пункту 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. За приписами пунктів 10, 11 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації. Як зазначалося вище, у квитанції про зупинення реєстрації ПН в ЄРПН вказано, що ПН була зупинена на підставі пункту 201.16 статті 201 ПК, у зв`язку із тим, що Комісією було прийнято рішення від 18.01.2021 №3115 про відповідність ПП пункту 8 Критеріїв (а.с.88). Критерії ризиковості платника податку на додану вартість визначені додатком №1 до Порядку №1165. Зокрема, згідно пункту 8 Критеріїв одним із таких критеріїв є наявність у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. За змістом пункту 2 Порядку №1165 ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту а або б пункту 185.1 статті 185, підпункту а або б пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній /розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку. З копії оскаржуваного Рішення слідує, що підставою його прийняття слугувало ненадання платником податку розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків (а.с.14-15, 86). У квитанції про зупинення реєстрації ПН в ЄРПН позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в розрахунку коригування для розгляду питання про прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. Сформована у такий спосіб Комісією пропозиція щодо надання документів є загальною та формальною, вона за своїм змістом дублює припис підпункту 3 пункту 11 Порядку №1165. Така пропозиція щодо надання документів не є конкретизованою, що може свідчити про наявність у платника податків вільного розсуду щодо переліку документів, які слід надати. У постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року у справі №815/2985/18 сформовано висновок, згідно з яким у випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної. Наказом Міністерства фінансів України (далі Мінфін) від 12.12.2019 №520 затверджено «Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України (далі МЮУ) 13.12.2019 за №1245/34216, далі - Порядок №520), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. За правилами пункту 4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Пунктом 5, 6 Порядку №520 встановлено, що перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування. При цьому, пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, який не є вичерпним та не передбачає необхідності надання платником податку усіх документів згідно з таким переліком. Тобто, наданню підлягають лише ті документи, які безпосередньо стосуються предмета господарської операції, за якою оформлено податкову накладну, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки. Відповідно до пунктів 9, 10 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку. Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства (пункт 11 Порядку №520). Як зазначено у спірному Рішенні підставою для відмови у реєстрації ПН в ЄРПН слугувало ненадання платником податку копій розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. Разом з тим, згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. При цьому платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим пункту 44.1 статті 44 ПК. У разі зайвого (помилкового) складання податкової накладної/розрахунку коригування первинні документи щодо постачання товарів/послуг, зазначених у такій податковій накладній/розрахунку коригування, відсутні, тому для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію зайво (помилково) складеної податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН платник податків може подати лише письмові пояснення. Водночас, Порядком №520 визначено право, а не обов`язок платника податків надавати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. Нормами пункту 187.1 статті 187 ПК передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Пунктом 198.2. статті 198 ПК передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Таким чином, оскільки для виникнення податкового зобов`язання з ПДВ достатньо настання однієї з подій, то обов`язок продавця виписати і зареєструвати в ЄРПН податкову накладну на відповідну суму ПДВ, кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника ПДВ ту документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно. Якщо мова йде про отримання платником податку товарів/послуг, то документами, достатніми для підтвердження такої операції будуть документи на підтвердження факту надання таких послуг. Відповідно, саме такі документи можуть вважатися необхідною передумовою для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН. Як видно з матеріалів справи, відповідно до пункту 3.1 Договору-1 транспортний засіб передається продавцем за актом приймання - передачі, що є невід`ємною частиною даного договору. Згідно із пунктом 3.2 Договору-1, транспортний засіб уважається переданим покупцю з моменту підписання сторонами акту приймання - передачі (а.с.34-35) Таким чином, мотивування оспорюваного Рішення фактом ненадання платником податку копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків прямо суперечить правилу першої події, що закріплене пунктом 187.1 статті 187 ПК, позаяк спірна ПН була виписана по факту поставки автомобіля вантажного Mersede-Benz, SPRINTER 3500 170, кузов № № [NUMBER] загальною вартістю 636581 грн, в тому числі ПДВ 106096,83 грн згідно із актом приймання - передачі транспортного засобу від 18.02.2021 та видатковою накладною від 18.02.2021 №РН-0000049 (а.с.36-37). Крім того, на підставі рахунку-фактури від 29.01.2021 №СФ-0000015 згідно із платіжним дорученням від 29.01.2021 №23 ТОВ здійснило часткову оплату за придбаний вантажний автомобіль марки Mersede-Benz МОДЕЛЬ SPRINTER [NUMBER] та копії вказаних документів були надані контролюючому органу разом із повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 22.03.2021 №7. Відповідно до пункту 2.2. Договору-1 платежі за транспортний засіб здійснюються в національній валюті України у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний розрахунковий рахунок продавця. Стосовно твердження скаржника про те, що оплата на момент подання повідомлення про надання пояснень була проведена не на всю суму зазначену в договорі та рахунку, суд зауважує, що здійснення оплати частинами не суперечить умовам укладеного Договору-1. В решті оплата за придбаний товар була проведена відповідно до платіжного доручення від 31.03.2021 № 192 на суму 296000 грн. Поміж тим, позивачем при реєстрації ПН до ДПС надані усі належні документи, які стосуються господарської операції з ТОВ, які достатні для прийняття Комісією рішення про реєстрацію в ЄРПН ПН. З огляду на встановлені обставини підстави для прийняття Комісією Рішення про відмову у реєстрації ПН в ЄРПН відсутні. Таким чином, у суду першої інстанції були наявні підстави для визнання протиправним та скасування Рішення. Щодо позовних вимог про зобов`язання ДПС зареєструвати ПН в ЄРПН, то необхідно зазначити наступне. Відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК обов`язок реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних покладений на платника податків. За приписами пунктів 19, 20 «Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 №1246 (у редакції постанови КМУ від 26.04.2017 № 341№ далі Порядок №1246) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: - прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; - набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); - неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду. Отже, реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням Державної податкової служби України. Стосовно дискреційних повноважень, суд, за наслідками аналізу вказаних положень, зазначає, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». Проте, слід зазначити, що втручанням у дискреційні повноваження суб`єкту владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов`язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за наслідками розгляду документів, що підтверджували реальність господарських операцій на підставі яких було складено ПН замість суб`єкта владних повноважень. Оскільки в ході судового розгляду справи встановлено те, що обставин, які б унеможливлювали реєстрацію вищезгаданої ПН в ЄРПН відсутні, суд правомірно, з урахуванням вимог Порядку №1246 зобов`язав ДПС зареєструвати ПН в ЄРПН. Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про протиправність спірного Рішення, а подані позивачем пояснення та документи, на думку суду, підтверджують здійснення господарської операції та відповідних коригувань за їх результатами, за яким складено ПН, ознак порушення вимог законодавства щодо його складення вони не містять та є достатніми для прийняття рішень про реєстрацію вказаного розрахунку коригування, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, вимогу позивача про зобов`язання ДПС зареєструвати ПН в ЄРПН також належить задовольнити. Дослідивши долучені до матеріалів справи докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, необхідно зазначити, що судом першої інстанції вірно вказано на те, що судова практика щодо вирішення спірних відносин є сталою, позивач оскаржує лише одне рішення про відмову в реєстрації податкової накладеної, а тому є обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що належною до стягнення сумою компенсації витрат у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу є сума у вигляді 2000 грн, яка підлягає стягненню по 1000 грн із з Головного управління та ДПС за рахунок їх бюджетних асигнувань. Наведені ж в апеляційній скарзі доводи не спростовують і не містять вагомих та обґрунтованих аргументів, які б давали підстави стверджувати про інше. Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених вище правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Результат розгляду: denied