Рішення адміністративного суду від 2022-02-14 00:00:00+02

[PERSON] у вересні 2021 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, у якому просив визнати за ним право на пенсію за вислугу років згідно п.\~ а\~ \~ст. 12 Закону України\~ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб\~ відповідно до наявної вислуги років, яка становить 28 років 03 місяці 05 днів; визнати протиправною відмову щодо оформлення та подання до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років згідно з п.\~ а\~ ст. 12 Закону України\~ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб; зобов`язати відповідача оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області\~ документи для призначення йому з 13.11.2018 пенсії за вислугу років згідно з п.\~ а\~ \~ст. 12 Закону України\~ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що станом на 12.11.2018 вислуга років позивача становить: в календарному обчисленні\~ 20 років 07 місяців 25 днів, пільгова вислуга років\~ 07 років 07 місяців 10 днів, що разом становить вислугу військової служби 28 років 03 місяці 5 днів. Позивач\~ \~23.08.2021\~ звернувся\~ до\~ Адміністрації Державної прикордонної служби України з заявою про підготовку та подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області для прийняття рішення щодо призначення йому пільгової пенсії за вислугу років. Листом від 30.08.2021 Адміністрація Державної прикордонної служби України повідомила про відмову позивачу у підготовці та направлені необхідних документів для призначення пенсії, обґрунтовуючи таку відмову відсутністю\~ у позивача права на призначення пенсії за вислугу років. Однак позивач вважає, що має право на призначення пенсії за статтею 12 Закону України\~ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, а тому відмова відповідача у підготовці та направлені необхідних документів для призначення йому пенсії є протиправною. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року у справі №140/10245/21 позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Адміністрації Державної прикордонної служби України в оформленні та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області документів для призначення [PERSON] \~ пенсії за вислугу років згідно п.\~ а\~ ст. 12 Закону України\~ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області\~ документи для призначення\~ [PERSON] \~ пенсії за вислугу років згідно п.\~ а\~ ст. 12 Закону України\~ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про залишення позову без розгляду. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що\~ відповідно до розрахунку вислуги років для призначення пенсії позивачу його вислуга років на день звільнення зі служби становить: у календарному обчисленні - 20 років 07 місяців 25 днів. Відповідно\~ до\~ п. "а"\~ ст. 12\~ Закону\~ України\~ "Про\~ пенсійне забезпечення\~ осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається незалежно від віку особам, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше. Зі змісту вказаної норми вбачається, що для призначення пенсії за вислугу років до обрахунку беруться лише календарні роки. Будь-яких винятків з даного правила Законом не передбачено. Оскільки\~ відповідно\~ до\~ наданих\~ документів вислуга років позивача на день звільнення зі служби в календарному обчисленні складає 20 років 07 місяців 25 днів, позивач не набув право на пенсію відповідно до п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"\~ через відсутність необхідної для призначення пенсії календарної вислуги 24 роки\~ і більше, тому підстави для направлення органу Пенсійного фонду України документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до положень Закону відсутні.\~ Крім того, суд першої інстанції не врахував, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом, що є підставою для залишення такого позову без розгляду. Представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на правильність висновків суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої\~ статті 311 КАС України. Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що наказом начальника 7 прикордонного загону (І категорії) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби від 07.11.2018 №303-ос, позивача звільнено з військової служби в запас згідно підпункту\~ г\~ пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України\~ Про військовий обов`язок і військову службу\~ (через такі\~ сімейні обставини або поважні причини) та у відповідності до наказу начальника 7 прикордонного загону (І категорії) від 12.11.2018 №307-ос виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення з 12.11.2018. Цим же наказом визначено вислугу років військової служби позивача, станом на12.11.2018 вислуга років становить: в календарному обчисленні\~ 20 років 07 місяців 25 днів, пільгова вислуга років\~ 07 років 07 місяців 10 днів, що разом становить вислугу військової служби 28 років 03 місяці 5 днів. 23.08.2021\~ позивач\~ звернувся\~ до\~ Адміністрації Державної прикордонної служби України з заявою про підготовку та подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області для прийняття рішення щодо призначення йому пільгової пенсії за вислугу років. Листом від 30.08.2021 Адміністрації Державної прикордонної служби України повідомила про відмову позивачу у підготовці та направлені необхідних документів для призначення пенсії, обґрунтовуючи таку відмову відсутністю у позивача права на призначення пенсії за вислугу років. Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом. Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відмова відповідача у підготовці та направленні до відповідного органу документів для призначення позивачу пенсії за вислугою років є протиправною, а тому позовні вимоги про зобов`язання Адміністрації Державної прикордонної служби України оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області\~ документи для призначення\~ [PERSON] пенсії за вислугу років згідно з п.\~ а\~ ст. 12 Закону України\~ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»\~ \~є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позовні вимоги про визнання за [PERSON] права на пенсію, призначення пенсії з 13.11.2018, на переконання суду першої інстанції, є передчасними та задоволенню не підлягають. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. Відповідно\~ до\~ ст. 46\~ Конституції\~ України\~ громадяни\~ мають\~ право\~ на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон №2262) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим\~ Законом. Згідно з п. "а" ст. 1-2Закону № 2262 право на пенсійне забезпечення на умовах цього\~ Закону мають звільнені зі служби\~ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом. Відповідно до пункту\~ а\~ статті 12 Закону України\~ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»\~ (далі - Закон №2262 ), пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах\~ б\~ -\~ д,\~ ж\~ статті 1-2 цього Закону\~ (крім осіб, зазначених у частині третій\~ статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки\~ і більше. Відмовляючи в оформленні та направленні документів щодо позивача до відповідного органу Пенсійного фонду України відповідач виходив з того, що умовою для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.\~ а\~ ст. 12 Закону України\~ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»\~ є наявність на день звільнення відповідної календарної вислуги років, яку позивач не мав. Колегія суддів вважає такі доводи \~відповідача помилковими з огляду на таке. Відповідно до ст. 17 Закону №2262 особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах\~ б\~ \~ д статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються, зокрема, військова служба. Згідно зі ст. 2 Закону України\~ «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної\~ служби. Пунктом 6 ст. 2 вказаного Закону визначені види військової служби, до яких належить, зокрема військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період. Відповідно до абз. 2 п.1\~ ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до\~ Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до\~ Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до\~ Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до\~ Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Статтею 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»\~ визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 17 Закону № 2262 визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 цього ж Закону встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України. Таким чином, Законом №2262 передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів. Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393\~ затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах. Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку. Правові висновки застосування\~ статті 12 Закону №2262, щодо наявності у осіб права на пенсію за\~ вислугу років з врахуванням пільгового стажу містяться у постановах Верховного Суду від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а, від 16.03.2021 №826/16811/18. Судом встановлено, що з врахуванням пільгового стажу, вислуга військової служби [PERSON] становить 28 років 03 місяців 05 днів. Відповідно до п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до\~ Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого\~ постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно з вказаним Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи). Пунктом 12 Порядку визначено, що Уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Виходячи із положень вищевказаного Порядку, на уповноважені структурні підрозділи покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів. У свою чергу, рішення щодо призначення або відмови в призначенні певного виду пенсії відповідно до\~ Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"\~ приймають органи Пенсійного фонду України (ст. 49 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"). Тобто, законодавцем чітко визначено, що виключно органи Пенсійного фонду України уповноважені приймати рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії тим категоріям осіб, на яких розповсюджується дія\~ Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". У порушення вимог п. 12 Порядку № 3-1 відповідачем не здійснено оформлення всіх необхідних документів про призначення пенсії позивачу та подання їх у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії, окрім того, позивача з ними не ознайомлено, і не надіслано їх до відповідних органів для прийняття відповідного рішення, а фактично відмовлено позивачу у призначенні пенсії з посиланням на відсутність у останнього календарної вислуги років для призначення пенсії за вислугою років. Оскільки оцінка наявності (відсутності) права у позивача на зазначений вид пенсії, могла бути надана лише органом, який призначає пенсії на підставі документів, в направленні яких відповідачем фактично відмовлено, апеляційний суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач вийшов за межі наданих йому повноважень та по суті вирішив за орган, який призначає пенсії, щодо відсутності у позивача права на призначення пенсії, а відтак - і відсутності необхідності в направленні документів. З огляду на встановлені обставини у справі, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відмова відповідача у підготовці та направленні до відповідного органу документів для призначення позивачу пенсії за вислугою років є протиправною, а тому позовні вимоги про зобов`язання Адміністрації Державної прикордонної служби України оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області\~ документи для призначення\~ [PERSON] пенсії за вислугу років згідно з п.\~ а\~ ст. 12 Закону України\~ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»\~ \~є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, позовні вимоги про визнання за [PERSON] права на пенсію, призначення пенсії з 13.11.2018 є передчасними та задоволенню не підлягають, оскільки пенсійний орган не є відповідачем у зазначеній справі, а судом вирішується лише питання щодо оформлення та подання до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області\~ документів для призначення\~ позивачу\~ пенсії за вислугу років. Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду не мають належного законодавчого обгрунтування, є помилковими, а тому колегія суддів апеляційного суду такі до уваги взяти не може. Таким чином, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про часткове задоволення адміністративного позову. В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове. Міркування і твердження відповідача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню. Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено. Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Результат розгляду: denied