Рішення адміністративного суду від 2023-05-01 00:00:00+03

Короткий зміст позовних вимог 1. У квітні 2021 року [PERSON] (далі - [PERSON] , позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Голови ліквідаційної комісії Вищого адміністративного суду України Соловйової Любові Володимирівни (далі також - відповідач, скаржник), у якому просив: визнати неправомірними дії Голови ліквідаційної комісії Вищого адміністративного суду України щодо відмови надати довідку про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 19 лютого 2020 року та 1 січня 2021 року за формою згідно Додатку 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1 (далі - Порядок №3-1), відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII), рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020, з урахуванням розміру базового посадового окладу як судді касаційної інстанції в розмірі 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; зобов`язати Голову ліквідаційної комісії Вищого адміністративному суду України надати довідки про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 19 лютого 2020 року та 1 січня 2021 року за формою згідно Додатку 2 до Порядку № 3-1, відповідно до Закону № 1402-VIII, рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020, з урахуванням розміру базового посадового окладу як судді касаційної інстанції в розмірі 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій 2. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року, позов задоволено повністю. 3. Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що норми частини четвертої статті 142, пункту 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIІІ безпосередньо пов`язують розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розміром суддівської винагороди, яку отримує суддя, що працює на відповідній посаді. З дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 вказаний Закон не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці у залежності від проходження кваліфікаційного оцінювання. У зв`язку з цим суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що позивач має право на отримання нової довідки про суддівську винагороду для обчислення і перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року. Також суди попередніх інстанцій визначили, що судді, які продовжують перебувати у трудових відносинах із юридичною особою - Вищим адміністративним судом України, не є в розумінні Закону №1402-VIІІ суддями, які працюють на відповідній посаді в одному з судів України. Вказані особи не здійснюють правосуддя на професійній основі, отже розмір їх грошового утримання не може впливати на визначення розміру довічного грошового утримання судді Вищого адміністративного суду України у відставці. З огляду на вищезазначене, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що розмір довічного грошового утримання судді у відставці Вищого адміністративного суду України має бути співмірним із суддівською винагородою судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, відповідач звернулася з касаційною скаргою до Верховного Суду, у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. 5. В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що позивач має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за Законом № 1402-VIII. Також вказує, що суди помилково виходили з того, що рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 визнано неконституційними пункт 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII. 6. Поміж іншим, [PERSON] зазначає, що суди протиправно не врахували висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 1 серпня 2018 року у справі № 826/13355/17, від 3 червня 2020 року у справі № 826/14879/17, від 14 травня 2020 року у справі № 826/12993/17 та від 14 липня 2020 року у справі № 826/13405/17, де Суд вказав, що у Законі № 1402-VIII Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України не передбачені. Вищий адміністративний суд України не є вищим спеціалізованим судом відповідно до положень Закону № 1402-VIII. Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи 7. Касаційна скарга надійшла до Суду 16 грудня 2021 року. 8. Ухвалою Верховного Суду від 5 січня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі №640/11147/21, витребувано адміністративну справу та запропоновано сторонам надати відзив на касаційну скаргу. 9. Ухвалою Верховного Суду від 4 жовтня 2022 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 5 жовтня 2022 року. 10. Ухвалою Верховного Суду від 5 жовтня 2022 року зупинено провадження у справі №640/11147/21 за позовом [PERSON] до Голови ліквідаційної комісії Вищого адміністративного суду України Соловйової Любов Володимирівни про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити дії до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №640/26846/20. 11. Ухвалою Верховного Суду від 1 травня 2023 року поновлено провадження у справі №640/11147/21 за позовом [PERSON] до Голови ліквідаційної комісії Вищого адміністративного суду України Соловйової Любов Володимирівни про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити дії у зв`язку із набранням законної сили постанови Великою Палатою Верховного Суду від 16 лютого 2023 року у справі №640/26846/20. Позиція інших учасників справи 12. Від позивача відзиву на касаційну скаргу відповідача не надходило, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду рішень судів попередніх інстанцій. При цьому колегія суддів зазначає, що ухвалу Верховного Суду від 5 січня 2022 року про відкриття касаційного провадження у справі №640/11147/21 позивачем отримано 10 січня 2022 року. Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій 13. Судами попередніх інстанцій на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що [PERSON] працював на посаді судді Вищого адміністративного суду України та був звільнений у відставку постановою Верховної Ради України від 8 вересня 2016 року № 1515-VIII. 14. Наказом голови Вищого адміністративного суду України від 10 жовтня 2016 року №682-к [PERSON] відраховано зі штату суду у зв`язку зі звільненням його у відставку відповідно до постанови Верховної Ради України від 8 вересня 2016 року №1515-VIII. 15. Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує щомісячне довічне грошове утримання, розмір якого обчислено виходячи з суддівської винагороди, визначеної відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VI). 16. 11 лютого 2021 року [PERSON] звернувся до Вищого адміністративного суду України із заявою про надання нової довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 19 лютого 2020 року та 1 січня 2021 року. Право на отримання такої довідки позивач обґрунтував тим, що рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 визнано неконституційними пункт 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII. 17. Листом Голови ліквідаційної комісії Вищого адміністративного суду України Соловйової Л.В. від 24 лютого 2021 року № 67/12-14/21 позивачу відмовлено у видачі вказаної довідки з посиланням на те, що Законом № 1402-VIII закріплено порядок визначення посадового окладу як складової частини суддівської винагороди виключно для судів першої, апеляційної інстанцій, вищих спеціалізованих судів та Верховного Суду. У вказаному листі також зазначено, що Вищий адміністративний суд України не є вищим спеціалізованим судом відповідно до Закону № 1402-VIII. 18. Не погоджуючись із такими діями Голови ліквідаційної комісії Вищого адміністративного суду України Соловйової Л.В., Чалий С.Я. звернувся до суду з адміністративним позовом. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ Оцінка висновків судів попередніх інстанцій і доводів учасників справи 19. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне. 20. Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 21. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 22. Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 23. Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року не відповідають, а доводи касаційної скарги є частково обґрунтованими з огляду на таке. 24. З матеріалів справи вбачається, що предметом спору у вказаній справі є визнання протиправними дій Голови ліквідаційної комісії Вищого адміністративного суду України щодо відмови надати позивачу довідку про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 19 лютого 2020 року та 1 січня 2021 року за формою згідно Додатку 2 до Порядку №3-1, відповідно до Закону № 1402-VIII, рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020, з урахуванням розміру базового посадового окладу як судді касаційної інстанції в розмірі 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, та зобов`язання Голови ліквідаційної комісії Вищого адміністративного суду України видати таку довідку. 25. Відповідно до пункту 7 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII з дня початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, Верховний Суд України, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України припиняють свою діяльність та ліквідуються у встановленому законом порядку. До припинення діяльності статус, структура, повноваження, порядок роботи, права, обов`язки, гарантії суддів цих судів визначаються Законом № 2453-VI (положення пункту 7 розділу ХІІ «та ліквідуються» в частині Верховного Суду України визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020). 26. Датою початку роботи Верховного Суду відповідно до рішення Пленуму цього Суду від 30 листопада 2017 року № 2 визначено 15 грудня 2017 року. 27. Із вказаної дати в Україні діє Верховний Суд. Відповідно припинили свою діяльність Верховний Суд України, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України. 28. Відповідно до частини третьої статті 341 КАС України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги. 29. Так, згідно з пунктом 4 частини третьої статті 353 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі. 30. Правові висновки щодо застосування пункту 4 частини третьої статті 353 КАС України викладено у постановах Верховного Суду від 23 квітня 2019 року справа №522/16032/16-а, від 23 червня 2020 року справа №804/5786/16, від 29 вересня 2020 року справа № 0840/3100/18, від 11 листопада 2020 року справа № 191/1169/16-а(2-а/191/7/17) та від 18 травня 2022 року справа №640/7663/21. 31. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. 32. Статус ліквідаційної комісії юридичної особи та її членів, зокрема голови, визначає Цивільний кодекс України (далі - ЦК України). 33. Відповідно до частини четвертої статті 105 ЦК України до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи; голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. 34. Отже, голова ліквідаційної комісії будь-якої юридичної особи, зокрема й суду, не діє від власного імені, а у відносинах з іншими особами, у тому числі з судом та учасниками справи, представляє відповідну юридичну особу та виступає в суді від її імені. 35. Натомість позивач подав адміністративний позов, вважаючи, що відповідачем має бути саме голова ліквідаційної комісії Вищого адміністративного суду України Соловйова Л.В. Суд першої інстанції позовні вимоги [PERSON] задовольнив. 36. Згідно із частинами третьою, четвертою статті 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи; суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. 37. Верховний Суду неодноразово звертав увагу на необхідність дотримання судами першої інстанції положень статті 48 КАС України при вирішенні адміністративних спорів, зокрема, у постановах від 23 квітня 2019 року у справі №522/16032/16-а, від 3 березня 2020 року у справі №826/7011/16 та від 8 грудня 2020 року у справі №826/11008/18. 38. Колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції мав звернути увагу на те, що позов фактично спрямований на зобов`язання вчинити юридично значимі дії саме Вищого адміністративного суду України, а не голови його ліквідаційної комісії, яка діє як представник юридичної особи. У матеріалах справи відсутня інформація про те, що суд першої інстанції пропонував замінити первісного відповідача належним, а позивач не надав згоди. При цьому суд задовольнив позов саме до голови ліквідаційної комісії Вищого адміністративного суду України, однак фактично вирішив питання про обов`язок саме Вищого адміністративного суду України. 39. Тобто, суди попередніх інстанцій прийняли рішення про права, інтереси та обов`язки Вищого адміністративного суду України, який не був залучений до участі у справі №640/11147/21. 40. При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебувала справа №640/26846/20, спір у якій є аналогічний тому, який є предметом розгляду у справі №640/11147/21. Розглядаючи у касаційному порядку справу №640/26846/20, Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову від 16 лютого 2023 року, якою вказану справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції з огляду на те, що суди прийняли рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 41. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду. 42. Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 353 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі. 43. Встановлене Судом під час розгляду справи порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваних судових рішень з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання про залучення належного відповідача у справі №640/11147/21. 44. За таких обставин, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі підлягають скасуванню, а касаційна скарга - частковому задоволенню.

Результат розгляду: partial