Рішення адміністративного суду від 2023-05-31 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, в якому просив суд: - визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги [PERSON] , у зв`язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов`язків, що призвело до встановлення І «Б» групи інвалідності з 11.03.2020, яка викладена у Висновку за результатами повторного розгляду питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги від 12.07.2021; - зобов`язати МВС України прийняти рішення про призначення та виплату [PERSON] одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності, а саме наявністю І «Б» групи інвалідності з 11.03.2020, причиною якої являється захворювання пов`язане з проходженням служби в ОВС, в розмірі 525000,00 грн., відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду \~від 20 грудня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про помилковість висновку суду першої інстанції про те, що позивач проходить службу в територіальному органі Національної поліції України, тому саме Міністерство внутрішніх справ України є належним відповідачем у справі та органом, уповноваженим прийняти рішення за наслідками розгляду \~заяви позивача про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 1 групи інвалідності. Відповідач не скористався правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу, що в силу ч.4 ст. 304 КАС України не перешкоджає розгляду справи. Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до частини 1\~статті 308 КАС України дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню,\~\~з таких підстав. Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 08.02.1994 по 09.04.2001 проходив службу в Управлінні Державної Служби охорони при УМВС України у Вінницькій області. З 09.12.2009 продовжив проходити службу в УДСО при ГУМВС України у Вінницькій області на різних посадах та з 12.06.2015 [PERSON] переведений до Управління поліції охорони у Вінницькій області і призначений на посаду начальника Хмільницького міжрайонного відділення, де працює і по даний час. Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №634535, при первинному огляді 26.11.2019, позивачу встановлено І «Б» групу інвалідності. Із зазначенням причини: загальне захворювання. Відповідно до постанови М(ВЛ)К ДУ «ТМО МВС України по Вінницькій області» № 19 від 24.12.2019 встановлено, що на час звільнення зі служби, а саме 11.06.2015, за даними медичної документації майор міліції [PERSON] , 1970 р.н., начальник Хмільницького MB УДСО при УМВС України у Вінницькій області. Діагноз і постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, поранення(травми, контузії): ХОЗЛ другої стадії, середнього ступеня важкості. Емфізема легень. ДН», захворювання, ТАК , пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 030605 від 14.01.2020 позивачу встановлено 90% втрати працездатності. Крім цього, комісія встановила, що причиною втрати професійної працездатності є захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №641366, при повторному огляді 14.01.2020, позивачу встановлено І «Б» групу інвалідності. Із зазначенням причини: Захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. 25.03.2020 позивач звернувся із заявою до Ліквідаційної комісії Управління державної служби охорони при УМВС України у Вінницькій області про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням І «Б» групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС. Ліквідаційною комісією Управління державної служби охорони при УМВС України у Вінницькій області сформовано висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про міліцію» № 565-ХІІ від 20.12.1990 року, [PERSON] [INFO] , в сумі 525 500,00 грн. Проте 13.05.2020 листом № 14941/15-2020 Департаментом фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України повернуто матеріали на призначення одноразової грошової допомоги [PERSON] , роз`яснивши, що призначення та виплату одноразової допомоги повинен здійснювати орган, у якому колишній працівник міліції проходив службу, а оскільки позивач звільнявся з посади, яку обіймав у системі органів Державної служби охорони, тому за питання призначення одноразової грошової допомоги повинен відповідати саме Департамент Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України, або його правонаступник - Департамент поліції охорони НПУ. Разом з тим, МВС зазначило, що за результатами опрацювання зазначених матеріалів Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС України вказано на неналежне оформлення медичних документів заявника. Так, 13.07.2020 позивач повторно звернувся до Ліквідаційної комісії Управління державної служби охорони при УМВС України у Вінницькій області з проханням провести йому виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що йому встановлено І «Б» групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС. Листом від 26.08.2020 № 28246/15-2020 Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України повідомив, що вказані документи повернуто для доопрацювання та належного надсилання за належністю. Крім цього, зазначено, що одноразова грошова допомога колишнім працівникам Державної служби охорони повинна здійснюватися Департаментом поліції охорони Національної поліції України, як правонаступником, з дотриманням визначеного законодавством порядку фінансування, за рахунок власних джерел надходження. Вважаючи відмову у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності протиправною, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, за результатом якого, Вінницьким окружним адміністративним судом прийнято рішення від 12.01.2021 у справі №120/6474/20-а. Вищезазначеним рішенням суду вирішено позов задовольнити частково. Визнано протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України № 28246/15-2020 від 26.08.2020 щодо призначення [PERSON] одноразової грошової допомоги у зв`язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов`язків, що призвело до встановленням І «Б» групи інвалідності з 11.03.2020 та зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути питання щодо призначення та виплати [PERSON] одноразової грошової допомоги у разі встановлення І групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, передбаченої статтею 23 Закону України "Про міліцію" та постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду. 24.02.2021 позивач повторно звернувся до Ліквідаційної комісії УДСО при УМВС України у Вінницькій області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги. Однак така заява була повернута для належного оформлення. 06.05.2021 [PERSON] усунув недоліки та повторно звернувся до відповідача із заявою щодо проведення виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що йому встановлено І групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС. У подальшому Ліквідаційною комісією Управління державної служби охорони при УМВС України у Вінницькій області сформовано висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про міліцію» № 565-ХІІ від 20.12.1990 (зі змінами), в сумі 525 000,00 грн. На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного від 12.01.2021 у справі № 120/6474/20-а у Міністерстві внутрішніх справ України повторно розглянуто надіслані Ліквідаційною комісією УДСО при УМВС України у Вінницькій області матеріали щодо призначення [PERSON] одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 (далі - Порядок). За результатами вивчення направленої медично-експертної документації відповідачем встановлено, що винесене рішення МСЕК щодо причинного зв`язку захворювання [PERSON] , яке призвело до інвалідності (перша «Б» група, 90% втрати професійної працездатності) з проходженням служби в органах внутрішніх справ неправомочне, так як М(ВЛ)К ДУ «ТМО МВС України по Вінницькій області» такого рішення не приймалося (постанова М(ВЛ)К від № 19 щодо діагнозу [PERSON] на час фактичного звільнення з органів внутрішніх справ 11.06.2015). Окрім того, відповідач вказав, що відповідно до законодавства виплата одноразової грошової допомоги [PERSON] , призначеної згідно з висновком Ліквідаційної комісії УДСО при УМВС України у Вінницькій області від 06.05.2021, повинна бути здійснена за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України. Відтак, висновком від 12.07.2021 МВС України вирішено відмовити [PERSON] в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням першої групи інвалідності за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом на утримання МВС. Вважаючи дії відповідача щодо відмови у призначенні та виплаті спірної допомоги, яка викладена у висновку МВС України від 12.07.2021, протиправними, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду. Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, та доводи апеляційної скарги, суд враховує наступне. До набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», тобто до 07.11.2015, порядок виплати одноразової грошової допомоги врегульовано статтею 23 Закону України № 565-ХІІ «Про міліцію» і Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850. Відповідно до статті 23 Закону № 565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, зокрема, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства. На виконання зазначеної норми Кабінет Міністрів України Постановою № 850 від 21.10.2015 затвердив «Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції». Дана постанова набрала законної сили 31.10.2015. Згідно з пунктом 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії. Відповідно до пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи. Згідно з пунктом 5 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII (набрав чинності 07.11.2015) визнано таким, що втратив чинність Закон № 565-XII. Разом з тим, за змістом пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VIII. Відповідно до п.2 ч.3 \~Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №850) грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи. Так, згідно з доданими до матеріалів справи медичних довідок позивачу встановлено І «Б» групу інвалідності, із зазначенням причини - захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. При цьому, відповідно до змісту висновку МВС України від 12.07.2021 у зв`язку з тим, що [PERSON] на день встановлення йому 1 групи інвалідності проходив службу в органах поліції, відповідач вказав, що відповідно до законодавства виплата одноразової грошової допомоги [PERSON] , призначеної згідно з висновком Ліквідаційної комісії УДСО при УМВС України у Вінницькій області від 06.05.2021, повинна бути здійснена за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України. Так, оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що на роботу в органи поліції позивача прийнято як цивільну особу, а також враховуючи, що наданими позивачем медичними довідками підтверджено обставини причинно-наслідкового зв`язку встановлення інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, колегія суддів вважає, що відмовляючи [PERSON] в призначенні одноразової грошової допомоги відповідач - МВС не встановив, чи проходив [PERSON] станом на час встановлення інвалідності службу в органах поліції як поліцейський згідно з вимогами Закону України "Про Національну поліцію". На підставі зазначеного, рішення відповідача про відмову у призначенні [PERSON] одноразової допомоги є протиправним. \~ Крім того, колегія суддів враховує, що \~відповідно до п.2 ч.3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ. Таким чином, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується встановлення позивачу 1 групи інвалідності у зв`язку із захворюванням, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, відповідно до Порядку №850 саме МВС є уповноваженим органом на прийняття рішення про призначення \~грошової допомоги у разі встановлення \~працівнику міліції інвалідності після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ. З урахуванням встановлених обставин та вищезазначених норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що для ефективного захисту порушених прав позивача необхідно зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплату [PERSON] одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням І групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, передбаченої статтею 23 Закону України "Про міліцію" та постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції". Відповідності до\~ст.242 КАС України\~рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Отже, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до\~ \~статті 317 КАС України, підставами для зміни рішення є рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених урішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. \~

Результат розгляду: granted