Рішення адміністративного суду від 2022-11-28 00:00:00+02

02.11.2022 року позивач звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом до відділення поліції № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області в особі поліцейського СРПП цього відділення Шершньова Івана Жоржовича, про визнання незаконною та скасування постанови серії БАА № 170983 від 23.10.2022 року про накладення адміністративного стягнення. Ухвалою судді від 02.11.2022 року вищезазначений позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді від 11.11.2022 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 18.11.2022 року о 10 годині. Ухвалою суду від 18.11.2022 року розгляд справи відкладено за клопотанням представника позивача на 28.22.2022 року на 13:00 год. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 23.10.2022 року поліцейським СРПП відділення поліції № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області Шершньовим І.Ж. була складена постанова серії БАА 170983, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 20 400,00 грн. за керування автомобілем особою, позбавленою такого права. Позивач не згоден з притягненням його до адміністративної відповідальності, посилаючись на наступне. Позивач є тимчасово переміщеною особою з м. Донецька та, починаючи з 2014 року до теперішнього часу фактично мешкає в с. Новий Кавказ Краматорського району Донецької області. Офіційно не працевлаштований, але працює за наймом. Його мати - [PERSON] має у власності автомобіль марки ЗАЗ-SENS, р.н. [NUMBER] , 2013 року випуску, яким користується вона та інші члени родини. Раніше позивач теж періодично користувався цим автомобілем. Після того як постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18.02.2022 року він був позбавлений права керування транспортними засобами на 1 рік, позивач жодного разу за кермо авто не сідав, бо знав, що за керування транспортними засобами особами, які позбавлені права керування передбачена адміністративна відповідальність. 22.10.2022 року позивач працював за наймом у с. Варварівка разом із [PERSON] . На його прохання, близько 21 години, того ж дня, приїхала його мати, щоб забрати додому. З огляду на те, що в цей час вже розпочалася комендантська година та, щоб уникнути негативних наслідків її порушення, він запропонував їй проїхати по ґрунтовій дорозі, на що вона погодилася. Дорога була слизькою після дощу, тому мати, не впоравшись з керуванням, з`їхала з дороги на узбіччя та застряла у багнюці, не доїхавши приблизно 800 м до своєї домівки. Деякий час вони намагалися самотужки витягнути автомобіль, але все було марно. Зрозумівши, що без сторонньої допомоги їм не впоратися, попрямували у село: мати - додому грітися, а він - до знайомих за трактором. Але допомогти ніхто та і не погодився, було вже близько опівночі. Побоюючись залишати автомобіль на ніч посеред поля, позивач зателефонував на 101. Не дочекавшись допомоги, близько 03:00 год., він, за вказівкою матері, пішов забрати документи з авто та акумулятор. Дорогою до автомобіля його було зупинено працівниками поліції, які і доправили його до авто, звинувативши у керуванні автомобілем у нетверезому стані та вчиненні ДТП, хоча він і заперечував ці обставини. Під час з`ясування обставин, поліцейський Шершньов І.В. перевірив позивача по базам МВС, звинуватив його у вчиненні адмінправопорушення за ч. 3 ст.126 КУпАП, про що пізніше у приміщенні ВП № 1 було винесено постанову БАА 170983, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 та накладено адмінстягнення у виді штрафу 20400,00 грн. Позивач зазначає, що не вчиняв правопорушення, про яке зазначено у вищевказаній постанові, оскільки він не керував у вказаний час автомобілем, що лежить його матері чи будь-яким іншим авто, та, відповідно не був зупинений працівниками поліції на автодорозі Варварівка - Новий Кавказ о 03-30 год. 23.10.2022 року. Вважає, що у поліцейського, який виніс постанову не було жодних підстав притягати його до адміністративної відповідальності за керування авто особою, позбавленою такого права. Постанову було винесено безпідставно з порушенням порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачених КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції. Зокрема, порушено п. 3 розділу ІІ Інструкції, де передбачено складання протоколу про адміністративне правопорушення, якщо особа під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення оспорює допущене порушення. Позивач запевняє, що жодних обставин вчинення правопорушення він не визнавав та зазначав, що в ніч на 23.10.2022 року не керував власним авто. Також в порушення положення п. 11 розділу ІІ цієї ж Інструкції , йому не роз`яснені права. До того ж, його було незаконно затримано та доставлено до ВП №1, де його протримали до ранку. Протокол адміністративного затримання не складався. Крім того, було порушено його право на захист, ніхто не дав можливості надати пояснення щодо обставин справи. Просить скасувати постанову серії БАА 170983 від 23.10.2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП. Представник відділу поліції № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи до суду не з`явився (а.с.19,27). Відзив на адміністративний позов у встановлений судом строк відповідач не надав, тому, враховуючи положення п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, та надав пояснення відповідні викладеному у позовній заяві. Додатково пояснив, що після ДТП вони з мамою пішли додому. Де він, щоб зігрітися, вжив алкоголь. Коли він на вимогу матері повернувся до автомобіля після 24 години, метрів за 300 до авто, його зустріли працівники поліції, звинуватили його в тому, що він керував автомобілем в стані сп`яніння та вчинив ДТП. Йому запропонували продути алкотестеру, на що він погодився. Його пояснення, щодо того, що він не керував транспортним засобом, поліцейські до уваги не прийняли. Після цього привезли до відділення поліції в смт Олександрівка, де склали протоколи. Потім відвезли до автомобіля, знайшли трактор та забрали автомобіль. Власником автомобіля є його мама [PERSON] . За її зверненням до поліції, автомобіль їй не повернули, до сплати ним штрафу, або оскарження постанови. Свідок [PERSON] \~у судовому\~засіданні надав\~пояснення,\~відповідно до\~яких,\~він запросив\~телефоном [PERSON] \~допомогти йому\~поколоти та\~скласти дрова,\~на що\~той погодився.\~Вранці 22.10.2022\~року його\~в с.\~Варварівка привезла\~на Део\~Ланос білого\~кольору його\~мама [PERSON] .\~Вони весь\~день працювали,\~а ввечері [PERSON] зателефонував їй, та вони приїхала та забрала його додому. Свідок [PERSON] у судовому засіданні надала пояснення, відповідно до яких, зранку 22.10.2022 року вона відвезла сина [PERSON] до с. Ваварівка, Там він був цілий день. Ввечері біля 21 години, син зателефонував їй та попросив забрати. Вона приїхала, та коли поверталися додому, на ґрунтовій дорозі, вона не впоралася з керуванням та виїхала на узбіччя. Вони самотужки намагалися вибратися, але не змогли. Вона змерзла та вони пішли додому. Потім вона наполягла, щоб [PERSON] повернувся до автомобіля та забрав акумулятор та документи. Він пішов, а повернувся вже вранці. Автомобіль забрали до поліції, вона зверталася до поліцейських, щоб їй повернули автомобіль, як власнику та водію, але їй відмовили. Син, [PERSON] , після позбавлення права на керування, автомобілем не керував. Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, звернувши увагу суду на порушення під час складання постанови. Суд, вислухавши позивача, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини, та відповідні ним правовідносини. Поліцейським відділу\~поліції №\~1\~Краматорського районного\~управління Головного\~управління Національної\~поліції в\~Донецькій області\~Шершньовим Іваном\~Жоржовичем була\~складена постанова\~у справі\~про адміністративне\~правопорушення серії\~БАА 170983\~від 23.10.2022\~року,\~відповідно до\~якої \~ [PERSON] керував\~транспортним засобом\~ЗАЗ-SENS,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~23.10.2022\~року о\~03:30\~годині на\~ґрунтовій дорозі Варварівка Новий Кавказ, будучи позбавленим права керування т/засобом Добропільським (не читається).. 785 від 04.12.2021, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП. Постанова містить відомості про роз`яснення прав за ст. 268, 289 КУпАП. Зворотна сторона постанови містить текст ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України. В графі «Права за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП мені роз`яснено» постанова містить підпис [PERSON] . В графі «Копію постанови отримано» міститься підпис [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). З постанови серії БАА 170983 від 23.10.2022 року вбачається, що 23.10.2022 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП до стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн. Звернувся до суду із позовом 02.11.2022 року, отже, без порушення строку встановленого положеннями ч. 2 ст. 286 КАС України. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1-4 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень, щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови, про адміністративне правопорушення відносно позивача, про визнання його винним, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400,00 гривень. Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити відхилення інших доказів. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію». Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративне правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці правила несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Частиною 3 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за порушення водієм правил керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, що тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців. Поліцейським СРПП відділення\~поліції №\~1\~Краматорського РУП\~ГУНП в\~Донецькій області\~Шершньовим І.Ж. інкриміновано [PERSON] порушення водієм правил керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Відповідальність за вказані діяння передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП. Наведене свідчить, що поліцейський СРПП відділення поліції № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області Шершньовим І.Ж. при складенні постанови, кваліфікував дії [PERSON] за ч. 3 ст. 126 КУпАП, що не відповідає суті правопорушення, викладеному у постанові. Неправильна кваліфікація адміністративного правопорушення зумовлює винесення постанови за неналежне порушення. Можливість перекваліфікації дій правопорушника Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачена. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що у діях [PERSON] відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП. Згідно з вимогами статті 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. З урахуванням того, що позивач заперечував при складанні постанови факт керування та факт зупинення його поліцейськими, а відповідач цього не спростував у судовому засіданні, особисто, або наданням відзиву та відповідних доказів, суд дійшов до висновку, що при складенні постанову, поліцейським були порушені вимоги ст. 258 КУпАП. Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Позивачем зазначено, що права йому не роз`яснювалися, було порушено його право на захист, ніхто не дав можливості надати пояснення щодо обставин справи. До того ж його було затримано та доставлено до відділення поліції без оформлення протоколу затримання. Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Абзацом 4 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана: по-перше, встановити склад правопорушення (стаття 9 КУпАП), по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: granted