Рішення адміністративного суду від 2023-06-06 00:00:00+03

[PERSON] у лютому 2021 року звернувся до суду з позовом, в якому просив: - визнати протиправним та скасувати наказ Територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області від 16.01.2021 за № 20 о/с в частині розрахунку йому, начальнику відділу охорони об`єктів судів, органів та установ системи правосуддя ТУ ССО у Кіровоградській області, стажу служби в Службі судової охорони станом на день звільнення - 16.01.2021; - зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Кіровоградській області внести зміни до наказу від 16.01.2021 № 20 о/с, шляхом обчислення його стажу служби в ССО в календарному обчисленні, станом на день звільнення - 16.01.2021, з урахуванням періоду військової служби в ЗСУ з 25.05.1998 по 11.11.1999, стажу роботи в ОВС з 31.07.2000 по 06.11.2015 та стажу роботи в поліції з 07.11.2015 по 13.02.2017; - визнати протиправними дії ТУ ССО у Кіровоградській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті йому одноразової грошової допомоги при звільненні, у зв`язку зі звільненням зі служби в ССО, в зв`язку з скороченням штату або проведенням організаційних заходів, передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ та постановою КМУ від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу ОВС, поліцейським, співробітникам ССО та членам їх сімей»; - зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Кіровоградській області нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу при звільненні, у зв`язку зі звільненням, в зв`язку зі скороченням штату або проведенням реорганізаційних заходів в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.04.2021, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.07.2021, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті [PERSON] одноразової грошової допомоги при звільненні із служби, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби. Зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Кіровоградській області нарахувати та виплатити [PERSON] одноразову грошову допомогу при звільненні із служби, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Територіальне управління Служби судової охорони у Кіровоградській області 25 серпня 2021 року на виконання судових рішень перерахувало [PERSON] одноразову грошову допомогу при звільненні в сумі 249593,40 грн. Постановою Верховного Суду від 14.12.2022 касаційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області задоволено. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2021 року у цій справі скасовано в частині задоволення позову та ухвалено у цій частині нове рішення. У задоволенні позову [PERSON] відмовлено повністю. У лютому 2023 року Територіальне управління Служби судової охорони у Кіровоградській області звернулося до суду першої інстанції з заявою про поворот виконання судового рішення. Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року в задоволенні заяви Територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області про поворот виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 у справі № 340/618/21 відмовлено. Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та задовольнити заяву про поворот виконання рішення. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що одноразова грошова допомога при звільненні не є іншим грошовим утриманням у відносинах публічної служби, а тому на неї не має поширюватися дія статті 381 КАС України. У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в її задоволенні, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що одноразова грошова допомога є іншим грошовим утриманням у відносинах публічної служби. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] наказом ТУ ССО у Кіровоградській області від 16.01.2021 за № 20 о/с звільнений зі служби в ССО за пп. 4 п. 2 розд. ХІІ (у зв`язку з скороченням штату або проведенням організаційних заходів) «Положення про проходження служби співробітниками ССО», затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 за № 1052/0/15-19. Верховний Суд у постанові від 14.12.2022 по даній справі дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відсутні підстави, визначені Законом № 2262-XII та Постановою № 393, для виплати позивачу одноразової грошової допомоги з урахуванням періоду попередньої служби, а тому позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. Надаючи оцінку правильності висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що статтею 380 Кодексу адміністративного судочинства України врегульовано питання повороту виконання судових рішень. Відповідно до частини першої вказаної статті суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Згідно з частиною 7 названої норми якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Статтею 381 КАС України передбачено особливості повороту виконання в окремих категоріях адміністративних справ. Так, поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами. Разом з цим, відповідно до статті 239 Кодексу законів про працю України у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах. Не є спірним те, що скасовані рішення не були обґрунтовані повідомленими [PERSON] завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами. Разом з цим, спірним є питання щодо застосування до спірних правовідносин приписів статті 381 КАС України або статті 239 КЗпП України. Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що статтею 3 КАС України встановлено, що порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Також статтею 7 КАС України визначено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування. Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що адміністративний суд при розгляді справи в першу чергу застосовує Конституцією України, Кодекс адміністративного судочинства України та міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Інші правові акти застосовується судом лише у випадку відсутності правового регулювання відповідних правовідносин нормами КАС України. Судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що спеціальною нормою, яка визначає питання повороту виконання судового рішення в окремих категоріях адміністративних справ, зокрема рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби, є стаття 381 КАС України. В свою чергу стаття 239 КЗпПУ регулює питання повороту виконання судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, а тому вказана норма не є правозастосовною до спорів у відносинах публічної служби. Суд апеляційної інстанції, враховуючи приписи Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України 26.08.2020 № 384, погоджується з доводами апелянта, що одноразова грошова допомога при звільненні не є ані основним, ані додатковим видом грошового забезпечення. Відповідно до пунктів 4-7 розділу І Порядку № 384 встановлено, що грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони включає: 1) щомісячні основні види грошового забезпечення; 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) надбавка за стаж служби. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: 1) підвищення посадового окладу; 2) надбавки; 3) доплати; 4) премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: 1) винагороди; 2) допомоги: - матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; - на оздоровлення. З огляду на те, що одноразова грошова допомога при звільненні не відноситься до видів грошового забезпечення у відносинах публічної служби, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що обмеження, визначені статтю 381 КАС України, не застосовуються до спірних правовідносин, а тому в даному випадку має бути застосовано інститут повороту виконання судового рішення. Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню як така, що постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Результат розгляду: granted