Рішення адміністративного суду від 2022-06-07 00:00:00+03

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління ДПС у Кіровоградській області (далі ГУ ДПС у Кіровоградській області),в якому просив визнати протиправним та скасувати винесене відповідачем податкове повідомлення-рішення 22.07.2021 року\~ \~\~№004703/11-28-24-06/ [NUMBER] щодо зобов`язання оплати штрафу у розмірі 2072,60 грн. за затримку у сплаті орендної плати з фізичних осіб за 2019 рік. Позовні вимоги обґрунтовано неправомірними діями відповідача щодо нарахування податкового зобов`язання \~у зазначеній сумі, оскільки ним здійснена оплата \~податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за податковим повідомленням-рішенням №1356141-5306-1128 від 05.04.2019 року \~в розмірі 20 726,01 грн. з порушенням строку сплати на один день, не 14.07.2019 року, який припадав на вихідний день, а 15.07.2019 року. У відзиві на позовну заяву відповідач ГУ ДПС у Кіровоградській області зазначає про безпідставність доводів позивача та правомірність винесеного ним податкового повідомлення-рішення \~\~№004703/11-28-24-06/ [NUMBER] \~\~від 22.07.2021 року, так як позивач несвоєчасно сплатив грошове зобов`язання орендної плати з фізичних осіб. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року \~позов задоволено, визнано протиправним та скасовано винесене відповідачем податкове повідомлення-рішення №004703/11-28-24-06/ [NUMBER] від 22.07.2021 року , стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору в розмірі \~908 грн. Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що у разі, якщо останній день строку сплати суми податкового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день, яким було 14.07.2019 року, граничним строком сплати є наступний робочий день. Оскільки позивач 15.07.2019 року сплатив грошові зобов`язання, визначені йому в податковому повідомленні-рішенні \~№1356141-5306-1128 від 05.04.2019 року \~в розмірі 20 726,01 грн., він не порушив п.57.3 статті 57 ПК, а висновок контролюючого органу в акті перевірки \~від 22.07.2021 року №004703/11-28-24-06/ [NUMBER] про вчинення позивачем податкового правопорушення є помилковим. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ \~ДПС у Кіровоградській області подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати через порушення судом норм матеріального права та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову. Обґрунтовуючи вимоги \~\~апеляційної скарги відповідач зазначає, зокрема, що \~суд першої інстанції неправильно застосував\~ \~\~норму пункту 57.1 ст. 57 ПК, не взявши до уваги, що перенесення строків сплати узгоджених грошових зобов`язань, що визначені контролюючим органом, не передбаченні чинним податковим законодавством. Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надійшов. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів вважає \~апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що згідно акту про результати перевірки сплати податків і зборів \~від 22.07.2021 року №004003/11-28-06/2859410836, \~відповідачем \~\~встановлено, що \~ [PERSON] несвоєчасно сплатив грошове зобов`язання орендної плати з фізичних осіб за податковим повідомленням-рішенням №1356141-5306-1128 від 05.04.2019 року в розмірі 20 726,01 грн., граничний строк сплати сум грошових зобов`язань, визначених податковим повідомленням-рішенням, закінчився 14.07.2019 (неділя), та \~сплачений позивачем 15.07.2019 року. ГУ \~ДПС у Кіровоградській області 22.07.2021 року\~ \~\~згідно із податковим повідомленням-рішенням №004703/11-28-24-06/ 2859410836 застосовані штрафні (фінансові) санкції, встановлені п.126.1 ст.126 ПК, за затримку на 1 календарний день сплати грошових зобов`язань \~в розмірі 2072,60 грн., що становить 10% від зазначеної суми. Відповідно до п. 57.1 ст.57 ПК платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з пунктом 57.3 ст.57 ПК у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп.54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження. Застережень щодо строку сплати грошового зобов`язання, у разі якщо останній день строку його сплати припадає на вихідний або святковий день, ПК не містить. Водночас, нормою п. 49.20 ст. 42 ПК встановлено, що, якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем. Враховуючи, що норма п. 57.1 ст. 57 ПК початок перебігу строку сплати самостійно узгодженої платником податків суми податкового зобов`язання пов`язує із закінченням граничного строку подання податкової декларації, в разі коли останній припадає на вихідний або святковий день строк сплати суми податкового зобов`язання фактично продовжується на один день. Оскільки норми ПК встановлюють однакові вимоги щодо виконання обов`язку сплатити узгоджену суму податкового зобов`язання, незалежно від способу визначення та/або узгодження суми податкового зобов`язання, в разі закінчення встановленого п. 57.3 ст. 57 ПК строку у вихідний\~ \~\~(святковий) він також повинен продовжуватися на один день і закінчуватися наступного дня за вихідним (святковим) днем.\~ \~\~ Пунктом 56.21 статті 56 ПК встановлено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акту суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків. Відтак, якщо граничний строк сплати податково/грошового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день, встановлений строк продовжується на перший робочий день. Такий висновок відповідає сталій практиці застосування Верховним Судом норм матеріального права у подібних правовідносинах, зокрема у постановах від 15.03.2021 у справі №0440/6793/18, від 12.04.2019 у справі №809/1577/ 17, від 20.08.2019 у справі №1640/3125/18, від 18.05.2018 у справі №812/1312/17, яку суд першої інстанції правомірно у відповідності до приписів ч.5 ст.242 КАС України врахував при розгляді справи по суті. Викладене свідчить про правомірність висновку суду першої інстанції з урахуванням установлених у справі обставин, що позивач не вчинив податкове правопорушення, відповідальність за яке передбачена пунктом 126.1 ст. 126 ПК, , визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення №004703/11-28-24-06/ 2859410836 від 22.07.2021 року , та на підставі ст.139 КАС України стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору в розмірі \~908 грн. Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано. Оскільки судом першої інстанції в повному обсязі з`ясовані обставини, що мають значення для справи, та ухвала винесена з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Результат розгляду: denied