Рішення адміністративного суду від 2022-07-19 00:00:00+03

[PERSON] звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови здійснити перерахунок та її виплату за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII, з 13.12.2019, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки від 22.02.2021 №21-629вих21, виданої Прокуратурою Львівської області, без обмеження суми пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат; зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ у редакції, що діяла не момент призначення пенсії, тобто на 01.12.2010 та частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII на підставі довідки прокуратури Львівської області від 22.02.2021 №21-629вих21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій з розрахунку 90% із заробітної плати 58240,00 грн; перерахунок та повну виплату провести з 01.02.2021. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо проведення [PERSON] з 01.02.2021 перерахунку та виплати пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки від 22.02.2021 №21-629вих21, виданої Львівською обласною прокуратурою, з обмеженням максимальним розміром пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.02.2021 перерахунок та виплату [PERSON] пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки від 22.02.2021 №21-629вих21, виданої Львівською обласною прокуратурою, без обмеження максимальним розміром пенсії. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 908 грн Не погодившись з таким рішення суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати його і прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулювали ч. 13 та ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1789). Так відповідно до ч. 13 ст 50-1 цього Закону, обчислення (перерахунок) пенсій провадився за матеріалами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Частиною 18 ст. 50-1 Закону № 1789 було передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсій проводився з першого числа місяця, що йде за тим місяцем, в якому настали обставини, що тягнули зміну розміру пенсії. Також, зазначає, що з 14.10.2014 набрав чинності Закон № 1697, а Закон № 1789, зокрема ст. 50-1 (крім ч. 3, ч .4, ч. 6 та ч.11) - втратила чинність. Тому, питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури, в тому числі і позивача, регулює стаття 86 Закону № 1789, де в пункті 20 цієї статті зазначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Водночас, Законом України від 27.03.2014 № 1166-УП «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» XII внесено зміни в ст. 50-1 Закону № 1789, де змінено відсоток з 80 на 70, а Законом України від 28.12.2014 № 76-УІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» змінено відсоток з 70 на 60. Тому, Львівський окружний адміністративний суд при винесенні рішення від 22.07.2021, безпідставно зобов`язав Головне управління здійснити позивачу перерахунок пенсії, виходячи з розміру 90% від суми місячної заробітної плати. Таким чином Рішенням КСУ визначено, що працівникам прокуратури перерахунок пенсії відповідно до Закону № 1697 проводиться, зокрема, у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Крім того, Великою палатою Конституційного Суду України 26.03.2020 прийнято рішення № 6-р/2020 щодо невідповідності Конституції України (неконституційності) окремого положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, а саме, що норми і положення статті 81 Закону № 1697 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 81 Закону № 1697 згідно з указаним Рішення № 6-р/2020 оплата праці прокурорів обласних прокуратур і видача довідок про заробітну плату (грошове забезпечення) для перерахунку пенсій здійснюється з 11.09.2020. Крім того, позивач надав довідку Львівської обласної прокуратури від 28.02.2021 № 21/629вих-21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за нормами, чинними на 11.09.2020 за відповідною (прирівняною) посадою старшого прокурора прокуратури області. Тобто, позивач беручи для обрахунку пенсії збільшену (нову) заробітну плату за відповідною посадою прокурора, безпідставно просить обчислити пенсію у відсотковому розмірі, який був передбачений ст. 50-1 в редакції Закону № 1789 ще до 2011 року. Крім того, ст. 50-1 Закону № 1789 на день звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії втратила чинність, що також не безпідставно не взято до увагу судами першої та апеляційної інстанцій. Крім того, абзацом 6 ч. 15 ст. 86 Закону № 1697 передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Вказана редакція абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону № 1697 викладена внаслідок внесення змін згідно із Законом України від 02.03.2015 року № 213-УПІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213), який набрав чинності з 01.04.2015 року та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911 (далі - Закон №911). Однак, згідно з п. 2 Прикінцевих Положень Закону № 213 порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, стосується саме працюючих пенсіонерів незалежно від часу призначення пенсії. Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону №911 дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються, починаючи з 1 січня 2016 року. Разом з тим, Закон за своїм змістом не є основним (спеціальним) законом у сфері пенсійного забезпечення, а виконує функцію допоміжного закону, яким внесено зміни до різних законодавчих актів, в тому числі, введено окреме положення стосовно тимчасового обмеження пенсії. Вищевказаний закон містить норму, яка передбачає, що визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року. Проте, дана норма стосується призначення пенсій, а не їх перерахунку. Застереження у п. 2 Прикінцевих положень Закону № 911, що обмеження виплати максимального розміру пенсії застосовуються з 1 січня 2016 року, означає, що пенсії, які призначені до 1 січня 2016 року та перевищують встановлений максимум, не можуть бути зменшені. Однак, їх перерахунок має відбуватися у відповідності до правил, передбачених абзацом 6 частини 15 статті 86 Закону № 1697. Законом України від 08.07.2011 року № 3668-УІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі Закон 3668) передбачено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Пункт 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668 не регулює питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 01.10.2011 вона не досягала максимального розміру (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність). Тобто, для осіб, яким призначено пенсію за законодавством, що не передбачало обмеження максимального розміру, законодавець передбачив лише збереження раніше призначеного розміру пенсії. Водночас право на здійснення перерахунку пенсії у розмірі, що перевищує максимально встановлений законом, законодавцем не передбачено. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24.06.2020 у справі № 580/234/19, від 17.09.2020 у справі № 826/11471/18, від 24.09.2020 у справі № 640/5854/19. Крім того, у постанові від 10.12.2020 у справі № 580/492/19 Верховний Суд зазначив, що тлумачення пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VІ в контексті розмежування пенсіонерів на дві категорії: 1) яким пенсія щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 1 жовтня 2011 року і розмір якої перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений Законом № 3668, 2) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 1 жовтня 2011 року, але розмір якої не перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, може призвести до порушення принципів рівності й справедливості, спотворення розуміння сутності обов`язку держави щодо гарантування права застрахованих осіб на пенсію. Виокремлення осіб другої вказаної групи, без застосування до них положень пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668, може призвести до здійснення їм подальших перерахунків (підвищень, індексацій, тощо) пенсій з можливим перевищенням встановленого статтею 2 даного Закону обмеження максимального розміру пенсії, що ставить у нерівне становище з пенсіонерами першої виділеної вище групи. Такий підхід відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» від 06.09.2012 № 5207-УІ вважається непрямою дискримінацією - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними. При цьому, апелянт зазначає, що норми пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668 є лише частиною вказаного нормативно- правового акта, не дублюються іншими актами, встановлюють межі застосування норм інституту «обмеження максимального розміру пенсії» за колом осіб в момент набуття чинності Закону № 3668 та спрямовані на збереження соціальних прав і інтересів в сфері пенсійних відносин, реалізація яких мала місце до набуття вступу в силу даного Закону. Разом з тим, з часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668). Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно- правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку. Зазначені положення Закону № 3668 та абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697 неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань. \~ Судом першої інстанції встановлено, що позивачу з 30.01.2008 призначено пенсію за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ у розмірі 90% заробітної плати. Львівська обласна прокуратура видала позивачу довідку від 22.02.2021 № 21-629/вих21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, про те, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р/2020 та статті 81 Закону України «Про прокуратуру» розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за нормами, чинними станом на 01.01.2021 за відповідною (прирівняною) посадою старшого слідчого прокуратури Львівської області становить 58240,00 грн. Позивач звернувся до відповідача із скаргами від 17.03.2021, 25.03.2021 щодо проведення перерахунку пенсії відповідно до довідки від 22.02.2021 № 21-629/вих21, виданої Львівською обласною прокуратурою. Листом від 14.04.2021 № 4148-3508/Ц-52/8-1300/21 відповідач повідомив позивача про проведення з 01.02.2021 перерахунку пенсії на підставі довідки від 22.02.2021 № 21-629/вих21 у розмірі 60% від середньомісячного заробітку з урахуванням обмеження максимального розміру пенсії відповідно до абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України №1697. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що частина двадцята статті 86 Закону України № 1697-VII, яка регулює порядок перерахунку пенсії, не містить жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку. Таким чином, при перерахунку пенсії позивача відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України № 1697-VII відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 86 Закону України № 1697-VII, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Суд заначив, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках, у редакції, що діяла на момент призначення пенсії, тобто у цьому випадку з розрахунку 90% складових заробітної плати, оскільки при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову, з огляду на наступне. Статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ\~ \~у редакції, чинній до 01.10.2011 року, було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Законом України від 08.07.2011 року №\~ \~\~\~\~3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» \~у\~ \~статтю 50-1 Закону № 1789-ХІІ внесено зміни, відповідно до яких пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі\~ \~\~\~\~види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок\~ \~\~\~\~на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Законом України від 27.03.2014 року № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» у статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у частинах другій і п`ятій цифри « 80» замінено цифрами « 70». Законом України від 28.12.2014 року №\~ \~\~\~\~76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» у статті 50-1 Закону №\~ \~\~\~\~1789-ХІІ\~ \~у частинах другій та п`ятій цифри « 70» замінено цифрами « 60». За правилами частини вісімнадцятої цієї статті (у редакції, чинній до 01.01.2015) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. З 01.01.2015 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України. Водночас 15.07.2015 року набрав чинності\~ \~Закон №\~ \~\~\~\~1697-VII, відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим\~ \~Законом, зокрема,\~ \~Закон №\~ \~\~\~\~1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015. З набранням чинності\~ \~Законом №\~ \~\~\~\~1697-VII\~ \~пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої\~ \~прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Згідно з частиною двадцятою цієї статті призначені працівникам прокуратури\~ \~пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки. Відповідно до частини першої\~ \~статті 58 Конституції України\~ \~закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той\~ \~закон, під час дії якого вони настали. Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту\~ \~статті 58 Конституції України, викладеними у\~ \~рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 року № 1-зп, від 09.02.1999 року № 1-рп/99, від 05.04.2001 року № 3-рп/2001, від 13.03.2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той\~ \~закон\~ \~або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія\~ \~закону\~ \~та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим\~ \~законом\~ \~або іншим нормативно-правовим актом. Ураховуючи наведене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності\~ \~Законом №\~ \~\~\~\~1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього\~ \~Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії,\~ \~Закон №\~ \~\~\~\~1697-VII\~ \~не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми\~ \~Закону №\~ \~\~\~\~1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами. Такий правовий висновок узгоджується з покладеним в основу\~ \~Закону №\~ \~\~\~\~1697-VII\~ \~принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів. Ураховуючи наведене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності\~ \~Законом №\~ \~\~\~\~1697-VII\~ \~порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього\~ \~Закону\~ \~та тими, яким вона була призначена відповідно до\~ \~Закону №\~ \~\~\~\~1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону №\~ \~\~\~\~1697-VII. У\~ \~рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 року № 5-р/2018\~ \~зазначено, що положення частини першої\~ \~статті 22 Конституції України\~ \~необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності. Колегія суддів Верховного Суду при розгляді справи №580/5962/20 (постанова від 21.12.2021 року) відступила від висновку, викладеного, зокрема у постанові Верховного Суду від 10.09.2021 у справі №\~ \~\~\~\~580/5238/20 у подібних правовідносинах, та сформувала правовий висновок, відповідно до якого до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності\~ \~Законом №\~ \~\~\~\~1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього\~ \~Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії\~ \~стаття 50-1 Закону №\~ \~\~\~\~1789-ХІІ\~ \~відповідно до пункту 3\~ \~Прикінцевих положень Закону №\~ \~\~\~\~1697-VII\~ \~у частині перерахунку пенсії втратила чинність. З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої\~ \~статті 86 Закону №\~ \~\~\~\~1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати. Отже, позовні вимоги [PERSON] у частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. З приводу позовних вимог щодо здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром, колегія суддів зазначає наступне. За змістом\~ \~статті 2 Закону №\~ \~\~\~\~3668-VI\~ \~(який набрав чинності 1 жовтня 2011 року) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до\~ \~Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим\~ \~Законом\~ \~було внесено зміни до\~ \~статті 50-1 Закону №\~ \~\~\~\~1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції. При цьому абзацом першим пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №\~ \~\~\~\~3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим\~ \~Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим\~ \~Законом\~ \~і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим\~ \~Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої\~ \~статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування\~ \~та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом. Положення пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням\~ \~Закону № 3668-VI\~ \~стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим\~ \~Законом\~ \~перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень. Закон № 1789-ХІІ\~ \~утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності\~ \~Законом № 1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Ураховуючи наведене, з моменту набрання чинності\~ \~Законом № 1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього\~ \~Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром. Колегія суддів Верховного Суду при розгляді справи №580/5962/20 (постанова від 21.12.2021 року) також відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №\~ \~\~\~\~589/3997/16-а у подібних правовідносинах та сформувала правовий висновок, відповідно до якого пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №\~ \~\~\~\~3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим\~ \~Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності\~ \~Законом №\~ \~\~\~\~3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим\~ \~Законом\~ \~перевищував максимальний розмір.\~ \~Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених\~ \~статтею 50-1 Закону №\~ \~\~\~\~1789-ХІІ, а з 14.10.2014 року - абзацом шостим частини п`ятнадцятої\~ \~статті 86 Закону №\~ \~\~\~\~1697-VII. З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої\~ \~статті 86 Закону №\~ \~\~\~\~1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Отже, позовні вимоги [PERSON] у частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Окрім того, необхідно зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював позицію щодо можливості встановлення обмежень розміру соціальних виплат. Так, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 26.12.2011 року №\~ \~\~\~\~20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави. Окрім того, аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що, неодноразово висловлюючи правову позицію щодо можливості обмеження розміру соціальних виплат, ЄСПЛ, не заперечуючи право держав зменшувати такий розмір, не сформулював правової позиції щодо достатнього розміру таких соціальних виплат, підкреслюючи водночас необхідність забезпечення прозорості, недискримінаційного характеру відповідних змін, не покладення надмірного тягаря на заявників внаслідок такого втручання держави. Така практика свідчить про достатньо широке «поле» для розсуду, яке ЄСПЛ залишає державам у питаннях соціального забезпечення. Наведене свідчить про те, що ЄСПЛ визнає можливість того, що виплати соціального страхування можуть бути зменшені або припинені, однак, розглядаючи питання відповідності таких дій, у кожній конкретній справі ураховує всі відповідні обставини справи і з`ясовує: чи було законним таке втручання, чи переслідувало легітимну мету таке втручання та чи не поклало таке втручання надмірний тягар на особу, якої це стосується. За аналогічних обставин ЄСПЛ не констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції (справа Valkov and Others v. Bulgaria\~ \~(заява №\~ \~\~\~\~2033/04); справа Khoniakina v. Georgia (заява №\~ \~\~\~\~17767/08)). Хоча виплати соціального страхування є «майном» у розумінні статті 1 Першого протоколу до\~ \~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, однак обмеження максимальним розміром пенсій працівникам прокуратури не може вважатися порушенням їх права володіння цим майном, оскільки такі здійснені державою шляхом введення нових законодавчих положень з метою регулювання політики соціального забезпечення. Встановлені обмеження не є непропорційними та не призводять до порушення сутності пенсійних прав. Водночас розмір пенсії працівників прокуратури, з урахуванням встановлених обмежень максимальною сумою, залишається вищим середньомісячного розміру пенсії в Україні. Тобто, встановлення максимального розміру пенсії для працівників прокуратури не поставило їх у невигідне становище, оскільки їх право на соціальне забезпечення було за ними збережене, вони не були позбавлені своїх засобів для існування і не були піддані ризикові недостатності таких засобів для життя. Тому встановлення максимального розміру пенсії не можна вважати таким, що поклало на працівників прокуратури надмірний чи непропорційний тягар, чи порушило їх право на мирне володіння своїм майном. При цьому, таке обмеження не є дискримінаційним, оскільки стосується не лише працівників прокуратури, а й інших категорій пенсіонерів, зокрема поширюється на пенсії,\~ \~призначені відповідно до\~ \~Митного кодексу України,\~ \~законів України «Про державну службу», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення». З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення в частині задоволення позову підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні цих вимог, у решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Результат розгляду: partial