Рішення адміністративного суду від 2022-03-02 00:00:00+02

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання дій протиправними, визнання незаконною і скасування постанови про адміністративне правопорушення. Посилалася в позові на те, що постановою серії ГАБ №432789 в справі про адміністративне правопорушення від 30.11.2021р. інспектором взводу 2 роти №3 БУПП в Чернівецькій області, старшого лейтенанта поліції Педурару А.В. її незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн. З притягненням її до адміністративної відповідальності не погоджується, постанову про накладення адміністративного стягнення вважає незаконною, постановленою з порушенням вимог КУпАП. Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до ч.5 даної статті, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів. Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30 листопада 2021 року відносно [PERSON] була винесена постанова серії ГАБ № 432789 по справі про адміністративне правопорушення в якій вказано, що близько о 14 годині 16 хвилин у [ADDRESS] , громадянка [PERSON] , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувала на спецлінію «102» та повідомила, що її сусідка вчиняє адміністративне правопорушення, хоча цього факту насправді не було. Винесеною постановою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 183 КУпАП (здійснення завідомо неправдивого виклику спеціальних служб) і накладено штраф в розмірі 3\~400 (три тисячі чотириста гривень). Згідно ч.1 ст.6 КАС України, - суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що виноситься в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення. Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, може бути винесено одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП. Положеннями ч. 2, 3, 4, 5 ст. 77 КАС України визначено: - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Судом встановлено, що 30 листопада 2021 року відносно [PERSON] була винесена постанова серії ГАБ № 432789 по справі про адміністративне правопорушення, в якій вказано, що [PERSON] , перебуваючи по [ADDRESS] , здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувала на спецлінію «102» та повідомила, що її сусідка вчиняє адміністративне правопорушення, хоча цього факту насправді не було. Під час розгляду справи інспектором не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, посадовою особою не було з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи. Встановлено, що [PERSON] звернулася за захистом до державних органів, однак інспектором склалася постанова без врахування її зауважень та конкретної обстановки, свідків пригоди інспектор не виявляв і не опитував, доказів правопорушення не надано: запиту на службу 102, роздруківки телефонних дзвінків, повідомлення про виклик і інше, тобто факт порушення оснований на припущенні, що є порушенням закону. Представник відповідача стверджує про навмисний неправдивий дзвінок виклик, не зазначаючи в оскаржуваній постанові чи дійсно він міг здійснювати вказане, як це зафіксовано, чи спричинило це якісь наслідки. Тобто не вказано точно або хоча б приблизно суть і об`єктивна сторона правопорушення, що в самій постанові не відображено, пояснення на місці від порушника не відібрано, додатків до постанови немає. Тобто порушено принцип юридичної визначеності, а отже і права позивача. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення, передбаченого статті 183 КУпАП, потребує умисної форми вини особи, коли, відповідно до положень статті 10 КУпАП, особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Встановлено, що в діях позивача не було умислу, оскільки вона виконувала вимоги закону і була переконана, що діє в передбаченому законом порядку, не створювала нікому перешкоду чи аварійну ситуації для інших громадян. В даній постанові відсутні дані, які характеризують особу позивача та її майновий стан. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі. Однак, в постанові не зрозуміло та інспектором не відображено чому саме такий штраф; за яке порушення накладено на позивача; не вказано чому саме так і як індивідуалізоване покарання тощо. Суд прийшов до висновку, що позивачем повністю доведені обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Тому, суд вважає, що постанова ГАБ №432789 підлягає скасуванню, як винесена із порушенням закону. Дослідивши матеріали справи, доводи сторін, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні в судовому засіданні всіх доказів, що є в матеріалах справи, в їх сукупності,

Результат розгляду: granted