Рішення адміністративного суду від 2022-10-13 00:00:00+03

27 березня 2022 року о 21 годині 35 хвилин, в м.Костопіль по вул.Коперніка, відносно [PERSON] інспектором СРПП Відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №628909, з якої вбачається, що 27.03.2022, о 21 годині 09 хвилин, у м.Костопіль по вул.Грушевського, водій керував транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1а ПДР та ст.15 Закону України «Про дорожній рух», чим вчинив адміністративне правопорушення, за яке до [PERSON] застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн. за ч.2 ст.126 КУпАП. Не погоджуючись з винесеною постановою [PERSON] звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області із адміністративним позовом до інспектора СРПП відділення поліції №2 Рівненського районного управління поліції Головного управління поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції Попова Ігоря Юрійовича, Головне управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Позов мотивовано тим, що 27.03.2022 о 21:35 год він не міг керувати транспортним засобом Opel Vectra з номерним знаком [NUMBER] , оскільки ним керувала інша особа, а [PERSON] взагалі не отримував посвідчення водія категорії «В» і поліцейський не довів наявність в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає винесену постанову незаконною та просить її скасувати. Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 13.06.2022 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов відповідно до вимог ст.162, 175 КАС України. Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 22.06.2022, за клопотанням позивача, залучено до участі у справі у якості співвідповідача Головне управління Національної поліції в Рівненській області Позивач в судове засідання не з`явився, представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, позов підтримує у повному обсязі. Відповідачами не забезпечено явку повноважного представника в судове засідання, про дату і час судового засідання повідомлялись вчасно та належним чином, правом на подання відзиву на позов не скористались. Відповідно до ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи на підставі наявний у ній доказів, без участі учасників справи та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне. Відповідно до постанови від 27 березня 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №628909 до позивача застосовано адміністративне стягнення на підставі ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зокрема, відповідно до ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом. При цьому судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , 05.09.2019 видане посвідчення водія категорії «А», серії [NUMBER] . Вказана обставина підтверджується листом Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській області (філія ГСЦ МВС) від 06.05.2022 №31/18аз-17-2022. Доказів отримання [PERSON] посвідчення водія категорії «В» суду не надано і судом таких доказів не здобуто. Крім того, із долученої представником позивача копії постанови Костопільського районного суду Рівненської області від 11 липня 2022 року у справі №564/576/22, яка винесена у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно [PERSON] , вбачається, що матеріали справи не містять ні відеозапису який би свідчив про керування [PERSON] автомобілем саме в [ADDRESS] , ні пояснень свідків які можуть підтвердити даний факт, натомість допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] стверджують, що [PERSON] не керував автомобілем, а керував [PERSON] . Крім того, у вказаною постановою суду встановлено, що зважаючи на те, що відсутні достатні докази саме керування [PERSON] транспортним засобом 27 березня 2022 року в 21 год. 10 хв. в м.Костопіль по вул.Грушевського, то і відсутні підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказана постанова суду набрала законної сили 22.07.2022. Відповідно до ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Аналогічною є правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 14.03.2018 року у справі №760/2846/17, адміністративне провадження №К/9901/1018/17. Так, відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно з п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення. З наведених норм слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення. При цьому, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», роз`яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Разом з тим, спірна постанова не містить посилань на будь-які докази, які у визначеному законом порядку підтверджували наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а саме факт керування ним транспортним засобом 27.03.2022 о 21:09 год в м.Костопіль по вул.Грушевського. Більше того, постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 11 липня 2022 року у справі №564/576/22 встановлено, що [PERSON] , 27.03.2022 о 21:10 год, в м.Костопіль по вул.Грушевського не керував транспортним засобом і вказана постанова набрала законної сили, а відтак наведена обставина, в силу вимог ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, не потребує доказування. Відтак, вказаною постановою суду фактично доведено відсутність в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Враховуючи встановлені судом порушення під час розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов переконливого висновку, що винесена 27 березня 2022 року інспектором СРПП Відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №628909 підлягає до скасування, а відтак позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає до задоволення. При цьому суд враховує, що відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов, доводів позивача не спростував. На підставі\~наведеного та\~

Результат розгляду: granted