Рішення адміністративного суду від 2022-11-02 00:00:00+02

у грудні 2021 року Релігійна громада Стрітення Господнього Української православної церкви звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Вінницької міської ради, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Норд Пак-Плюс", в якому просила: -визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №1813 від 29.07.2021 р. Про затвердження містобудівної документації детального плану території; - визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №2144 від 09.09.2021 року Про надання ТОВ Виробничо-комерційна фірма Норд Пак-Плюс вихідних даних містобудівних умов та обмежень на проектування нового будівництва житлового комплексу по 4-му пров. Комарова в м. Вінниці. 22 квітня 2020 року Вінницький окружний адміністративний суд прийняв рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. Представники відповідача та третьої особи про задоволення апеляційної скарги заперечили, посилаючись на її необгрунтованість та безпідставність. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги \~за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Судом першої інстанції встановлено те, що рішенням №41 від 04.12.2020 року 2 сесії 8 скликання Вінницької міської ради Про розроблення містобудівної документації - детальних планів території м. Вінниці надано дозвіл на розроблення містобудівної документації, а саме детального плану території обмеженої вулицями Комарова, Академічна, Алли Горської та 4-м провулком Комарова та доручено забезпечити проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення містобудівної документації Проекту внесення змін до плану зонування м. Вінниці. Термін громадського обговорення визначений з 23 квітня по 22 липня 2021 року включно. Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №1813 від 20.07.2021 року, затверджено містобудівну документацію - детальний план території обмеженої вулицями Комарова, Академічна, Алли Горської та 4-м провулком Комарова. При цьому, у детальному плані території, розробленого ТОВ Центр Урбаністики зазначено, що під час розроблення детального плану врахована санітарно - захисна зона та охоронна зона. Також, на сторінці 5 детального плану вказано про санітарно - захисну зону, яка проходить від запланованого будівництва на відстані - 50 метрів. На сторінці 6 детального плану вказано, що житлову забудову складає житловий будинок з 8-ми збудованих багатоквартирних секцій малої поверховості, які розташовані у північній ділянці забудови. Це обумовлено санітарно-захисною зоною (50 м) від комунально-складської території, яка знаходиться на півдні ділянки забудови. До житлової будови в південній частині земельної ділянки розташовується 2-х поверхова громадська будівля, що приблокована до житлової секції. Загальна площа забудови 200 м.кв. Будівля розташована в санітарно-захисній зоні 50 м від території церковного виробництва Рось-Вінниця. Окрім того, межу СЗЗ нанесено у графічних матеріалах детального плану. \~ У подальшому, рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №2144 від 09.09.221 року надані вихідні дані містобудівні умови та обмеження ТОВ Норд Пак-Плюс на проектування нового житлового комплексу по 4-му пров. Комарова в м. Вінниці, а наказом директора департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради від 10.09.2021 року №153 дані містобудівні умови та обмеження затверджено. Також, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Релігійна громада Стрітення Господнього Української Православної Церкви, являється орендарем на підставі договору оренди об`єктів нерухомого майна складу насіння №1 літ А площею 1466,3кв.м, складу насіння №2 літ Б загальною площею 1480 кв.м., сушильного відділення літ В загальною площею 323,4 кв.м., адімінбудинку (лабораторії) літ Г площею 288,6 кв.м., прохідної літ Д площею 28,8 кв.м., складу паливно-мастильних матеріалів літ Е площею 40,3 кв.м., автовагової літера Д площею 8,7 кв.м., гаражу для автомобілів літ З площею 222,8 кв.м., естакади №1 огорожі №2 воріт №3 огорожі №4, що перебувають у власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності №6 від 03.11.2009р., розташованих по 4-провулку Комарова, 4 с. Агрономічне (в даний час м. Вінниця). При цьому, позивач має дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №520680203-4, дата видачі 7.07.2015 р., строк дії якого не обмежений. Проте, позивач вважає, що при розробці детального плану не було враховано точки викиду №1 зварювальний пост, який знаходиться в орендованому виробничому приміщенні складу паливно-мастильних матеріалів літ Е площею 40,3 кв.м., та точки викиду №9-10 витяжка труби тигельної печі та витяжка труби заливки сплаву у форми з приміщення складу №2 площею 1480,7 кв.м. в якому розміщена ливарня (майстерня, цех, де відливають металеві вироби). Частина запроектованого будівництва житла знаходиться в межах 100 метрової санітарно-захисної зони точок викиду №9-10 витяжка труби тигельної печі та витяжка труби заливки сплаву у форми з приміщення складу №2 площею 1480,7 кв.м., в якому розміщена ливарня (майстерня, цех, де відливають металеві вироби) та в межах 50 метрової санітарно-захисної зони точки викиду №1 зварювальний пост, який знаходиться в орендованому виробничому приміщенні складу паливно-мастильних матеріалів літ Е площею 40,3 кв.м, яка мала бути врахована розробником містобудівної документації при виготовлені проекту детального плану. За таких обставин, вважаючи, що виконавчим комітетом Вінницької міської ради проектну документацію затверджено без врахування санітарно-захисних зон, позивач звернувся до суду з даним позовом. За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо необґрунтованості позовних вимог. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 №280/97-ВР (Закон №280/97-ВР) місцеве самоврядування в Україні це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. Згідно із ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Положеннями статті 59 Закону №280/97-ВР визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Таким чином, саме на пленарних засіданнях органом місцевого самоврядування вирішуються питання щодо земельних відносин. Так, правові та організаційні основи містобудівної діяльності врегульовано Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року №3038-VI (Закон №3038-VI). Згідно зі ст. 8 Закону №3038-VI планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку. Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації. Частиною 1 ст. 16 Закону №3038-VI визначено, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Відповідно до ст. 19 Закону №3038-VI детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції. Детальний план території визначає: 1) принципи планувально-просторової організації забудови; 2) червоні лінії та лінії регулювання забудови; 3) функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами; 4) містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території; 5) потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування; 6) доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови; 7) черговість та обсяги інженерної підготовки території; 8) систему інженерних мереж; 9) порядок організації транспортного і пішохідного руху; 10) порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі; 11) межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів (у разі відсутності плану зонування території). Детальний план території складається із графічних і текстових матеріалів. Склад, зміст, порядок розроблення та затвердження детального плану території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Матеріали детального плану території не можуть містити інформацію з обмеженим доступом та бути обмеженими в доступі. Загальна доступність матеріалів детального плану території забезпечується відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" шляхом надання їх за запитом на інформацію, оприлюднення на веб-сайті органу місцевого самоврядування, у тому числі у формі відкритих даних, на єдиному державному веб-порталі відкритих даних, у місцевих періодичних друкованих засобах масової інформації, у загальнодоступному місці у приміщенні органу місцевого самоврядування. Детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою. Детальний план території за межами населеного пункту розглядається і затверджується відповідною районною державною адміністрацією протягом 30 днів з дня його подання. Детальний план території не підлягає експертизі. Внесення змін до детального плану території допускається за умови їх відповідності генеральному плану населеного пункту та плану зонування території. Так, згідно ч.ч. 1-5, 9, 11 ст. 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» громадським слуханням підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій. Затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у частині першій цієї статті, без проведення громадських слухань щодо проектів такої документації забороняється. Сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи зобов`язані забезпечити: 1)оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками; 2) оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні та доступ до цієї інформації громадськості; 3) реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні (у разі її утворення); 4) узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками містобудівної документації на місцевому рівні через погоджувальну комісію; 5) оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні. Оприлюднення проектів генеральних планів, планів зонування територій, детальних планів територій здійснюється не пізніш як у місячний строк з дня їх надходження до відповідного органу місцевого самоврядування. Оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні є підставою для подання пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування. Оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні здійснюється у двотижневий строк з дня їх прийняття шляхом опублікування в засобах масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення таких рішень на офіційних веб-сайтах цих органів. Особи, які оприлюднюють проекти генеральних планів населених пунктів, зонування територій, детальних планів територій, є відповідальними за їх автентичність. Порядок проведення громадських слухань визначає Кабінет Міністрів України. Так, механізм розроблення або внесення змін до містобудівної документації з планування території на державному рівні в частині схем планування окремих частин території України та містобудівної документації з планування території на регіональному і місцевому рівнях (містобудівна документація) визначає Порядок розроблення містобудівної документації, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011 року №290 (Порядок №290). Відповідно до п.п. 4.1, 4.3, 4.6, 4.8, 4.9, 4.12 Порядку №290 рішення про розроблення генерального плану, плану зонування території, детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, а також внесення змін до цієї містобудівної документації приймає відповідна сільська, селищна, міська рада. Замовником розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні або внесення змін до неї є: при розробленні генерального плану населеного пункту, плану зонування території, а також детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, - виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації. Детальний план території розробляється суб`єктами господарювання, які мають у своєму складі архітектора, що має кваліфікаційний сертифікат. Детальний план території розробляється для територій житлових районів, мікрорайонів, кварталів нової забудови, комплексної реконструкції кварталів, мікрорайонів застарілого житлового фонду, територій виробничої, рекреаційної та іншої забудови. Послідовність розроблення та площі територій, для яких розробляються детальні плани, визначає відповідний уповноважений орган містобудування та архітектури відповідно до генерального плану населеного пункту, а якщо територія розташована за межами населеного пункту, відповідно до схеми планування території району (в разі відсутності адміністративного району - відповідно до схеми планування території Автономної Республіки Крим, області). Крім функцій, визначених у пункті 1.4 розділу I цього Порядку, замовник розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні: -звертається до обласної державної адміністрації, Ради міністрів Автономної Республіки Крим (для міст обласного та республіканського Автономної Республіки Крим значення), Мінрегіону України (для міст Києва та Севастополя) щодо визначення державних інтересів для їх урахування під час розроблення генерального плану населеного пункту; - забезпечує проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів у проекті містобудівної документації на місцевому рівні в порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 № 555 Про затвердження Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні. Детальний план території, яка розташована в межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, а за відсутності затвердженого в установленому порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою протягом 30 днів з дня його подання. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, відповідна районна державна адміністрація забезпечують оприлюднення детального плану території протягом 10 днів з дня його затвердження. Отже, чинним законодавством чітко передбачено процедуру прийняття рішень органом місцевого самоврядування щодо затвердження детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Тобто, внесенню змін до затвердженого детального плану території має передувати розроблення і оприлюднення містобудівної документації та громадське обговорення. Так, 23.04.2021 року у газеті «Вінницька газета» №16 опубліковане повідомлення про початок громадського обговорення детального плану території обмеженої вулицями Комарова, Академічна, Алли Горської та 4-й пров. Комарова. При цьому, до початку проведення громадських слухань було отримано 2 зауваження до детального плану, які були опрацьовані та винесенні на обговорення під час проведення громадських слухань. 22.07.2021 року були проведені громадські слухання, на підставі яких було складено протокол про затвердження детального плану. Таким чином, відповідачем перед прийняттям рішення про затвердження детального плану, було дотримано усі вимоги Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення містобудівної документації на місцевому рівні» від 25.05.2011 №555. При цьому, в обґрунтування апеляційної скарги позивачем зазначено про те, що 50-ти метрова санітарна зона, що врахована у детальному плані, не відповідає нормативним санітарним вимогам, оскільки 50-ти метрову відстань виміряно не від точок викиду шкідливих речовин, а від центру приміщень,у яких розміщено виробничі потужності. Більш того, за нормативами, межа СЗЗ має проходити на відстані 100 метрів від джерел викидів №9 та №10, що обґрунтовано особливостями виробництва, а саме наявністю ливарні, що і є джерелом викидів. За таких обставин, позивач вважає, що внаслідок недотримання відповідної СЗЗ порушено його право, оскільки в майбутньому, володільці майна у житловій забудові почнуть скаржитись на розміщення біля місця їхнього проживання шкідливого виробництва, що не відмежовано відповідними СЗЗ, внаслідок чого, відносно позивача різні контролюючі органи складатимуть відповідного характеру приписи із вимога припинити діяльність, що стане безпосереднім порушенням прав позивача. Проте, доводи позивача не містять жодного обґрунтування негативного впливу оскаржуваного рішення на конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси позивача, обмеження його прав свобод та інтересів, виробнича діяльність якого здійснювалась іще до розробки відповідного детального плану забудови території, навколо якого виник спір. Враховуючи те, що обґрунтованих доказів того, що оскаржуваним рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №1813 від 29.07.2021 р. Про затвердження містобудівної документації детального плану території спричинено суттєвого негативного впливу саме на позивача і він зазнав реальної шкоди ним не наведено, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування вказаного рішення задоволенню не підлягають. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10 серпня 2020 року у справі №522/1611/17 та від 20 лютого 2019 року у справі №522/3665/17. Стосовно позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №2144 від 09.09.2021 року Про надання ТОВ Виробничо-комерційна фірма Норд Пак-Плюс вихідних даних містобудівних умов та обмежень на проектування нового будівництва житлового комплексу по 4-му пров. Комарова в м. Вінниці,то вона є похідною від вимоги про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету ВМР №1813 від 29.07.2021 р. Про затвердження містобудівної документації детального плану території. При цьому, згідно ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі. Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури. Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. До містобудівних умов та обмежень можуть включатися вимоги щодо архітектурних та інженерних рішень. Склад, зміст, порядок надання містобудівних умов та обмежень визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури. Підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є: -неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; - виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; - невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 розділу ІІ Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх складу та змісту, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку , будівництва та житлово-комунального господарства України від 07 липня 2011 року № 109 (Порядок № 109) містобудівні умови та обмеження є основною складовою вихідних даних. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом семи робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви разом із документами, передбаченими пунктом 2.2 цього розділу, у порядку, встановленому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовником додаються: засвідчена в установленому порядку копія документа про право власності (користування) земельною ділянкою; ситуаційний план (схема) щодо місцезнаходження земельної ділянки (у довільній формі); викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; кадастрова довідка з містобудівного кадастру (у разі наявності); черговий кадастровий план (витяг із земельного кадастру - за умови відсутності містобудівного кадастру); фотофіксація земельної ділянки (з оточенням); містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками запланованого об`єкта будівництва. Таким чином, містобудівні умови та обмеження видаються на підставі містобудівної документації (в даному випадку місцевого рівня) при зверненні зацікавленої особи до уповноваженого органу з поданням визначеної документації. При цьому, підставою відмови в наданні містобудівних умов та обмежень є, зокрема, невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні, тобто така невідповідність встановлюється на стадії надання містобудівних умов та обмежень При цьому, невідповідність намірів забудови означає, що запланований для будівництва об`єкт не відповідає вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, тобто затвердженим текстовим та графічним матеріалам з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій конкретного населеного пункту. Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №803/1231/17, від 14 серпня 2018 року у справі №823/5265/15, від 20 березня 2019 року у справі №810/726/18. Так, оскаржувані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки містять розділ під назвою «містобудівні умови та обмеження», що визначає вимоги до гранично допустимої висоти будівлі; максимально допустимого відсотку забудови земельної ділянки; відстаней від об`єкта, який проектується, до меж червоних ліній та ліній регулювання забудови; мінімально допустимих відстаней від об`єктів, які проектуються, до існуючих будинків та споруд. Із матеріалів справи встановлено, що оскаржувані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки відповідають детальному плану з дотриманням відстаней до меж червоних ліній та до існуючих будинків та споруд. За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №2144 від 09.09.2021 року Про надання ТОВ Виробничо-комерційна фірма Норд Пак-Плюс вихідних даних містобудівних умов та обмежень на проектування нового будівництва житлового комплексу по 4-му пров. Комарова в м. Вінниці. Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються \~встановленими у справі обставинами. Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Результат розгляду: denied