Рішення адміністративного суду від 2022-02-21 00:00:00+02

У серпні 2021 року [PERSON] звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області щодо відмови у поновленні виплати пенсії листом від 16.08.2021 року №14034-14628/М-02/8-1500/21; - зобов`язати відповідача поновити та виплатити позивачу пенсію за віком з 01 червня 2021 року на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі з компенсацією втрати частини доходів; Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, позов часткового задоволено. Суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області щодо відмови листом від 16.08.2021 року №14034-14628/М-02/8-1500/21 у поновленні виплати пенсії, та зобов`язав відповідача поновити та виплатити позивачу пенсію за віком з 01 червня 2021 року на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі. В задоволенні решти позовних вимог, відмовив. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт зазначив, що суд першої інстанції приймаючи судове рішення у справі не врахував, що згідно вимог п.10 Порядку №1596 заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) має подаватись до пенсійного органу особисто позивачем, враховуючи, що вона особисто не зверталася до пенсійного органу з відповідною заявою, підстави для поновлення виплати призначеної їй пенсії, відсутні. З огляду на зазначене апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволенні позову. Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України. Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області, де до 01.06.2021 року отримувала призначену їй пенсію за віком. У квітні 2021 року позивач отримала лист Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області №1500-0401-8/41630 від 05.04.2021 року, в якому пенсійний орган запрошував її до Київського відділу обслуговування громадян (сервісний цент) управління обслуговування громадян для здійснення ідентифікації та верифікації особи, згідно «Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за №1596 від 30.08.1999 року (а.с.14). 02 серпня 2021 року представник позивачки направив на електронною пошту позивача заяву про поновлення виплати пенсії (додаток 1 до Порядку №1596) (а.с.15). Проте, листом від 16.08.2021 року пенсійний органу відмовив позивачу у задоволенні поданої заяви, посилаючись на те, що для поновлення виплати пенсії вона має особисто звернутися до відділу обслуговування громадян №8 (сервісного центру) із заявою та необхідними документами (а.с.17). Не погоджуючись з отриманим рішенням, позивач звернулась до суду з відповідним позовом. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач проживає за межами України, положення чинного законодавства не забороняють їй подавати заяву про поновлення виплати пенсії через представника за довіреністю, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного. Судом апеляційної інстанції зазначає, що до спірних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про громадянство України», Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого 25.11.2005 Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 (у редакції Постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 за №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.02.2005 за №1566/11846, Інструкції про порядок переказування пенсій громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, та виплати пенсій пенсіонерам іноземних держав, які проживають в Україні,\~ затвердженої 23.04.1999 постановою правління Пенсійного фонду України №4-5 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 20.05.2015 №10-1), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.06.1999 за №413/3706, норми Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596. Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV. За визначенням, наведеним в статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (№1058-ІV) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Відповідно до частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (№1058-ІV) пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України. Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596, визначено механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями (далі - органи Пенсійного фонду), головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі) в уповноважених банках. Відповідно до п.8, п.9 Порядку №1596 поточні рахунки одержувачам відкриваються уповноваженими банками згідно з вимогами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку, що регулюють порядок відкриття рахунків у національній та іноземній валюті. Між уповноваженим банком і одержувачем укладається договір банківського рахунка. Положеннями договору не можуть погіршуватися умови виплати пенсій та грошової допомоги, встановлені цим Порядком. Умови договору повинні передбачати можливість його розірвання за ініціативою однієї із сторін. Згідно з п.10 Порядку №1596 заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України\~ або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України. Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку. Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку. За змістом приписів п.12, п.13 Порядку №1596 органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають: - списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - списки) згідно з додатком 2 у двох примірниках; - опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - опис) згідно з додатком 3 у трьох примірниках. Списки у двох примірниках за один день до початку кожного виплатного періоду, за який виплачується пенсія та грошова допомога, подаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення відповідним установам уповноважених банків разом з двома примірниками описів. Списки подаються одночасно на паперових і магнітних (електронних) носіях, крім випадків, зазначених в абзаці третьому цього пункту. Таким чином, підставою для виплати пенсії через поточні рахунки в банках є заява про виплату пенсії або грошової допомоги (бланк якої є Додатком №1 до Порядку №1596), яка може бути подана пенсійному органу відповідно до п.10 Порядку №1596 двома шляхами, а саме: - особисто пенсіонером до органу Пенсійного фонду; - від установи уповноваженого банку. Аналогічні положення закріплені у п.4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, яким передбачено, що заяви про виплату пенсії (додаток 5) реєструються в журналі вхідної кореспонденції. Заява про виплату пенсії через банківський рахунок подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їхні поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596 (зі змінами). З аналізу вищенаведеного вбачається, що органи Пенсійного фонду України уповноважені здійснювати виплату пенсії через поточні рахунки в банках у разі наявності заяви про виплату пенсії або грошової допомоги (бланк якої є Додатком №1 до Порядку №1596). При цьому, матеріалами справи підтверджується, що 02.08.2021р. представник позивача звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою, в якій просив поновити [PERSON] виплату пенсії за віком з 01.06.2021р., та виплачувати її на рахунок в АТ «Південний». При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що на сайті Пенсійного фонду України за посиланням: www.pfu.gov.ua/1906048-upovnovazheni-banky наведено перелік уповноважених банків, через які може здійснюватися виплата пенсій, серед переліку яких є також АТ «Південний». Отже АТ «Південний» є уповноваженим банком, якому надано право виплати пенсії пенсіонерам, через відкритий в ньому поточний рахунок. Колегія суддів апеляційної інстанції окрему увагу звертає на норми Інструкції про порядок переказування пенсій громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, та виплати пенсій пенсіонерам іноземних держав, які проживають в Україні, затвердженої 23.04.1999 постановою правління Пенсійного фонду України №4-5 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 20.05.2015 №10-1), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.06.1999 за №413/3706. Так, ця Інструкція визначає порядок переказування пенсій громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, та виплати пенсій пенсіонерам іноземних держав, які проживають в Україні. Зокрема, п.1.2 вказаної інструкції встановлює, що згідно з цією Інструкцією переказування пенсій за кордон, в тому числі по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, та виплата пенсій пенсіонерам іноземних держав, які проживають в Україні, здійснюються на підставі міжнародних договорів (угод) у галузі соціального (пенсійного) забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі міжнародні договори), та законодавства України щодо виплати пенсій у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон. Переказування пенсій за кордон здійснюється Пенсійним фондом України (далі Фонд) через публічне акціонерне товариство Державний експортно-імпортний банк України (далі уповноважений банк), якщо інше не передбачено міжнародними договорами (п 1.3 Інструкції). Пенсії громадянам, які виїхали на постійне місце проживання з України до іноземних держав до 01 січня 1992 року, переказуються в іноземній валюті в попередніх розмірах на підставі рішень, зазначених у пенсійних справах, в тому числі прийнятих від Пенсійного фонду Союзу РСР (п.1.4. Інструкції). У разі зміни пенсійного законодавства України перерахунки розмірів пенсій за пенсійними справами, які перебувають на обліку в Фонді, проводяться структурним підрозділом Фонду, відповідальним за міжнародне співробітництво (далі структурний підрозділ з питань міжнародного співробітництва). Пенсії, призначені в Україні до виїзду на постійне проживання за кордон, виплачуються відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення (п.1.5. Інструкції). Переказування пенсій здійснюється з дня припинення їх виплати в Україні, якщо інше не передбачено міжнародними договорами. Нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Порядок переказу пенсій за кордон визначений розділом\~ II. 2.1. У разі виїзду з України пенсіонера на постійне місце проживання за кордон головні управління Фонду на запит структурного підрозділу з питань міжнародного співробітництва надсилають пенсійну справу з розпорядженнями про перерахунки пенсії станом на дату надсилання пенсійної справи, довідку-атестат про дату припинення виплати пенсії та документи, які підтверджують зняття з реєстраційного обліку за місцем постійного проживання в Україні у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, якщо інше не передбачено міжнародними договорами. У разі призначення частини пенсії відповідно до міжнародного договору головне управління Фонду надсилає пенсійну справу та відповідні формуляри структурному підрозділу з питань міжнародного співробітництва. Після надходження пенсійної справи з усіма необхідними документами структурний підрозділ з питань міжнародного співробітництва готує розпорядження про переказування пенсії за кордон і подає його керівництву Фонду для затвердження. 2.2. На підставі розпорядження, прийнятого відповідно до пункту 2.1 цього розділу, структурний підрозділ з питань міжнародного співробітництва відкриває особовий рахунок одержувача пенсії (додаток 1), про що робиться позначка в розпорядженні. Оформлені особові рахунки реєструються в книзі-реєстрі пенсійних справ і особових рахунків (далі книга-реєстр). Під час реєстрації особовому рахунку і пенсійній справі одержувача пенсії присвоюється один і той самий номер у вигляді шестизначного числа. Структура номера така: перша цифра один, наступні п`ять порядковий номер, що відповідає номеру реєстрації в книзі-реєстрі. В особових рахунках щокварталу зазначається розмір пенсії в національній валюті України та розмір пенсії до виплати в іноземній валюті та дата перерахування коштів. Правильність заповнення особового рахунку перевіряється уповноваженим працівником структурного підрозділу з питань міжнародного співробітництва відповідно до розподілу посадових обов`язків, завіряється його підписом та підписом працівника, відповідального за ведення особового рахунку. 2.3. На підставі особових рахунків структурний підрозділ з питань міжнародного співробітництва складає відомості на виплату пенсій (додаток 2) із зазначенням розміру пенсії в національній валюті України та розміру пенсії до виплати в іноземній валюті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком України, на дату складання такої відомості. Відомість складається в чотирьох примірниках і підписується заступником Голови правління Фонду і начальником структурного підрозділу з питань міжнародного співробітництва та засвідчується печаткою. Два примірники відомостей надсилаються до органу, який здійснює виплату пенсій в іноземній державі, третій примірник передається структурному підрозділу Фонду, відповідальному за фінансування виплати пенсій, а четвертий зберігається в структурному підрозділі з питань міжнародного співробітництва. На третьому та четвертому примірниках проставляється дата передання відомості до структурного підрозділу Фонду, відповідального за фінансування виплати пенсій. У разі переказу пенсії безпосередньо на особистий рахунок пенсіонера в банку відомість складається в двох примірниках, один з яких передається структурному підрозділу Фонду, відповідальному за фінансування виплати пенсій, із зазначенням дати передання відомостей, другий залишається в структурному підрозділі з питань міжнародного співробітництва. 2.4. Кошти на виплату пенсій переказуються платіжним дорученням в іноземній валюті. 2.5. Після надходження до структурного підрозділу з питань міжнародного співробітництва звіту іноземної установи про виплату пенсій (строк його подання передбачено відповідними угодами) в особових рахунках пенсіонерів робляться відповідні позначки. У разі переказу пенсії на особистий рахунок пенсіонера в банку в особовому рахунку, який знаходиться в структурному підрозділі з питань міжнародного співробітництва, робиться відповідна позначка про її виплату (на підставі платіжного доручення). Переказування пенсії припиняється та пенсійна справа разом з особовим рахунком передається для зберігання в архів у таких випадках: - смерть пенсіонера; - закінчення строку виплати пенсії по інвалідності (передається в архів через п`ять років після припинення перерахування пенсії); - закінчення строку навчання одержувача пенсії у зв`язку з втратою годувальника (передається в архів через три роки після припинення перерахування пенсії); - після досягнення одержувачем пенсії у зв`язку з втратою годувальника 23 років; - в інших випадках, передбачених законодавством. На думку колегії суддів апеляційної інстанції законодавством України передбачені механізми перерахунку пенсії для осіб, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, що дає підстави для висновку про можливість задоволення позовних вимог з урахуванням наявності заяви позивачки (представника) про виплату пенсії на рахунок [PERSON] в АТ «Південний». Щодо аргументів відповідача про необхідність особистого надання заяви про здійснення перерахунку пенсії на банківський рахунок (п. 4 Порядку №1596), колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне. Пункт 4 Порядку №1596 визначає привила щодо осіб, які мають фактичне місце проживання в Україні. Водночас, відсутність у позивачки фактичного місця проживання в Україні не може бути перешкодою для одержання нею пенсійних виплат, на відкритий нею рахунок в уповноваженому банку. Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність відмови відповідача у поновлені виплати призначеної позивачу пенсії з 01.06.2021 року, та наявності підстав для зобов`язання останнього поновити її виплату з 01 червня 2021 року на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає. За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається. Як визначено п. 3, п. 8, ч. 6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, а також типові справи. Згідно з п.2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково. Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Результат розгляду: denied