Рішення адміністративного суду від 2022-09-20 00:00:00+03

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Кропивницький 04.10.2021 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області, про скасування податкового повідомлення-рішення №010154 від 11.01.2021 яким зобов`язано сплатити штраф у сумі 379713,84 грн за порушення строку сплати грошового зобов`язання із земельного податку. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.04.2022, прийнятому в спрощеному провадженні, відмовлено у задоволенні позову. В апеляційній скарзі Квартирно-експлуатаційний відділ м. Кропивницький просить рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги. Посилається на те, що у несплаті земельного податку відсутня вина відповідача, оскільки з державного бюджету не виділялись кошти на оплату земельного податку, внаслідок чого виникла заборгованість на яку було нараховано штраф. Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного: Посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області 03.12.2020 проведено камеральну перевірку своєчасності сплати земельного податку - Квартирно-експлуатаційним відділом м. Кропивницький. За результатами перевірки складено Акт №010154/11-28-04-10/08541051 від 03.12.2020. Перевіркою встановлено порушення позивачем термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання, визначених п.287.4 ст.287 ПК України, а саме по податковій декларації з плати за землю за 2019 рік №9243820125 від 18.10.2019 граничний термін сплати 01.12.2019 сплачено 24.11.2020 (360 днів), граничний термін сплати 31.12.2019 сплачено 24.11.2020 (330 днів), граничний термін сплати 31.01.2020 сплачено 24.11.2020 (299 днів). На підставі акту перевірки ГУ ДПС у Кіровоградській області 11.01.2021 прийняте податкове повідомлення-рішення №010154, яким до позивача, на підставі ст.126 ПК України застосовано штраф у розмірі 379713,84 грн. за затримку на 360, 330, 299 днів сплати грошового зобов`язання із земельного податку. Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з цим позовом. Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених ним Кодексом та законами з питань митної справи. Відповідно до пп.14.1.136 п. 14.1 ст.14 ПК України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Відповідно до п.п.14.1.147. п. 14.1 ст. 14 ПК України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Відповідно до пп. 269.1.1, 269.1.2 п. 269.1 ст. 269 ПК України, платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Відповідно до пп.270.1.1 п. 270.1 ст. 270 ПК України, об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні. Відповідно до п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі. Відповідно до п. 287.1 ст. 287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році. Відповідно до п. 287.4 ст. 287 ПК України податкове зобов`язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Відповідно до ст. 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу. Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст.14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України визначено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків. Позивач не заперечує факт сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з плати за землю з порушенням строку визначеного ПК України. Позивач є юридичною особою, самостійно подавав контролюючому органу декларації з земельного податку, а тому зобов`язаний згідно ПК України виконувати взяті на себе податкові зобов`язання та нести відповідальність за їх невиконання. Відсутність бюджетного фінансування позивача з боку органу вищого рівня, неприбутковість установи, не може слугувати належною підставою для звільнення від обов`язку вчасно сплачувати податки, які, зокрема, самостійно узгоджені. Враховуючи викладене апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у діях позивача вбачається складу податкового правопорушення, передбаченого п.287.4 ст.287 ПК України. Податкове повідомлення-рішення №010154 від 11.01.2021 прийняте відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що встановлені чинним законодавством, а тому підстави для його скасування відсутні. З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Результат розгляду: denied