Рішення адміністративного суду від 2022-03-22 00:00:00+02

31 травня 2021 року [PERSON] звернулася до адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Херсонській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління від 24.02.2021 року №188 про утримання надмірно виплачених сум пенсії. Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року адміністративний позов [PERSON] був задоволений повністю. Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням ГУ ПФУ в Херсонській області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі. В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначив, що згідно до статті 1212 ЦК України безпідставно набуте майно підлягає поверненню потерпілому. Позивач надіслала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження. Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, [PERSON] перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області з 01.03.1995 року та отримує пенсію зі зменшенням пенсійного віку як потерпіла особа від наслідків аварії на ЧАЕС, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". На виконання наказу Пенсійного фонду України від 12.10.2018 №169 "Про проведення інвентаризації пенсійних справ" та відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 03.09.2018 №19-1 "Про проведення інвентаризації пенсійних справ", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.09.2018 за №1077/32529, затверджено наказ ГУ ПФУ в Херсонській області від 17.10.2018 за № 41 щодо перевірки на наявність необхідних документів у пенсійній справі, правильність обчислення розміру пенсійних виплат. Під час проведення звірки щодо [PERSON] спеціалістами ГУ ПФУ в Херсонській області здійснено перевірку відповідності змісту довідки про заробітну плату первинним документам та встановлено розбіжність між даними первинних документів (особові рахунки) із даними довідки про заробітну плату за період з 01.04.1993 по 31.12.1994, про що складено відповідну довідку від 26.12.2019 року №2429/1-23 (а.с. 40 зв., 41). Колективним підприємством "Херсонський техно - торгівельний центр "Електрон" надана нова довідка про заробітну плату за період роботи з 01.04.1993 по 31.03.1995 (від 26.12.2019 №36), на підставі якої проведено перерахунок пенсії [PERSON] 24 лютого 2021 року ГУ ПФУ в Херсонській області прийняло рішення про утримання з [PERSON] надміру виплачених сум пенсії у сумі 8831,96 грн. у зв`язку з коригуванням заробітної плати згідно акту перевірки від 26.12.2019 року № 2429/1-23 (а.с. 14). Не погодившись з вказаним рішенням [PERSON] звернула ся до суду з даним позовом про його скасування. Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оспорюване рішення про утримання надміру сплачених сум пенсій суд першої інстанції виходив з того, що пенсійний орган не довів належними та допустимими доказами того факту, що переплата пенсії позивача виникла внаслідок зловживань з її боку. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. Приписами частини другої статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При розгляді спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди повинні перевіряти їх на відповідність того, чи прийняті (вчинені) вони з дотриманням усіх вимог, визначених частиною другою статті 2 КАС України. Згідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Так, відповідно до вимог частини першої статті 50 Закону України 09.07.2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку Відповідно до пункту 1 частини першої статті 49 Закону №1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості. Відповідно до статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Статтею 103 Закону №1788-ХІІ передбачено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 №6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 за №374/7695. Згідно із вимогами пункту 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до статті 103 Закону №1788-ХІІ у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім`ї тощо. Аналіз зазначених норм Закону №1058-ІV, Закону №1788-ХІІ та Порядку №6-4 дає підстави для висновку, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Таким чином, діючим законодавством визначаються дві самостійні підстави для відшкодування зайво сплаченої пенсії, кожна з яких визначає суб`єкта, на якого покладається такий обов`язок в залежності від того, хто із цих суб`єктів вчинив відповідні дії, що призвели до такої зайвої сплати. У випадку зловживань з боку пенсіонера - обов`язок відшкодування може бути покладений на нього, а у випадку подання недостовірних відомостей страхувальником - обов`язок відшкодування зайвих виплат покладається на цього страхувальника При цьому відповідальність може бути покладена на громадянина на підставі частини першої статті 103 Закону №1788-ХІІ виключно в наслідок зловживання з боку пенсіонера. В силу положень частини другої статті 77 КАС України обов`язок доведення факту зловживання з боку пенсіонера, тобто вчинення дій свідомо, активно та навмисно з боку пенсіонера, які призвели до надмірної виплати йому пенсії, покладено на пенсійний орган. Як вбачається з матеріалів справи, підставою для утримання з позивача надмірно виплачених коштів є розбіжність між даними первинних документів (особові рахунки) із даними довідки про заробітну плату за період з 01.04.1993 по 31.12.1994. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не було доведено суду, що дані розбіжності сталися з вини позивача, відповідно, і не доведено обставин, за яких допускається стягнення з пенсіонера зайво виплачених сум пенсій. Таким чином, наявні підстави для задоволення адміністративного позову [PERSON] . Доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують та є тотожними заперечень до адміністративного позову, факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні справи. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Відтак, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Результат розгляду: denied