Рішення адміністративного суду від 2022-06-27 00:00:00+03

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що вона зареєстрована та постійно проживає в будинку під номером [ADDRESS] . 11 жовтня 2021 року, у вечірній час, вона перебувала на кухні будинку за вказаною адресою та готувала вечерю, оскільки чекала гостей. На кухню прийшов її колишній чоловік [PERSON] , який почав з`ясовувати з нею стосунки, говорячи про те, що вона повинна звільнити кухню, тому що йому теж потрібно готувати вечерю. Вона не перешкоджала йому в доступі до кухні для приготування їжі, тому звільнила дві конфорки газової плити, щоб він міг приготувати собі їжу, про що йому і повідомила. Такий варіант [PERSON] не влаштовував, тому він почав сваритися, висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, а потім перекрив до будинку газове постачання та воду, щоб вона не змогла закінчити приготування їжі, помити посуд та прийняти ванну. Відновити водопостачання до будинку колишній чоловік відмовився та продовжував сварку, під час якої погрожував їй фізичною розправою, кидався у бійку. Переймаючись за своє здоров`я та життя, будучи наляканою діями та погрозами колишнього чоловіка, вона зателефонувала на службу «102» з повідомленням про вчинення правопорушення. Через деякий час приїхав автомобіль працівників поліції. Поліцейські навіть не намагалися встановити причину, за якої вона здійснила виклик на службу «102», а одразу повідомили її про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП. На час приїзду поліції колишній чоловік перестав лаятися та заспокоївся. В тому, що він здійснював якісь неправомірні дії щодо неї заперечував. Тому працівники поліції допитали його як свідка, хоча саме його дії стали причиною її дзвінка на службу «102». 08 листопада 2021 року вона в поштовому ящику знайшла конверт з постановою серії ГАБ № 936086 по справі про адміністративне правопорушення стосовно громадянки « [PERSON] ». Постановою її було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень. Постанову вважає незаконною, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняла, дані, викладені у постанові, не відповідають дійсності, докази вчинення нею правопорушення відсутні. Просила скасувати постанову як протиправну, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 09 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до правил ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. Частина 2 даної статті вказує, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) категорію та складність справи.. Згідно зі ст. 262 КАС України,\~розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Відповідно до ч. 3 ст. 124 КАС України, судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється: за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу; за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному\~статтею 129\~цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 124 КАС України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками відповідачу направлено за адресою його місцезнаходження 09 грудня 2021 року. 23 грудня 2021 року до Миронівського районного суду Київської області повернуто рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, за змістом яких представник відповідача ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками отримав 17 грудня 2021 року. Відповідно до положень ст. 257 КАС України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Аргументи учасників справи Відповідач відзиву на позов не подав. Фактичні обставини справи Судом встановлено такі фактичні обставини. 11 жовтня 2021 року поліцейський СРПП ВП № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області Осадчий Р.В. виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення № 936086, якою притягнув [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, та застосував стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень. За змістом постанови, [PERSON] 11 жовтня 2021 року, о 22 год. 08 хв., здійснила завідомо неправдивий виклик поліції. Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах зверненння до адміністративного суду, встановленого цим Кодесом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Частиною другою ст. 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). Судом встановлено, що 11 жовтня 2021 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень. Із оглянутої в судовому засіданні оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що вона здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183 КУпАП. У постанові прізвище позивача зазначено « [PERSON] ». Позивач не згідна із вказаною постановою,\~вважає її\~необґрунтованою та\~незаконною.Вказала,\~що відсутня\~подія адміністративного\~правопорушення,\~передбаченого ст.\~183 КУпАП. Постанова прийнята без всебічного,\~повного та\~об`єктивного з`ясування\~обставин,\~підлягає скасуванню\~в зв`язку\~з неповними зясуванням обставин, що мають істотне значення, невідповідністю висновків працівника поліції фактичним обставинам справи. Суд вважає доводи позивача слушними з огляду на наступне. Нормами\~ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку,\~правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, передбачені статтею 183 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є : своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Відповідно до ч. 1 ст. 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Згідно вимог КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності за наявності правопорушення, яке підтверджене належними та допустимими доказами. Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Обов"язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. Адміністративна відповідальність\~за ст.\~183\~КУпАП настає\~ за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, міліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб. Дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як пожежна охорона, міліція, швидка медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби. При винесенні оскаржуваної постанови відповідач мав дотриматися вимог закону і прийняти повне, законне і обґрунтоване рішення (постанову), зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості, оцінюючи всі обставини справи, правильно кваліфікувати дії водія. Суд вважає, що працівник поліції не перевірив та не надав оцінки обставинам, які зумовили позивача зателефонувати до лінії «102». Оскаржувана постанова не містить посилання на докази, які підтверджують описані у постанові обставини. Протокол про адміністративне правопорушення не складався, відзив на позов з посиланням на докази, за якими посадова особа, під час винесення оскаржуваної постанови, встановила наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не подано. Працівником поліції не перевірено, чи мали місце обставини, на які вказувала позивач, не встановлено факт наявності у позивача прямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, не встановлено, що, повідомляючи інформацію правоохоронному органу, особа усвідомлювала, що вона є неправдивою, і бажала даремного виїзду на місце виклику працівників поліції. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, порушеної відносно позивача, в порушення вимог ст. 245 КУпАП, інспектор не дотримався вимог щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин. З урахуванням положень ст. 251 КУпАП, зібраних інспектором фактичних даних не було достатньо для встановлення наявності факту адміністративного правопорушення та винуватості позивача у його вчиненні. Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному судочинстві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За наведених вище обставин у їх сукупності факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого 183 КУпАП, є недоведеним. Враховуючи те, що за змістом ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб?єкта владних повноважень обов?язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд вважає, що стороною відповідача не доведено належними й допустимими доказами, достатніми у їх взаємозв`язку, правомірності оскаржуваної постанови та наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, а тому позов є доведеним. Висновки за результатами розгляду За правилами ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Згідно з частиною 2 вказаної статті, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Суд дійшов висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі не були дотримані вимоги закону і під час цього не були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та обєктивного зясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. На підставі ст. 293 КУпАП, орган, який розглядає скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення, має повноваження скасувати постанову і закрити справу. Відповідно до\~ст. 247 КУпАП, розпочате провадження по справі про адміністративне правопорушення може бути закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскаржуване рішення не може бути розцінено як таке, що відповідає вимогам закону, та підлягає скасуванню за відсутністю складу адміністративного правопорушення. За умов відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, наявні підстави для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення. Враховуючи те, що вищевказаними нормами КАС України чітко визначено зміст резолютивної частини рішення суду, тому на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України, з метою найбільш повного та ефективного захисту прав позивача, оскаржувану ним постанову слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити. Згідно вимог ч. 1 ст. 192 КАС України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління\~Національної поліції\~в Київській\~областіна користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454,00 грн. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted