Рішення адміністративного суду від 2022-07-06 00:00:00+03

02 листопада 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Військової частини [NUMBER], в якому просив: визнати протиправними дії військової частини [NUMBER] щодо відмови провести [PERSON] перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у військовій частині [NUMBER] за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року з врахуванням 01.01.2008 року (базовий місяць) для обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення; зобов`язати військову частину [NUMBER] провести [PERSON] нарахування та виплатити індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у військовій частині [NUMBER] за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року з врахуванням 01.01.2008 року (базовий місяць) для обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 січня 2022 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2022 року апеляційна скарга [PERSON] була задоволена, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 січня 2022 року - скасовано. Ухвалено по справі нове судове рішення, яким визнані протиправними дії Військової частини [NUMBER], що полягають у встановленні базового місяця з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року - січень 2016 року під час нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, зобов`язана Військова частина [NUMBER] здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 роки, встановивши базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу для проведення нарахувань та остаточного розрахунку - січень 2008 року із урахуванням раніше виплаченої суми індексації. 24.06.2022 року до канцелярії П`ятого апеляційного адміністративного суду від [PERSON] надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат. Дослідивши обґрунтування заяви про ухвалення додаткового судового рішення, апеляційний суд вважає, що заяву слід задовольнити з таких підстав. Судом апеляційної інстанції встановлено, що за подання позовної заяви до Одеського окружного адміністративного суду [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 908 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.2320010223.1 від 28.10.2021 року( а.с.29). Також, за подання до суду апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 січня 2022 року [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 1362 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.2456656095.1 від 14.02.2022 року( а.с.97). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Згідно з ч. 6 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Враховуючи те, що при розгляді апеляційної скарги судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність постановлення додаткової постанови. Розмір витрат, які сторона сплатила, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, у відповідності до вимог п. 7 ст. 139 КАСУ. Відповідно до ч. 4 ст. 139 КАСУ при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Оскільки, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2022 року апеляційна скарга [PERSON] була задоволена та були повністю задоволені позовні вимоги, апеляційний суд доходить до висновку, що понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини [NUMBER] шляхом стягнення коштів у розмірі: 2 270 грн (908 грн + 1362 грн).

Результат розгляду: granted