Рішення адміністративного суду від 2022-01-31 00:00:00+02

У червні 2021 року \~ [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації Сумської області (далі- відповідач, УСЗН Шосткинської РДА Сумської обл.), в якому просив: - визнати протиправною бездіяльність УСЗН Шосткинської РДА Сумської обл. щодо нарахування та виплати йому до 5 травня за 2020 рік як інваліду війни 3-ї групи у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком; - зобов`язати УСЗН Шосткинської РДА Сумської обл. нарахувати та виплатити йому недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік як інваліду війни 3-ї групи у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність УСЗН Шосткинської РДА Сумської обл. щодо нарахування та виплати [PERSON] до 5 травня за 2020 рік як інваліду війни 3-ї групи у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано УСЗН Шосткинської РДА Сумської обл. нарахувати та виплатити [PERSON] недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік як інваліду війни 3-ї групи у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум. Не погодившись з вказаним рішенням, УСЗН Шосткинської РДА Сумської обл. подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просив рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначав, що у 2020 році позивачу до 05 травня не виплачено разову грошову допомогу, як учаснику бойових дій, оскільки її виплачувало Управління соціального захисту населення Ямпільської районної державної адміністрації. На підставі розпорядження голови Ямпільсьої районної державної адміністрації від 13.01.2021 №03-ОД "Про ліквідацію юридичної особи публічного права управління соціального захисту населення Ямпільської районної державної адміністрації" відбувається процес реорганізації шляхом ліквідації без правонаступництва. Кошти на виплату допомоги, вказаної у позові отримує Департамент соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації від головного розпорядника коштів - Міністерства соціальної політики України. Відповідач забезпечує лише їх виплату, а у випадку з [PERSON] відповідач не здійснював виплату до 5 травня у 2020 році. Вказав, що розмір разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році у сумі 3160 грн. встановлений Кабінет Міністрів України у постанові від 19.02.2020 №112. А тому, відповідач жодним чином не порушував прав та інтересів позивача. Також апелянт зазначив про порушення позивачем шестимісячного строку на звернення до суду, передбаченого ч. 2 ст. 122 КАС України. Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. 27.09.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження у справі. 10.01.2022 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження. 12.01.2022 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду справу призначено до розгляду в судове засідання. 24.01.2022 на адресу Другого апеляційного адміністративного суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Згідно з положеннями ч.1,3\~ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України\~(далі -\~КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорено сторонами. [PERSON] є особою з інвалідністю ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується копією посвідчення від 09.08.2016 серія [NUMBER] . Позивачу було виплачено одноразову грошову допомогу до 5 травня 2020 року, як інваліду війни, за 2020 рік у розмірі 3160 грн. Не погодившись із розміром виплати, позивач звернувся зі заявою до відповідача та просив здійснити перерахунок та виплатити недоплачену щорічну разову допомогу до 5 травня 2020 року, яку було залишено без задоволення про що відповідач повідомив листом № 01-24/2366 від 19.05.2021. Не погоджуючись з даними діями відповідача, позивач звернувся до суду з позовом. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості. Колегія суддів вважає дані висновки суду першої інстанції помилковими та зазначає наступне. Згідно з ч. 1 та 2\~ст. 122 КАС України\~позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Колегія суддів зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись". Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Суд вважає, що особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру допомоги, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок допомоги. Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені. Слід зазначити, що допомога до 5 травня є платежем, розмір якого в будь-якому разі відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації на підставі яких нормативно-правових актів здійснений розрахунок одноразової грошової допомоги. Отже, з дня отримання допомоги до 5 травня, особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання такої допомоги, демонструючи свою необізнаність щодо підстав нарахування одноразової грошової допомоги в меншому розмірі звернулась до відповідного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні відповіді на подану нею заяву. В той же час, колегія суддів зауважує, що відповідно до\~ст. 17-1 Закону № 3551-XІI\~«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 (далі Закон № 3551-XІI\~) особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги. Тобто,\~Законом №3551-XII\~встановлено розумний строк для звернення до органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги для отримання її доплати, у разі якщо виплату не здійснено або здійснено в розмірі меншому ніж встановлено Законом. При цьому, колегія суддів зауважує, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата оспорюваної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що перебіг шестимісячного строку звернення позивача до суду із цим позовом щодо не нарахування та невиплати позивачу разової грошової допомоги до 05 травня 2020 у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, слід обраховувати з 30 вересня 2020 року. Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постанові від 22.07.2021 у справі №420/718/21. Отже, останнім днем шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом є 31.03.2021. Разом з цим, з даним позовом [PERSON] звернувся до суду першої інстанції лише 10.06.2021, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду, тобто з пропуском строку, визначеного ч. 2\~ст. 122 КАС України. Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 наголосив на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених\~КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011\~визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. Відповідно до ч. 2\~ст. 44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. При цьому, звернення позивача до відповідача із заявою щодо з`ясування обставин виплати разової щорічої допомоги до 5 травня та отримання відповіді від 19 травня 2021 року, не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується та не змінює початок перебігу строку звернення до суду, який розпочався з 30 вересня 2020 року. Судом апеляційної інстанції позивачу було запропоновано надати письмові пояснення щодо наявності поважних причин пропуску строку на звернення до суду. Позивач клопотання чи заяви про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, в порядку\~ст. 123 КАС України, не подавав. Підстав поновлення строку, доводів щодо його дотримання, в межах розгляду даної справи не навів. Колегія суддів зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист. Інститут строків у судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Приймаючи рішення по суті, суд першої інстанції, не застосував до спірних правовідносин\~ст. 123 КАС України, а отже порушив норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення про задоволення позовних вимог. У рішенні "Устименко проти України" (заява №32053/13), яке набуло статусу остаточного 29.01.2016, Європейський суд зазначив, що "національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за п. 1 ст. 6 Конвенції" (п. 53). А тому, з метою забезпечення принципу правової визначеності та запобігання порушенню принципу верховенства права суди повинні досліджувати дотримання строку звернення до суду, причини його пропуску та послідовно застосовувати відповідні правові наслідки його спливу. Відповідно до ч. 3\~ст.123 КАС України\~якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Частиною четвертою вказаної статті визначено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду. За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги частково, та скасування рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 з ухваленням судового рішення про залишення адміністративного позову без розгляду. Відповідно до ч.1\~ст.319 КАС України\~судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями\~238,\~240\~цього\~Кодексу. Пунктом 8 ч.1\~ст.240 КАС України\~передбачено, що суд залишає позов без розгляду з підстав, визначених ч. 3 та 4\~ст. 123 цього Кодексу.

Результат розгляду: partial