Рішення адміністративного суду від 2022-06-14 00:00:00+03

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. В січні 2022 року [PERSON] звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив: 1.1. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду Хмельницькій області в призначенні пенсії [PERSON] за вислугою років згідно п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" відповідно до вислуги, яка становить 26 років 03 місяців та 20 днів; 1.2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду Хмельницькій області призначити [PERSON] пенсію за вислугу років згідно п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" призначивши пенсію в розмірі передбаченому п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з часу настання права на таку пенсію, а саме з 01.11.2021, здійснивши нарахування та виплату пенсії. 2. В обгрунтування позовних вимог вказав, що 18.11.2021 Головне управління ДФС у Хмельницькій області направило відповідачу Подання про призначення пенсії позивачу у відповідності до вимог п. 12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з відповідним пакетом документів. 19.12.2021 Головне управління Пенсійного фонду у Хмельницькій області повідомило, що подання про призначення пенсії [PERSON] повертається, при цьому зазначило, що календарна вислуга років [PERSON] складає 21 рік 08 місяців 00 днів, та з урахуванням того, що позивач не досяг 45-річного віку, підстав для призначення пенсії за вислугу років немає. Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у зарахуванні вислуги пільговому обчисленні та призначення пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом. КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 3. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 березня 2022 року адміністративний позов задоволено. 3.1. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в призначенні пенсії за вислугу років [PERSON] згідно п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" відповідно до вислуги, яка становить 26 років 03 місяців 20 днів. 3.2. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області призначити [PERSON] пенсію за вислугу років згідно п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з 12.10.2021 з врахуванням вислуги, яка становить 26 років 03 місяців 20 днів, та провести відповідну виплату пенсії. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ 4. Апелянт ГУ ПФУ в Хмельницькій області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. 5. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що згідно подання Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області, загальний страховий стаж позивача для призначення пенсії станом на 11.10.2021 складає: 21 рік 08 місяців 00 днів, з урахуванням пільгової служби - 26 років 05 місяці 28 днів, загальний трудовий стаж - 26 років 03 місяці 20 днів. При цьому, статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 (в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-УІ від 08.07.2011 - чинна з 01.10.2011) визначено умови призначення пенсій за вислугу років, зокрема, п. а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; .... з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. 6. Таким чином з 01 жовтня 2011 пункт «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ поширює свою дію лише на осіб, які мають календарну вислугу року, яку заборонено обраховувати у будь-якому пільговому обчисленні (законодавець розмежував такі поняття як «вислуга років» та «календарна вислуга років»). Враховуючи норми Закону № 2262-ХІІ та те, що підстав для призначення позивачу пенсії за вислугу років у головного управління немає, подання та документи, які направлені з Головного управління ДФС у Хмельницькій області для призначенні пенсії згідно Закону № 2262-ХІІ, головним управління повернуто до уповноваженого структурного підрозділу. ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 7. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Згідно витягу з наказу Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області від 11.10.2021 № 121-о, позивача звільнено з податкової міліції ДФС у запас з 11.10.2021. 8. 01.12.2021 до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з Державної фіскальної служби України надійшли подання та документи для призначення [PERSON] пенсії за вислугу років. 9. Однак, листом від 19.12.2021 відповідач повернув Головному управлінню Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області подання та документи, надані для прийняття рішення щодо призначення пенсії позивачу. ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ 10. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 11. Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службіє Закон N 2262-XII. 12. Пунктом "б" статті 1-2 Закону N 2262-XII передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту. 13. Відповідно до пункту "а" частини першої статті 12 Закону N 2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. 14. Відповідно до пункту "а" частини першої статті 13 Закону N 2262-XII пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони за віком чи через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. 15. Нормами статті 17-1 Закону N 2262-XII визначено, що порядок обчислення вислуги років встановлюється Кабінетом Міністрів України. ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ 16. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги колегія суддів враховує наступне. 17. Постановою КМ України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" визначено, зокрема, військовослужбовцям. Ця постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах. 18. У постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 03.03.2021 №805/3923/18-а (провадження №К/9901/134/19), викладено позицію, яку суд першої інстанції враховує у цій справі. 19. У постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 03.03.2021 №805/3923/18-а (провадження №К/9901/134/19) вказано: "9.13. Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон N2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою N 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.". 20. Крім цього, щодо календарної вислуги років, Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі №480/4241/18 (провадження №К/9901/15011/19) ствердив: "Статтею 1 Закону №2262-ХІІ передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Таким чином, Закон №2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи. Визначення у Законі №2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги. Таким чином, передбачена Законом №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). В свою чергу, передбачені статтею 17 - 1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років. При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахувся до суду з цим позовом. 22. Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 07.02.2012 року № 3-1 (далі - Порядок №3-1) визначено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи). 23. Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протиправно відмовило позивачу в призначенні пенсії за вислугою років згідно п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" відповідно до вислуги, яка становить 26 років 03 місяців 20 днів. Як наслідок, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області призначити [PERSON] пенсію за вислугу років згідно п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з 12.10.2021 з дня виникнення права на пенсію. 24. Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення. V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ. 25. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 26. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 27. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 28. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає. 29. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Результат розгляду: denied