Рішення адміністративного суду від 2023-06-20 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив суд: визнати незаконними дії державного виконавця відділу з примусового виконання рішення суду щодо ухвалення 10.09.2021 постанови про закінчення виконавчого провадження за № 63052969 без виконання судового рішення та визнати зазначену постанову незаконною; скасувати постанову державного виконавця відділу з примусового виконання рішень про закінчення виконавчого провадження № 63052969 від 10.09.2021, яке було відкрито 16.09.2020 на підставі виконавчого документу, виданого Полтавським окружним адміністративним судом у справі 440/2812/20. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 по справі № 440/15266/21 в задоволенні позову [PERSON] - відмовлено. Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2023 року апеляційну скаргу апеляційну скаргу [PERSON] - задоволено частково. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 по справі № 440/15266/21 скасовано. Прийнято постанову, якою адміністративний позов [PERSON] до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Північно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Суми) третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та скасування постанови державного виконавця - задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано винесену Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) постанову від 10.09.2021 про закінчення виконавчого провадження № 63052969. В іншій частині адміністративного позову [PERSON] відмовлено. До Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення обґрунтована тим, що при розгляді апеляційної скарги судом не вирішено питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги. Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Згідно з ч. 3 ст. 252 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Колегія суддів визнала можливим проводити розгляд заяви за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України. Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви про ухвалення додаткового судового рішення в якій позивач просить вирішити питання щодо розподілу понесених судових витрат, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заява позивача підлягає задоволенню, з таких підстав. За змістом частин першої та другої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Так, за правилами Кодексу адміністративного судочинства України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених положеннями Кодексу адміністративного судочинства України. Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення. Враховуючи те, що при розгляді апеляційної скарги [PERSON] судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про необхідність постановлення додаткової постанови. Згідно з ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1, 3, 4 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як свідчать матеріали справи, позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн. за одну вимогу немайнового характеру (а.с. 4), а за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції - 1362 грн. (а.с. 89), що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними документами. Оскільки за наслідками розгляду апеляційної скарги позов [PERSON] фактично задоволено у встановлений судом спосіб, колегія суддів дійшла висновку, що на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 2270 грн. за подання позивачем позовної заяви - 908 грн. та апеляційної скарги 1362 грн.

Результат розгляду: granted