Рішення адміністративного суду від 2023-08-23 00:00:00+03

Позивач [PERSON] 16.01.2023 року звернувся до суду з позовом до відповідача Департаменту патрульної поліції, у якій просить визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції \~\~щодо не нарахування та невиплати на користь [PERSON] \~грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 16.01.2016 року по 31.12.2017 року \~та індексації грошового забезпечення за період з 16.01.2016 року по 31.10.2017 року ; зобов`язати відповідача \~нарахувати та сплатити на користь [PERSON] \~за період з 16.01.2016 року по 31.12.2017 року невиплачене грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час, за період з 16.01.2016 року по 31.10.2017 року заборгованість з індексації грошового забезпечення. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем не виплачено позивачу за вищезазначений період часу грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час та індексацію грошового забезпечення , що є порушенням Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських. У відзиві на позов відповідач зазначає про безпідставність заявлених позивачем вимог та просить в позові відмовити. Рішенням\~ Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2023 року позов задоволено. Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить\~ постанову скасувати з підстав порушення судом норм матеріального права, що призвело до прийняття неправомірного рішення, та відмовити в задоволенні позову. У скарзі зазначає\~ про відсутність доказів несення позивачем служби у нічний час, а також те, що позивачем пропущено строк звернення до суду, а судом невірно надано оцінку таким доводам відповідача. Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надійшов. Суд апеляційної інстанції розглядає справу на підставі ст.311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, яких достатньо для прийняття рішення за апеляційною скаргою відповідача. Перевірка рішення суду судом апеляційної інстанції здійснюється в межах доводів апеляційної скарги відповідача, як це передбачено\~ ст.308 КАС України. Із матеріалів справи вбачається, що позивач з 16.01.2016 року проходить службу \~\~на посаді інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції. З листа відповідача від 20.07.2021 року вбачається, що доплату позивачу за службу в нічний час здійснено за період з січня 2018 року по липень 2021 року, підстави для нарахування доплати за службу в нічний час за період з 16.01.2016 року по 31.12.2017 року а також індексації грошового забезпечення за період з 16.01.2016 року по 31.10.2017 року відсутні. Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду із відповідним позовом. Суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного. Згідно норм КАС України вирішення питання щодо застосування строків звернення до адміністративного суду передує вирішенню спору по суті, разом з тим вказане питання судом першої інстанції не розглянуто. Згідно позовної заяви спірні правовідносини виникли у зв`язку з порушенням відповідачем вимог чинного законодавства при нарахуванні \~позивачу доплати\~ за несення служби\~ в нічний час за період 16.01.2016 року по 31.12.2017 року, а також індексації грошового забезпечення за період з 16.01.2016 року по 31.10.2017 року. За характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження і звільнення з публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів. Строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у\~ ст. 122 КАС України\~ і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою. Оскільки порядок і строки звернення до суду із позовом щодо виплати сум грошового забезпечення не передбачені Законом України від 20.12.1991 року №2011-Х11 «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», але встановлені нормами КЗпП України, які підлягають застосуванню згідно правових висновків Верховного Суду по справам\~ №340/184/19 від 26.11.2019 року, №280/9017/20 від 12.05.2022 року, позивач має право на звернення до суду із позовом відповідно до приписів ч. 2 ст. 233 КЗпП в редакції Закону України № 2352 від 19.07.2022 року, яка передбачає, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (ст. 116 КЗпП). Відповідно до ч.2\~ ст.233 КЗпП України\~ (у редакції, яка діяла до 19.07.2022 року) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник мав право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Разом з тим, 19.07.2022 року набув чинності\~ Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 року № 2352-IX, яким внесено зміни до діючого законодавства про працю, зокрема змін зазнали норми законодавства щодо порядку звернення громадян до суду у разі виникнення трудових спорів в частині строків таких звернень. Частини перша та друга\~ ст.233 КЗпП України\~ викладені у наступній редакції: ч.1 - працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті; ч.2- із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (ст. 116). В силу викладеного встановлений у\~ ст. 233 КЗпП України\~ строк звернення до суду є скороченим строком позовної давності, в межах якого працівник (ч. 1 вказаної статті) та звільнений працівник (ч. 2 вказаної статті) може звернутися до суду з вимогою про вирішення трудового спору. Як свідчать встановлені обставини справи, позивач працював в органах поліції з 16.01.2016 року по день звернення до суду 16.01.2023 року, та \~вважає, що відповідач не здійснив йому виплату належної суми\~ грошового забезпечення\~ за службу в нічний час за період з 16.01.2016 року по 31.12.2017 року, та індексацію грошового забезпечення за період з 16.01.2016 року по 31.10.2017 року. Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що визначений ч. 5\~ ст. 122 КАС України перебіг строку звернення до суду з цим позовом слід обраховувати саме з 19.07.2022 року. Позивачем не заперечується, що до\~ суду з позовною заявою він звернувся \~\~16.01.2023 року, а отже з пропуском місячного строку, що\~ визначений ч. 5\~ ст. 122 КАС України. Приписами ч.3\~ ст. 123 КАС України\~ передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Відповідно до п. 8 ч. 1\~ ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених ч.3,4\~ ст. 123 цього Кодексу. Суд апеляційної інстанції зауважує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно ст.\~ 238,\~ 240\~ цього\~ Кодексу\~ (ч. 1\~ ст. 319 КАС України). Оскільки позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом та не навів поважних причин, які перешкоджали йому реалізувати право на звернення до суду в межах визначеного процесуального строку, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позовні вимоги - \~залишенню без розгляду.

Результат розгляду: partial