Рішення адміністративного суду від 2022-03-29 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з позовом до заступника командира взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Дерев`янко Крістіни Віталіївни, Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 476014 від 22.07.2021 року, за якою його було визнано винним за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.; провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на його користь судові витрати по сплаті судового збору в сумі 454,00грн. Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача, що свідчить про безпідставність прийняття оскаржуваної постанови. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.10.2021 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 476014 від 22.07.2021 року, за якою [PERSON] було визнано винним за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 1 ст. 121 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Стягнуто з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на користь [PERSON] судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору в сумі 454,00 гривні за рахунок бюджетних асигнувань. В апеляційній скарзі Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду матеріалам справи та порушення норма матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що позивач керував транспортним засобом на якому відсутній передбачений конструкцією захисний фартух грузових шин, чим порушив п.31.4.7 (е) ПДР. Зазначено, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор, але такий відеозапис не було збережено у зв`язку із закінченням термінів зберігання відеозаписів у відповідному підрозділі патрульної поліції. При цьому, вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується тим, що поліцейські виявили та відреагували на нього. Також скаржник зазначає, що ст. 286 КАС України не передбачено визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення осіб до адміністративної відповідальності. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 22.07.2021 року заступником командира взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Дерев`янко К.В. була винесена постанова серії БАА № 476014 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Так, з вказаної постанови слідує, що позивач 22.07.2021 року о 12:00 годині керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ, днз [NUMBER] , в Дніпропетровській області, Криничанському районі на а/д М-04, 152 км, з технічною несправністю, а саме, відсутній передбачений конструкцією захисним фартух грузових шин, чим порушив п. 31.4.7, «е» Правил дорожнього руху України. Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з наступного. За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах. Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Згідно з п. 31.4.7 (e) Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, серед іншого, відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження факту порушення позивачем п. 31.4.7 (e) ПДР, зокрема, фото або відео доказів. Посилання та те, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор, але такий відеозапис не було збережено у зв`язку із закінченням термінів зберігання відеозаписів у відповідному підрозділі патрульної поліції, колегію суддів вважає необґрунтованим, оскільки саме на відповідача як суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок надання доказів на підтвердження обґрунтованості прийнятого останнім рішення. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. В даному випадку, слід враховувати правову позицію Верховного Суду в постанові від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016) та в постанові від 24 січня 2019 року у справі № 428/2769/17, відповідної до яких не є належним доказом на підтвердження вчиненого особою адміністративного правопорушення, який не зазначено у постанові про накладення адміністративного стягнення. Так, в спірній постанові у графі «до постанови додаються» не зазначено жодного документи. Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та іншими документами. Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: denied