Рішення адміністративного суду від 2023-06-13 00:00:00+03

Товариство з обмеженою відповідальністю "Негабарит- Сервіс" у жовтні 2022 року звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 12 вересня 2021 року форми Р №0029480701 , №0029490701 та від 20 вересня 2022 року форми «ПС» №0031850705. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що результати перевірки не повинні братися до уваги, оскільки проведення перевірки було незаконним. Вказує на те, що пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХПодаткового кодексу України(далі-ПК України) встановлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби. Оскільки карантин на даний час продовжено, тому відповідач протиправно прийняв наказ від 26.03.2021 №998 про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ"Негабарит-Сервіс". Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2023 року у задоволенні позову відмовлено. Не погодившись з ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що Кабінет Міністрів України не наділений повноваженнями щодо відновлення проведення податкових перевірок або скорочення строку дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, позаяк мораторій встановлено нормативно-правовим актом, який має вищу юридичну силу та зміни до якого вносяться виключно шляхом внесення змін саме до цього Кодексу. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ТОВ «Негабарит-Сервіс`зареєстроване 19.12.2011 Ковельською районною державною адміністрацією Волинської області як юридична особа, код ЄДРПОУ: 37707423 та знаходиться за адресою: 45034, Волинська область, смт. Люблинець, вулиця Заводська, будинок 7А. На підставі пунктів 77.1, 77.4 статті 77 ПК України та відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання на 2021 рік на підставі наказувід 26.03.2021 №998 ГУ ДПС у Волинській області проведена виїзна планова документальна перевірка ТзОВ «Негабарит- Сервіс з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2020, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки. Про проведення перевірки ТОВ"Негабарит-Сервіс" проінформоване повідомленням від 26.03.2021 №176 та вищенаведеним наказом, які вручені платнику податків 29.03.2021. Крім того, копію вказаного наказу вручено головному бухгалтеру ТОВ "Негабарит-Сервіс" Степанюк Т.В. під розписку 08.04.2021 та ознайомлено із направленнями на проведення перевірки. Наказом від 07 травня 2021 року №1361 "Про продовження терміну проведення документальної планової виїзної перевірки ТзОВ "Негабарит-Сервіс" продовжено термін проведення документальної планової виїзної перевірки ТpОВ "Негабарит-Сервіс", призначеної згідно наказу ГУ ДПС у Волинській області від 26.03.2021 №998 на 10 робочих днів з 11.05.2021. Копію вказаного наказу 11.05.2021 отримала головний бухгалтер ТОВ "Негабарит-Сервіс". Перевірку проведено з відома та в присутності директора та головного бухгалтера ТОВ "Негабарит-Сервіс". Перевірка проводилась з 08.04.2021 по 24.05.2021, за наслідками якої був складений акт від 31.05.2021 №4488/07-11/37707423, яким встановлено порушення: -пункту 44.2 статті 44, пункту 134.1 статті 134 ПК України, статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999, Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затверджено Наказом Міністерства фінансів України 30.11.1999, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.12.1999 за №893/4186 (зі змінами та доповненнями), пунктів 12. 2.1, 2.4, 2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 №168/704, пунктів 3, 6 розділу III Наказу Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73 про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», пунктів 6, 7, 10, 15, 16 П(с)БО 16 «Витрати» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19.01. 2000 за №27/4248 сумі 1241225,00 грн, в т. ч. за 1 квартал 2017 року в сумі 272 859,00 грн, за 2 квартал 2017 року в сумі 285 720,00 грн, за 3 квартал 2017 року в сумі 289151,00 грн, за 4 квартал 2017 року в сумі 285151,00 грн, за 1 квартал 2018 в сумі 36000,00 грн, за 2 квартал 2018 в сумі 36 000,00 грн, за 3 квартал 2018 в сумі 36 000,00 грн, за 1 квартал 2020 в сумі 159,00 грн, за 2 квартал 2020 в сумі 118,00 грн, за 3 квартал в сумі 59,00 грн; -пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.3, 198.5, 198.6. статті 198, пункту 201.10 статті 201 ПК України внаслідок чого завищено суму податку на додану вартість, що підлягала бюджетному відшкодуванню та відшкодовано на поточний рахунок платника у банку всього в сумі 7241,00 грн, в т.ч. червень 2020 в сумі 1140,00 грн, за липень 2020 на суму 6101,00 грн в результаті порушень відображених у пункті 3.122 даного акту перевірки, та завищено залишок від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту з ПДВ у наступному звітному періоді всього в сумі 23042,00 грн., в т.ч. за грудень 2020 в сумі 23042,00 грн; -пункту 201.10 статті 201 ПК України; -підпункт «б» пункту 176.2 статті 176 ПК України та підпункту 3.1 пункту 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 за №111/6556, у результаті чого з недостовірними відомостями (не в повному обсязі, з помилками) подані до податкового органу податкові розрахунки за формою 1дФ за IV кварталі 2017 року та 1 квартал 2019 року; -статті 13 Закону України від 21.06.2018 №247З-VIII «Про валюту і валютні операції» в частині несвоєчасного надходження валютної виручки по контракту №33 від 13.06.2017 укладеного з нерезидентом «РFАFF SntemationalGmЬН» (Німеччина); - пункту 22.1 статті 22, пункту 63.3 статті 63 ПК України та пункту 8.4 розділу VIII Порядок обліку платників податків і зборів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 09 грудня 2011 №1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22.04.2014 №462), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.05.2014 за №503/5280 (далі - Порядок №1588), оскільки ТзОВ «Негабарит Сервіс» у період з 01.01.2017 по 31.12.2020 не подано Повідомлення за формою №20-ОПП додаток 11 до Порядку №1588), щодо наявності (на умовах права власності) у підприємства 105 одиниць рухомого майна та щодо наявності (на умовах договору оренди) у підприємства 4 одиниць нерухомого майна, яке використовується у господарській діяльності. На підставі вищезазначеного акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області з урахуванням рішення Державної податкової служби України від 07.09.2022 винесено оскаржувані податкові повідомлення - рішення: від 20.09.2022 №0031850705, яким за платежем адміністративні штрафи та інші санкції (надходженням коштів контроль за справлянням яких закріплено за ГУ) застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 110160,00грн; - від 12.09.2021 №0029480701, яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальній сумі 7965,10 грн, в тому числі: 7241,00 грн -за податковими зобов`язаннями та 724,10 грн -за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); - від 12.09.2021 року № 00294990701, яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в загальній сумі 136523З,90 грн, в тому числі: 1241225,00 грн. - за податковими зобов`язаннями та 124008,90 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами). Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з позовом. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого законом покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, доведено обґрунтованість прийняття податкових повідомлень-рішень від 12 вересня 2021 року форми «Р» №0029480701, №0029490701та від 20.09.2022 форми «РС» №0031850705.При цьому, на думку суду, позивачем у ході судового розгляду не надано належних та достатніх доказів, які спростовували б висновки відповідача щодо порушення ТОВ«Негабарит-Сервіс» вимог податкового законодавства. Статтею 19 Конституції України зокрема передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пунктом 1.1 статті 1 ПК України визначено, що платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України. Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення. Згідно з пунктом 77.4 статті 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки. Відповідно до пунктів 77.6-77.9 статті 77 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу. Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу. Згідно з пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України (в редакції на момент винесення наказу) установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу. Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, протягом 10 календарних днів з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом. На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу. Тобто, вимоги пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України пов`язані та прямо відсилають до актів Кабінету Міністрів України, на підставі яких завершується дія карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2» від 9 грудня 2020 року № 1236 установлено з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року на території України карантин. Отже, Кабінетом Міністрів України на момент прийняття спірного наказу не приймалось рішення про завершення дії карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а відтак діяв мораторій на проведення документальних планових перевірок платників податків. Відповідно до вимог пункту 4 розділу II Закону України від 17 вересня 2020 року №909- IX «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік»» на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненнюі поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи. На підставі цієї норми Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №89 від 03 лютого 2021 року «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірки» якою було скорочено строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб: тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 р. та не були завершеними; документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та/або 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, суб`єктів господарювання реального сектору економіки, які сформували податковий кредит за рахунок оформлення ризикових операцій з придбання товарів/послуг (із переліку ризикових платників податків, визначених у межах роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування оприлюднених у засобах масової інформації фактів можливих корупційних дій посадових осіб органів державної влади, які призвели до значних втрат дохідної частини Державногобюджету України, утвореної відповідно до Постанови Верховної Ради України від 24 квітня 2020 року №568-ІХ); документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.12, 78.1.14, 78.1.15, 78.1.16 пункту 78.1 статті 78 Кодексу. Водночас, мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України (в редакції на момент винесення спірного наказу) та вказана норма в частині обмежень на проведення планових перевірок, була чинною, її дія не зупинялась. Відповідно до пункту 2.1 статті 2 ПК України, зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу. Тобто, зміна приписів ПК України здійснюється виключно законами про внесення змін до Кодексу, відповідно зміна строків, дії мораторію може бути здійснення виключно шляхом прямого внесення змін до Податкового кодексу України. Відповідно до пункту 5.2 статті 5 ПК України, у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу. За загальним правилом вирішення колізій, передбаченим частиною третьою статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України. Відповідно, за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у Податковому кодексу України, з одного боку і в постанові Кабінету Міністрів України з іншого боку - застосуванню підлягають положення і правила саме Податкового кодексу України. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі №420/12859/21. У свою чергу, суд зазначає, що реалізація відповідних функцій у визначеній сфері щодо призначення перевірок не є безмежною. Такими функціями контролюючий орган наділений законодавчо на постійній основі, однак реалізація таких функцій певним чином обмежена законодавством. Тобто, не у будь-якому випадку за наявності компетенції на проведення перевірки, перевірка може бути призначена. Зважаючи на викладене та беручи до уваги відсутність в наказі будь-яких посилань на отриману відповідачем в установленому порядку інформацію про факти, які б свідчили про можливі порушення позивачем законодавства, враховуючи, що наведені в наказі підстави проведення перевірки в ході розгляду справи не підтвердилися та не були доведені відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, суд дійшов висновку, що призначення та проведення фактичної перевірки щодо позивача було здійснено протиправно. Отже, за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про те, що допущені контролюючим органом порушення вимог закону щодо призначення та проведення фактичної перевірки призводять до відсутності правових наслідків такої. Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що за практикою Верховного Суду встановлені обставини щодо неправомірності проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої й було прийнято спірні рішення, є достатніми для висновку про їх протиправність, через що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустився помилки в частині застосування норм матеріального та процесуального права, а тому дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову. За таких обставин колегія суддів вважає правильним скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідно до частини 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору: при поданні позову в розмірі 22250,39 грн, при поданні апеляційної скарги 33376,50 грн.

Результат розгляду: granted