Рішення адміністративного суду від 2023-04-06 00:00:00+03

І. РУХ СПРАВИ 1. Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАТУС ЕВОРД» (далі - ТОВ «СТАТУС ЕВОРД») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просило: - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0150110504 від 09 червня 2020 року на суму податкового зобов`язання 1 609 786,00 грн за штрафними санкціями 402 446,50 грн; - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0150100504 від 09 червня 2020 року на суму зменшення бюджетного відшкодування - 15 439 036,00 грн та штрафних санкцій в розмірі 3 859 759,00 грн; - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0150120504 від 09 червня 2020 року на суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду - 27 145,00 грн; - зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві внести до Реєстру заяв про повернення бюджетного відшкодування податку на додану вартість необхідні дані по заяві ТОВ «СТАТУС ЕВОРД» (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, будинок 13/2 /ЛІТЕРА Б/ код 42204451) про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 15 439 036, 00 грн, як такої, що є узгодженою. 2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесено податковим органом за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СТАТУС ЕВОРД» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за лютий 2020 року. При цьому, позивач вважає висновки перевірки, викладені у акт від 18 травня 2020 року № 490/26-15-05-04-01/42204451, такими, що не ґрунтуються на нормах податкового законодавства України. 3. На переконання позивача, посилання податкового органу щодо порушення ТОВ «СТАТУС ЕВОРД» вимог податкового законодавства України, які полягають у: ненаданні останнім до перевірки товарно-транспортні накладні щодо транспортування товару по території України; ненаданні документів щодо якості товару, який зберігається на складі в м. Маріуполь; начебто відмові ТОВ «СТАТУС ЕВОРД» від проведення інвентаризації складу, є безпідставними та необ`єктивними з огляду на таке: 3.1 Так, в досліджуваних відповідачем господарських операціях ТОВ «СТАТУС ЕВОРД» не є перевізником та водієм транспортного засобу, а тому на позивача не розповсюджується вимоги Закону України «Про автомобільний транспорт» та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні щодо обов`язкової наявності товарно-транспортних накладних. 3.2 Відповідачем безпідставно стверджується, що господарські операції між позивачем та його контрагентом не відбувалися, що спростовано матеріалами зустрічної перевірки ФОП [PERSON] - контрагента позивача у досліджуваній відповідачем в межах перевірки господарській операції. 3.4 Позивачем не заперечується отримання листа відповідача з вимогою провести інвентаризацію складу. Разом з тим, позивачем повідомлено контролюючий орган про те, що від проведення інвентаризації останній не відмовляється, водночас, проведення інвентаризації є неможливим з огляду на відсутність міжміського транспортного сполучення у зв`язку із пандемією COVID-19. 3.5 Крім того, позивачем на вимогу податкового органу надані документи, які свідчили про інвентаризацію залишків на складі. 3.6 Ураховуючи викладене, позивач вважає, що в разі скасування судом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень він має право на бюджетне відшкодування у розмірі 15 439 036 грн відповідно до вимог податкового законодавства України. 4. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року, позов задоволено. 5. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління ДПС у м. Києві звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. 6. Ухвалою Верховного Суду від 06 травня 2021 року, після усунення недоліків касаційної скарги, відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи. 7. Ухвалою Верховного Суду від 29 червня 2021 року у задоволенні клопотання про зупинення дії постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року у справі № 640/13626/20 відмовлено. 8. Ухвалою Верховного Суду закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження. 9. Станом на момент розгляду справи відзив на касаційну скаргу від позивача до Верховного Суду не надходив. IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ 10. Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказом ГУ ДПС у м. Києві від 13 квітня 2020 року № 3513 на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України) у зв`язку із поданням ТОВ «СТАТУС ЕВОРД» (код 42204451) декларації з податкову на додану вартість із сумою, що підлягає бюджетному відшкодуванню на поточний рахунок платника податку на лютий 2020 року, призначено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «СТАТУС ЕВОРД» з 17 квітня 2020 року по дату завершення перевірки, тривалістю в 10 робочих днів, з метою встановлення достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за лютий 2020 року. 11. Наказом ГУ ДПС у м. Києві від 28 квітня 2020 року № 3565 на підставі пункту 82.2 статті 82 ПК України у зв`язку із великим документообігом на підприємстві продовжено строк проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СТАТУС ЕВОРД» з 05 травня 2020 року по дату завершення перевірки, тривалістю 5 робочих днів, призначеної наказом ГУ ДПС у м. Києві від 13 квітня 2020 року № 3513. 12. Запитами ГУ ДПС у м. Києві (дата, номер відсутні), отриманими наручно відповідальними особами ТОВ «СТАТУС ЕВОРД», визначено необхідний для перевірки перелік документів, які має надати позивач. 13. Посадовими особами ГУ ДПС у м. Києві складено акт від 24 квітня 2020 року № 479/26-15-05-04-01 та акт від 30 квітня 2020 року № 487/26-15-05-04-01 про ненадання первинних документів під час проведення ТОВ «СТАТУС ЕВОРД» (код 42204451), призначеної наказом ГУ ДПС у м. Києві від 13 квітня 2020 року № 3513. 14. Листом ГУ ДПС у м. Києві від 22 квітня 2020 року № 64192/10/26-15-05-04-01 просило ТОВ «СТАТУС ЕВОРД» про проведення інвентаризації фактично наявних товарно-матеріальних цінностей, основних фондів та інших активів ТОВ «СТАТУС ЕВОРД» у присутності представника ГУ ДПС у м. Києві, що здійснюють перевірку. З метою здійснення контролю за проведенням інвентаризації співробітником ГУ ДПС у м. Києві контролюючий орган просило повідомити про час та місце проведення інвентаризації в межах строків проведення перевірки. 14.1 Крім того, у зазначеному листі відповідач просив надати інформацію щодо проведеної станом на 29 лютого 2020 року інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів та інших активів підприємства, у тому числі: засвідчених копій наказів про проведення інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, коштів та інших активів підприємства, прізвище, ім`я, по-батькові посадової особи, що їх затвердила; засвідчених копій наказів про затвердження складу комісії (вказати прізвища, ім`я, по-батькові, посади членів комісії); засвідчених копій актів інвентаризаційної комісії. 15. 27 квітня 2020 року ТОВ «СТАТУС ЕВОРД» надано до перевірки частину документів, зокрема, договори постачання, видаткові накладні, платіжні доручення та оборотно-сальдові відомості. 16. Листом ТОВ «СТАТУС ЕВОРД» від 28 квітня 2020 року №б/н у відповідь на лист ГУ ДПС у м. Києві від 22 квітня 2020 року №64192/10/26-15-05-04-01 (вх. ГУ ДПС у м. Києві 05 травня 2020 року № 55054/10) просило врахувати обставини запровадженого у країні карантину. У листі повідомлено, що ТОВ «СТАТУС ЕВОРД» не відмовляється щодо проведення інвентаризації фактично наявних товарно-матеріальних цінностей, основних фондів та інших активів ТОВ «СТАТУС НВОРД». Водночас, на даний момент вважає за неможливим проведення інвентаризації через відміну транспортного сполучення по всій території України в зв`язку із пандемією коронавірусу. 17. Листом від 29 квітня 2020 року №68669/10/26-15-05-04-01 ГУ ДПС у м. Києві просило ТОВ «СТАТУС ЕВОРД» про проведення інвентаризації фактично наявних товарно-матеріальних цінностей, основних фондів та інших активів ТОВ «СТАТУС ЕВОРД» у присутності представника ГУ ДПС у м. Києві, що здійснюють перевірку. З метою здійснення контролю за проведенням інвентаризації співробітником ГУ ДПС у м. Києві контролюючий орган просило повідомити про час та місце проведення інвентаризації у строк до 30 квітня 2020 року. 18. Листом ТОВ «СТАТУС ЕВОРД» від 07 травня 2020 року №б/н у відповідь на лист ГУ ДПС у м. Києві від 29 квітня 2020 року №68669/10/26-15-05-04-01 (вх. ГУ ДПС у м. Києві 07 травня 2020 року № 56377/10) просить врахувати обставини запровадженого у країні карантину. У листі повідомлено, що ТОВ «СТАТУС ЕВОРД» не відмовляється щодо проведення інвентаризації фактично наявних товарно-матеріальних цінностей, основних фондів та інших активів ТОВ «СТАТУС НВОРД». Водночас, на даний момент вважає за неможливим проведення інвентаризації через відміну транспортного сполучення по всій території України в зв`язку із пандемією коронавірусу. 19. Листом від 12 травня 2020 року № 14292/7/26-15-05-04-01 на підставі пункту 73.5 статті 75 ПК України в межах документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СТАТУС ЕВОРД» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за лютий 2020 року, ГУ ДПС у м. Києві просило ГУ ДПС у Донецькій області провести зустрічну звірку ФОП [PERSON] (код [NUMBER] ) з 01 січня 2018 року по 29 лютого 2020 року, що перебував у господарських відносинах за 1 ланкою ланцюга. 20. 18 травня 2020 року ГУ ДПС у м. Києві складено акт №490/26-15-05-04-01/42204451 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СТАТУС ЕВОРД» (податковий номер 42204451) з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за лютий 2020 року (далі також - Акт перевірки), відповідно до висновку якого, на порушення пункту 187.1 статті 187, пунктів 198.5, 198.6 статті 198, пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200, пункту 201.1 статті 201 ПК України ТОВ «СТАТУС ЕВОРД» занижено податок на додану вартість за лютий 2020 року на 1609786 грн, завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) за лютий 2020 року на 27 145 грн та завищено заявлену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника (рядок 20.2.1) за лютий 2020 року на 15 439 039 грн. 21. На підставі акта перевірки від 18 травня 2020 року № 490/26-15-05-04-01/42204451 ГУ ДПС у м. Києві 09 червня 2020 року винесено: - податкове повідомлення-рішення № 0150110504 на суму податкового зобов`язання 1 609 786, 00 грн за штрафними санкціями 402 446,50 грн; - податкове повідомлення-рішення № 0150100504 на суму зменшення бюджетного відшкодування - 15 439 036, 00 грн та штрафних санкцій в розмірі 3 859 759,00 грн; - податкове повідомлення рішення № 0150120504 на суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду - 27145,00 грн. 22. Листом від 18 червня 2020 року № 6028/7/05-99-33-06 ГУ ДПС у Донецькій області повідомлено ГУ ДПС у м. Києві про проведення зустрічної звірки ФОП [PERSON] , до якого долучено довідку зустрічної звірки від 15 червня 2020 року №21/05-99-33-02/2785708/790. 23. Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення від 09 червня 2020 року протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом. IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ 24. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано належних доказів відмови позивача від проведення інвентаризації за вимогами ГУ ДПС у м. Києві, оформлених листами від 22 квітня 2020 року №64192/10/26-15-05-04-01 та від 29 квітня 2020 року №68669/10/26-15-05-04-01. 24.1 При цьому, суд першої інстанції зауважив, що із змісту відповідей позивача (від 28 квітня 2020 року та від 07 травня 2020 року) убачається, що останній від проведення інвентаризації не відмовлявся, водночас просив взяти до уваги карантинні заходи щодо транспортного сполучення, запроваджені Кабінетом Міністрів України, оскільки документи щодо якості товару зберігаються на складі в м. Маріуполь, а не у м. Києві за юридичною адресою позивача. 24.2 Крім того, відмова платника податків від проведення інвентаризації за вимогою податкового органу могла лише стати підставою для застосування заходів, передбачених статтею 94 ПК України, водночас це не могло бути підставою для висновком про неможливість підтвердити використання позивачем придбаного товару у господарській діяльності в межах спірної перевірки. 25. Суд першої інстанції також зауважив, що під час проведеної перевірки контролюючим органом було отримано від позивача усі необхідні та достатні документи на підтвердження реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами, однак відповідачем такі первинні документи було залишено без належної уваги (не надано їм оцінки чи аналізу), натомість надано перевагу вторинній інформації, яка не спростовує доводи позивача. 25.1 Крім того, відсутність у позивача товарно-транспортних накладних на отриманий від контрагентів товар не є визначальною обставиною для визнання господарських операцій нереальними, оскільки транспортні документи на перевезення товарно-матеріальних цінностей не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі-продажу чи поставки. 25. Також суд першої інстанції зауважив, що прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є передчасним, оскільки їх винесено без врахування результатів зустрічної звірки, проведеної ГУ ДПС у Донецькій області за запитом ГУ ДПС у м. Києві 26. Оскільки в ході розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 09 червня 2020 року № 0150110504, № 0150100504, № 0150120504, то суд також зауважив про обґрунтованість заявленої позивачем позовної вимоги в частині зобов`язання відповідача внести до Реєстру заяв про повернення бюджетного відшкодування податку на додану вартість необхідні дані по заяві ТОВ «СТАТУС ЕВОРД» про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 15 439 036,00 грн, як узгодженої. 27. Суд апеляційної інстанції із зазначеними висновками суду першої інстанції погодився і залишив рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року без змін. IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ 28. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у цій справі. 29. Підставою касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій скаржником зазначено пункти 1, 3, 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). 30. Так, скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій не було враховано висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 826/20003/14, від 06 червня 2018 року у справі № П/811/2247/14, від 12 червня 2018 року у справі № 815/3310/17, від 14 серпня 2018 року у справі № 826/18156, від 11 червня 2019 року у справі № 826/13018/18 та від 16 грудня 2020 року у справі № 826/11426/18 31. Також скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування п.187.1 статті 187, п. 198.5, 198.6 статті 198, п. 200.1, 200.4 статті 200, п. 201.1 статті 201 ПК України, статті 10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» у подібних правовідносинах. 32. Скаржник зауважує, що з метою повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, відповідач заявляв клопотання про зобов`язання ТОВ «СТАТУС ЕВОРД» провести інвентаризацію фактично наявних товарно-матеріальних цінностей, основних фондів та інших активів у присутності працівників ГУ ДПС у м. Києві. Однак клопотання було залишено без задоволення без жодного обґрунтування. 32.1 Крім того, в умовах дії принципу офіційного з`ясування усіх обставин справи, суди не повинні обмежуватися заявленими сторонами доводами та поданими ними доказами, а мають здійснювати активну роль у встановленні об`єктивної істини, вживаючи усіх можливих заходів для перевірки та встановлення усіх фактичних даних зі спору, однак цього зроблено не було. V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ 33. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 34. Частиною четвертою статті 9 КАС України передбачено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. 35. Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 36. Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 37. Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 38. Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 39. Статтею 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 40. Відповідно до частини першої статті 322 КАС України у мотивувальній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема: встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставин, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин; доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу; висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції. 41. Наведені процесуальні норми дають підстави для висновку, що процесуально-правовий інститут перегляду судових рішень в апеляційному порядку є важливою гарантією захисту прав та охоронюваних законом інтересів фізичних і юридичних осіб, інтересів держави, ефективним способом здійснення завдань, покладених на адміністративне судочинство. 42. При цьому, суд повинен надати належну правову оцінку доводам позивача та відповідача, якими вони мотивують свою правову позицію у справі, оцінити представлені учасниками провадження докази у сукупності та взаємозв`язку й надати належне обґрунтування щодо причин відхилення певних доказів, надання переваги тим чи іншим доводам або доказам. 43. Всупереч зазначеним нормам суд апеляційної інстанції не надав жодної правової оцінки доводам контролюючого органу, зазначеним у апеляційній скарзі щодо правомірності прийняття оскаржуваних рішень. 44. Так, у поданій апеляційній скарзі контролюючий орган, серед іншого, посилався на таке: - позивачем будь-яких документів про перевезення товару з місця відвантаження товару до місця призначення для перевірки надано не було; за період з 01 жовтня 2018 року по 29 лютого 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних відсутня інформація про придбання транспортних послуг або пального ТОВ «СТАТУС ЕВОРД»; в ІС «Податковий блок» за результатами подання звітності ТОВ «СТАТУС ЕВОРД» відсутня інформація про наявність основних (відповідних транспортних засобів (ізотермічних фургонів або рефрижераторів); - за результатами аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних про формування податкового кредиту з ПДВ за період з 01 жовтня 2018 року по 31 березня 2019 року та ІС «Податковий блок», постачальниками товару, які за умовами договору мали здійснювати транспортування товару в пункт, вказаний покупцем (ТОВ «ОЛГА ТОРГ», ТОВ «АНД-ГРУП») також відсутня інформація надання/придбання послуг з перевезення та/або наявність транспортних засобів; - позивачем не було надано підтверджуючих документів щодо фактичного переміщення (транспортування) придбаного товару на всіх етапах його руху від постачальника до покупця, та документів щодо якості та походження товару (сертифікатів якості та відповідності). Тобто, факт транспортування товару по території України з місця відвантаження до складу покупця не підтверджується, встановити як саме здійснювалась доставка придбаного товару (на яку адресу та яким видом транспорту) неможливо. - положеннями договорів поставки сторони встановили, що якість товару повинна бути підтверджена сертифікатами та іншими документами, які необхідні для товару даного виду згідно чинних Правил торгівлі, санітарно-епідеміологічного законодавства України та законодавства про захист прав споживачів. Всі необхідні документи, що підтверджують якість та відповідність товару Постачальник зобов`язаний передати Покупцю в момент передачі партії товару. Однак до перевірки не було надано жодних документів про відповідність придбаної продукції ТОВ «СТАТУС ЕВОРД» ветеринарним нормам, нормам санітарно-епідеміологічного законодавства, вимогам якості, складських документів, що підтверджують дотримання правил зберігання товару. 45. Залишаючи рішення суду першої інстанції у цій справі без змін, апеляційний суд обмежився лише викладом фактичних обставин справи, цитуванням норм Податкового кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також цитуванням постанов Верховного Суду. 46. При цьому, колегія суддів зауважує, що в частині викладу фактичних обставин справи судом апеляційної інстанції було лише зазначено про факт проведеної перевірки позивача, факт прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а також перераховано договори ТОВ «СТАТУС ЕВОРД» з його контрагентами: ТОВ «ЛОГО-ТРАНС» , ТОВ «УПГ-ІНВЕСТ», ТОВ «УПГ МАЛИНІВКА», ТОВ «АНД-ГРУП», ТОВ «КОМПЛЕКС АГРОМАРС» та ТОВ «ОЛГА-ТОРГ», однак без належного дослідження положень цих договорів, умов та порядку їх виконання щодо кожної операції, транспортування, здійсненого за правилами, визначених умовами поставки, документального фіксування таких поставок, якості щодо кожної партії товару, в тому числі щодо оприбуткування та бухобліку по підприємству. 47. Беручи до уваги наведені порушення судом апеляційної інстанції норм частини другої статті 73, частини першої статті 77, статей 90, 242 та 308 КАС України, стверджувати, що апеляційний суд правильно встановив обставини справи, а відтак і що правильно застосував норми матеріального права, не можна. 48. Виходячи із меж перегляду справи судом касаційної інстанції, встановлених частинами першою, другою статті 341 КАС України, Верховний Суд, як суд права, не наділений повноваженнями на встановлення обставин у справі, без яких правильне вирішення спору неможливе. 49. Частиною другою статті 353 КАС України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або; 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; 4) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів. 50. Згідно частини четвертої статті 353 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. 51. Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги та скасування рішення суду апеляційної інстанцій з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 52. Під час нового розгляду цієї справи суду необхідно врахувати все вищевикладене, всебічно і повно з`ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial