Рішення адміністративного суду від 2022-04-12 00:00:00+03

Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області звернулось до \~Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання судових рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 29.11.2021 року ВП№65212499 в розмірі 5100,00 грн. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 січня 2022 року в задоволенні позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що доводи позивача про відсутність правових підстав у державного виконавця для винесення постанови про накладення штрафу на боржника є необґрунтованими, тому постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду є правомірною. Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки вважає, що в межах наданих повноважень, фактично виконав рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року в повному обсязі, а тому постанова Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про накладення штрафу від 29.11.2021 року ВП№65212499 в розмірі 5100,00 грн. є протиправною. Відповідач у встановлений судом строк не подав відзив на апеляційну скаргу. Виходячи з приписів ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження. Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року №600/738/20-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2021 року, частково задоволено адміністративний позов [PERSON] до [INFO] та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, яким визнано протиправними дії Чернівецького обласного військового комісаріату та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо проведення перерахунку та виплати належної [PERSON] пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити [PERSON] виплату перерахованої пенсії в основному розмірі 71 % сум грошового забезпечення починаючи з 01.01.2018 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року, постанови КМУ "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 року №704, з урахуванням проведених виплат. 12.04.2021 року Чернівецьким окружним адміністративним судом видано [PERSON] виконавчий лист №600/738/20-а з виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року. Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання судових рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) ВП№65212499 від 20.04.2021 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Чернівецького окружного адміністративного суду №600/738/20-а від 12.04.2021 року. Також, постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання судових рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) ВП№65212499 від 20.04.2021 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження визначено для Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області розмір мінімальних витрат виконавчого провадження - 210,50 грн. Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання судових рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ВП№65212499 від 20.04.2021 року про стягнення виконавчого збору, постановлено стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області виконавчий збір у розмірі 24000,00 грн. Листом від 15.07.2021 року №2400/0802-5/24810 позивач повідомив відповідача, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року №600/738/20-а, органом Пенсійного фонду здійснено [PERSON] перерахунок пенсії в основному розмірі 71% сум грошового забезпечення починаючи з 01.01.2018 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року, постанови КМУ "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 року №704, з урахуванням проведених виплат. 29.11.2021 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання судових рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про накладення штрафу ВП№65212499, за невиконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду №600/738/20-а накладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн. Вважаючи протиправною постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про накладення штрафу від 29.11.2021 року ВП№65212499, позивач звернувся до суду з даним позовом. Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови про накладення на позивача штрафу від 29.11.2021 року ВП№65212499 в розмірі 5100,00 грн. Зокрема, суд вважає, що в результаті фактичного виконання пенсійним органом рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.05.2021 року в адміністративній справі №600/1867/21-а, позивач здійснив перерахунок пенсії [PERSON] з 01.04.2019 року, зменшивши, всупереч рішенню Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року в адміністративній справі №600/738/20-а, відсотковий розмір грошового забезпечення до 70%. Водночас, оскільки в адміністративній справі №600/1867/21-а питання відсоткового розміру пенсії [PERSON] не було предметом судового розгляду, тому, на переконання суду, під час виконання рішення суду від 27.05.2021 року в адміністративній справі №600/1867/21-а пенсійний орган повинен був враховувати також й рішення суду в адміністративній справі №600/738/20-а, в якому встановлено право особи на отримання пенсії у відсотках, право на які вона набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступним перерахунком пенсії, тобто у розмірі 71% грошового забезпечення. Таким чином, на думку суду першої інстанції, після перерахунку пенсії [PERSON] з 01.04.2019 року, пенсійний орган вчинив дії, що призвели до порушення виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року в адміністративній справі №600/738/20-а, а тому державним виконавцем правомірно накладено на позивача штраф в розмірі 5100,00 гривень. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне. Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2\~ \~ст. 2 КАС України. Крім того, ст. 2\~ та ч. 4 ст. 242 КАС України\~ встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Частиною другою\~ \~статті 19 Конституції України\~ передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~ Конституцією\~ \~та законами України. Згідно з ст.ст. 14,\~ \~370 Кодексу адміністративного судочинства України\~ судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Відповідно з ч. 4 ст. 372 Кодексу адміністративного судочинства України\~ \~\~передбачено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом. Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (Закон № 1404-VIII). Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Приписами частини першої статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Пунктом 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII встановлено, що право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом. Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Частиною другою статті 63 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) і попередження про кримінальну відповідальність. Відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У свою чергу, стаття 75 Закону № 1404-VIII встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і встановлює новий строк виконання (ч. 1 ст. 75 Закону № 1404-VIII). У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 Закону № 1404-VIII). Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження", тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VІІІ, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення. Судом встановлено, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року у справі №600/738/20-а, органом Пенсійного фонду було здійснено [PERSON] перерахунок пенсії в основному розмірі 71% сум грошового забезпечення починаючи з 01.01.2018 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року, постанови КМУ "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 року №704, з урахуванням проведених виплат. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що у відповідача були відсутні підстави для застосування до позивача штрафу за невиконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року у справі №600/738/20-а, оскільки зазначене рішення було виконано пенсійним органом у встановлені строки та у добровільному порядку. Що стосується висновків суду першої інстанції щодо зменшення, всупереч рішенню Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року в адміністративній справі №600/738/20-а, відсоткового розміру грошового забезпечення з 71% до 70% при здійсненні перерахунку пенсії [PERSON] з 01.04.2019 року, на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.05.2021 року в адміністративній справі №600/1867/21-а, колегія суддів зазначає наступне. Судом встановлено, що з червня 2021 року нарахування пенсійної виплати позивачу здійснюється в новому розмірі, а саме 7508,25 грн. Розраховану суму пенсії, на виконання рішення суду в розмірі 3384,03 грн. включено до Реєстру рішень суду та внесено відповідну інформацію. Таким чином, з наведеного вище вбачається, що відповідачем добровільно здійснено перерахунок пенсії позивача, і нарахована сума пенсії має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку черговості за окремим бюджетним фінансуванням згідно Порядку ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженою постановою ПФ України від 26.09.2018 року №20-1. В подальшому, рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.05.2021 року в адміністративній справі №600/1867/21-а, пенсійний орган зобов"язано перерахувати [PERSON] з 01.04.2019 року основний розмір пенсії, виходячи з розміру грошового забезпечення, зазначеного у довідці про розмір грошового забезпечення №ХЖ16887 від 26.03.2021 року, що враховується для перерахунку пенсії, виданій Чернівецьким обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, та провести [PERSON] виплату пенсії із врахуванням раніше проведених виплат. Колегія суддів звертає увагу, що у даній справі, суд не надає оцінку діям пенсійного органу щодо встановлення відсоткового розміру грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії позивача. В даному випадку предметом судового розгляду є наявність чи відсутність правових підстав у державного виконавця для винесення постанови про накладення штрафу на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області за невиконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року у справі №600/738/20-а. Тому, враховуючи, що рішення у справі №600/738/20-а було виконано пенсійним органом в повному обсязі та у встановлені строки, підстав для застосування штрафу за його невиконання у державного виконавця не було. Що стосується рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.05.2021 року в адміністративній справі №600/1867/21-а, колегія суддів зауважує, що в даному випадку відбувся новий перерахунок пенсії позивача у нових правовідносинах з пенсійним органом, який не може бути підставою для застосування до відповідача штрафу, передбаченого ст. 63 Закон України "Про виконавче провадження" за невиконання рішення у справі №600/738/20-а. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що постанова відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області за невиконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року у справі №600/738/20-а, штрафу від 29.11.2021 ВП №65212499 в розмірі 5100,00 гривень. є протиправною та підлягає скасуванню. Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. За таких обставин, колегія суддів вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції не надано в повній мірі оцінку усім обставинам у справі, що мають значення для її вирішення, а тому рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, таким що призвело до неправильного вирішення справи, тому рішення суду першої інстанції належить скасувати та прийняти нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Результат розгляду: granted