Рішення адміністративного суду від 2022-09-28 00:00:00+03

Позивач 22.01.2022 року (згідно поштової накладної) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини [NUMBER] , \~в якому просив: - визнати протиправними дії ВЧ [NUMBER] , які полягають у не застосуванні п.1 Примітку Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 року при обчисленні йому за \~період з 30.01.2020 року по 17.12.2021 року розмірів посадового окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарно року; - зобов`язати ВЧ [NUMBER] здійснити перерахунок та доплатити йому з 30.01.2020 року по 17.12.2021 року розмірів посадового окладу за військовим званням, з урахуванням п.1 Примітку Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарно року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти; - зобов`язати ВЧ [NUMBER] здійснити перерахунок та доплатити йому з 30.01.2020 року по 17.12.2021 року належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу та розміру окладу за військове звання з 01.01.2020 року по 17.12.2021 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарно року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти; - зобов`язати ВЧ [NUMBER] здійснити перерахунок та доплатити йому грошову компенсацію за невикористані дні щорічної додаткової відпустки як учаснику бойових дій, обчислену із розміру посадового окладу та розміру окладу за військове звання, визначених виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарно року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти; - зобов`язати ВЧ [NUMBER] здійснити перерахунок та доплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку із звільненням з військової служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби на день звільнення, обчисленого із розміру посадового окладу та розміру окладу за військове звання, визначених виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив службу в ВЧ [NUMBER] до 17.12.2021 року, та вважає, що після скасування судовим рішенням п.6 Постанови КМУ від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», відповідач протиправно не здійснив перерахунок посадового окладу, окладу за військовим званням з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарно року шляхом множенням на відповідний тарифний коефіцієнт, надбавку за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницькою складу та деяких інших осіб» та норм приміток Додатку 1-14 до неї. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2022 \~\~року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Військової частини [NUMBER] щодо не проведення [PERSON] перерахунку з 29.01.2020 року по 17.12.2021 року розміру посадового окладу та окладу за військовим званням із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року та 01.01.2021 року, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 року. Зобов`язано Військову частину [NUMBER] здійснити [PERSON] за період з 29.01.2020 року по 17.12.2021 року перерахунок та виплату посадового окладу та окладу за військовим званням із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року та 01.01.2021 року, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 року, з урахуванням здійснених платежів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є незаконним та таким, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. \~Судом не враховано, що згідно з постановою КМУ №704 (в редакції постанови КМУ №103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина, так як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018 року, а мінімальна заробітна плата \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~(чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується. Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав. \~\~\~\~\~\~\~Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. \~\~\~ Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне. Позивач - [PERSON] проходив службу в Військовій частині [NUMBER] \~\~\~\~до 07.12.2021року. Наказом командира ВЧ [NUMBER] (по стройовій частині) від 17.12.2021 року №249 майора [PERSON] з 17.12.2021 року виключено зі списків особового складу частини та зняти з усіх видів забезпечення; \~а \~також \~вирішено \~виплатити: - надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% до посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років у залежності від складання та важливості виконуваних обов`язків; - щомісячну премію відповідно до особистого внеску у загальні результати служби у розмірі 41% посадового окладу; - надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10% посадового окладу; - грошову допомогу при звільненні в розмірі 50% грошового забезпечення за кожний повний рік, з розрахунку за повні 6 років військової служби; - грошову допомогу на оздоровлення за 2021 рік; - матеріальну допомогу за 2021 рік для вирішення соціально-побутових питань (а.с. 16). Вважаючи, що відповідач обчислив розмірі грошового забезпечення у меншому розмірі, ніж це передбачено чинним законодавством, позивач \~такі \~дії \~до \~суду. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції зазначив, що застосуванню у спірних правовідносинах підлягають саме положення Постанови №704, пункт 4 якої має нормативний характер, а тому дії відповідача щодо не проведення [PERSON] перерахунку грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року та на 01.01.2021 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, відповідно до Постанови КМУ №704, є протиправними. Щодо позовних вимог по перерахунку грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки як учаснику бойових дій та одноразової грошової допомоги у зв`язку із звільненням з військової служби, суд першої інстанції визнав такі вимоги передчасними, оскільки перерахунок вказаних виплат залежить від правильності визначення розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, а тому в їх \~задоволенні відмовив. Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду в частині відмовлених позовних вимог сторонами не оскаржується, а тому судом апеляційної \~інстанції \~в \~цій \~частині рішення \~суду першої \~інстанції не переглядається. Положеннями статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер,премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер,умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01.03.2018 року, затверджено, зокрема, тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14. Пунктом 4 постанови КМУ №704 (в редакції, чинній до 24.02.2018 року) було встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Проте, пунктом 6 постанови КМУ №103 (яка набрала чинності 24.02.2018 року) до постанови КМУ №704 внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 постанови КМУ №704 викладено у новій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14». Отже, згідно з постановою КМУ №704 (в редакції постанови КМУ №103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018 року, а мінімальна заробітна плата \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~(чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується. Натомість, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6453/18 \~визнано протиправним і скасовано пункт 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» і з цієї дати фактично відновлено дію пункту 4 постанови №704 у первісній редакції, яка зазначена вище. Разом з тим, пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VIII (далі по тексту - Закон №1774), який набрав чинності 01.01.2017 року, установлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. Таким чином, після набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/6453/18 зміст пункту 4 постанови №704 щодо визначення розміру окладів військовослужбовців з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати суперечить приписам пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774, а тому цей пункт у зазначеній частині не може бути застосований при обчисленні грошового забезпечення військовослужбовців. В той же час, з урахуванням наведеного, пункт 4 постанови №704 з 29 січня 2020 року необхідно застосовувати в такій редакції: «Розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14». Після скасування судом пункту 6 постанови №103, а відповідно і відновлення дії первісної редакції п. 4 постанови №704, зміни до абзацу першого зазначеного пункту не вносились. Таким чином, після набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року з урахуванням приписів пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774 у випадку підвищення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оклади військовослужбовців повинні перераховуватись станом на 1 січня кожного календарного року. Оскільки зазначений прожитковий мінімум з 1 січня 2021 року встановлений в розмірі 2270 гривень, то оклади позивача як військовослужбовця за приписами п. 4 постанови №704 повинні бути обраховані саме з цієї величини, а не з прожиткового мінімуму станом на \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~1 січня 2018 року, як помилково вважає відповідач. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що підстави для перерахунку окладів військовослужбовців з 29 січня 2020 року з використанням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року відсутні, оскільки станом на останню дату пункт 4 постанови №704 був чинним в редакції постанови №103, тобто оклади військовослужбовців визначались виходячи в прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2018 року. Після набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/6453/18 і відновлення дії попередньої редакції п.4 постанови №704 оклади військовослужбовців повинні бути перераховані з 1 січня наступного календарного року, а не попереднього, оскільки зворотної сили відновлена норма не має. Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що перерахунок грошового забезпечення позивача повинен бути здійснений за період з 29 січня 2020 року по 17 грудня 2021 року, а також щодо протиправності дій відповідача по не проведенню такого перерахунку за період з 29 січня 2020 року по 17 грудня 2021 року. Апеляційний суд зазначає, що в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме визнання дій відповідача протиправними щодо не проведення позивачу перерахунку грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021 року та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату всіх проведених виплат (основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення, в тому числі вихідної допомоги при звільненні) грошового забезпечення за період з 01.01.2021 року по 17.12.2021 року [PERSON] , з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, з врахуванням раніше виплачених сум. Враховуючи \~наведені \~вище \~обставини \~в \~їх \~сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції не вірно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, \~що \~у \~відповідності \~до \~вимог \~ст.317 \~КАС \~України є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог. Оскільки дана справа судом першої інстанції визнана незначною, розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Результат розгляду: partial