Рішення адміністративного суду від 2022-01-19 00:00:00+02

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ Підприємство об`єднання громадян «Агробезпека» (далі позивач, ПОГ «Агробезпека») звернулось до суду з позовом, в якому просило: - визнати протиправними та скасувати рішення від 13.05.2021 № 2650125/36363480, № 2650123/36363480, № 2650126/36363480 регіональної комісії відповідача-1 про відмову в реєстрації позивачу податкових накладних від 02.12.2020 № 1 на загальну суму 320 850 грн, в т.ч. ПДВ - 53 475 грн; від 30.11.2020 № 4 на загальну суму 310 500 грн, в т.ч. ПДВ - 51 750 грн; від 31.12.2020 № 1 на загальну суму 320 850 грн, в т.ч. ПДВ - 53 475 грн; - зобов`язати відповідача-2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні 02.12.2020 № 1 на загальну суму 320 850 грн, в т.ч. ПДВ - 53 475 грн; податкової накладної від 30.11.2020 № 4 на загальну суму 310 500 грн, в т.ч. ПДВ - 51 750 грн; від 31.12.2020 № 1 на загальну суму 320 850 грн, в т.ч. ПДВ - 53 475 грн, подані позивачем днем їх надсилання. Також просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 7 вересня 2021 року у задоволенні позову відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю. В обґрунтування скарги зазначив, що, на його думку, судом не надано оцінку письмовим доказам, не вказано, що саме позбавляє наданий пакет документів статусу первинних документів. Також зазначає, що в оскаржених рішеннях відповідача-1 не було підкреслено жодного документу, який мав бути наданий позивачем контролюючому органу. Вважає, що відповідач-1 без обґрунтування та безпідставно виніс оскаржені рішення, а суд прийняв доводи відповідачів та визнав їх правомірними, чим порушив ст. 242 КАС України. Додатково зазначає, що в жодному нормативному акті не встановлено, що при проведенні процедури реєстрації податкових накладних підлягають дослідженню та аналізу обставини здійснення господарських операцій, їх реальність, тобто, приймаючи рішення про реєстрацію податкових накладних, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Вважає, що змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядку проведення якої визначено нормами ПК України, однак судом це також проігноровано. У відзиві (запереченнях) на апеляційну скаргу відповідач-1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ Підприємство об`єднання громадян «Агробезпека» зареєстровано юридичною особою приватного права 23.03.2009 та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області як платник податку на додану вартість з 13.02.2010 (т. № 1, а.с. 83-89) Основним видом діяльності позивача згідно КВЕД є 80.10 Діяльність приватних охоронних служб. 19.05.2020 Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення № 21548 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, а саме п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, оскільки наявна податкова інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції (зазначено в додатках), проте додатки в матеріалах справи відсутні. (т. № 2 а.с. 28) Позивачем 26.11.2020, 15.12.2020 та 13.01.2021 засобами електронного зв`язку надіслано на реєстрацію податкові накладні на реалізацію ТОВ «Аульська хлоропереливна станція» охоронних послуг, а саме: -\~ \~\~\~\~від 02.11.2020 № 1 на реалізацію охоронних послуг за жовтень 2020 року на загальну суму 320\~ 850 грн, в т.ч. ПДВ - 53\~ 475 грн (т. № 1, а.с. 9); -\~ \~\~від 30.11.2020 № 4 на реалізацію охоронних послуг за листопад 2020 року на загальну суму 310\~ 500 грн, в т.ч. ПДВ - 51 750 грн (т. № 1, а.с. 91); -\~ \~\~від 31.12.2020 № 1 на реалізацію охоронних послуг за грудень 2020 року на загальну суму 320\~ 850 грн, в т.ч. ПДВ - 53 475 грн (т. № 1, а.с. 176). Відповідно до квитанцій від 26.11.2020, 15.12.2020 та 13.01.2021 зазначені податкові накладні були прийняті, проте їх реєстрацію зупинено з підстав того, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в ЄРПН, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у кожній податковій накладній. (т. № 1, а.с. 10-11, 92-93, 177-178) 07.05.2021 позивачем до Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення надіслано повідомлення № 2, № 3, № 4 з листами-поясненнями та доданими копіями документів на підтвердження реальності господарських операцій. (т. № 1, а.с. 12-38, 94-120, 179-205) Проте, Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення від 13.05.2021 № 2650125/36363480, № 2650123/36363480, № 2650126/36363480, якими відмовлено в реєстрації спірних податкових накладних. (т. № 1, а.с. 39-40, 121-122, 206-207) Підставою для відмови у реєстрації податкових накладних в оскаржених рішеннях зазначено про ненадання платником податку копій документів: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції. У графі Додаткова інформація зазначено відсутні документи та інформація щодо найманих працівників, які задіяні в послугах з охорони. Позивач оскаржив рішення про відмову в реєстрації податкових накладних до ДПС України, рішеннями якої від 28.05.2021 № 24023/36363480/2, № 24024/36363480/2, № 24023/36363480/2 залишено скаргу без задоволення, а рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін. (т. № 1, а.с. 47, 129, 214) Не погоджуючись з рішеннями про відмову у реєстрації податкових накладних, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не підтверджено жодними документами інформацію щодо найманих працівників, які задіяні в послугах з охорони. Суд першої інстанції зазначив, що платник податків зобов`язаний складати встановлені законодавством первинні документи на підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних/розрахунку коригування. Суд дійшов висновку, що оскаржені рішення про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних є обґрунтованими та правомірними, оскільки позивачем не підтверджено інформацію щодо найманих працівників, які задіяні в послугах з охорони, а тому не підлягають скасуванню. НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі ПК України) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 року (далі Порядок № 1246) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема і наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування. Згідно з пунктом 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі квитанція). Аналогічні приписи наведені у пункті 201.16 статті 201 ПК України, згідно з якими реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України. Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 № 1165, який набрав чинності з 01.02.2020 (далі Порядок № 1165). Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 1165 у разі, коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі. Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3). Згідно з пунктами 6, 7, 10, 11 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку № 1165). Втім, наявність повноважень на здійснення моніторингу податкових накладних, зупинення їх реєстрації та прийняття подальшого рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого є прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних. З огляду на вказане, первинним об`єктом судового дослідження у цій справі є законність дій відповідача щодо зупинення реєстрації податкових накладних, оскільки наслідком саме цих дій є обов`язок позивача надати пояснення та документи на підтвердження інформації, яка міститься в податкових накладних. Як вказувалось вище, реєстрацію спірних податкових накладних позивача зупинено з тих підстав, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в ЄРПН, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та копії документів, щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН. Критерії ризиковості платника податку на додану вартість визначені у додатку 1 до Порядку № 1165, відповідно до пункту 8, якого таким критерієм є: «у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування». Отже, за змістом п. 6 Порядку № 1165 з урахуванням положень п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку для зупинення реєстрації податкової накладної у контролюючого органу має \~\~бути наявна податкова інформація, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної саме в поданих для реєстрації податкових накладних. Зміст наведених норм в їх сукупності свідчить про те, що віднесення платника податків до переліку ризикових у зв`язку з господарськими відносинами з певними контрагентами, не є безумовною підставою для зупинення поданих для реєстрації податкових накладних, складених за наслідками господарських операцій з іншими контрагентами. Податковий орган для зупинення реєстрації конкретної податкової накладної повинен мати інформацію стосовно саме цієї господарської операції, а не будь-якої раніше як помилково вважає відповідач-1. Як зазначалось вище, 19 травня 2020 року Комісією прийнято рішення № 21548 про відповідність позивача Критеріям ризиковості платника податку, відповідно до якого він відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, натомість податкові накладні, реєстрація яких зупинена податковим органом, складені за наслідками господарських операцій за жовтень-грудень 2020 року, тобто ці операції не були предметом розгляду при прийнятті рішення у травні 2020 року, а тому надане відповідачем-1 рішення до предмету спору не відноситься і не є належним доказом у справі. Судом першої інстанції в оскарженому рішенні зазначені апеляційним судом обставини жодним чином не досліджені та не проаналізовані, висновок стосовно наявності у податкового органу підстав для зупинення реєстрації податкових накладних і відповідно для зобов`язання позивача надати документи і пояснення судом не здійснювався. З цього приводу апеляційний суд зазначає, що податковим органом не доведено наявність підстав для зупинення реєстрації податкових накладних згідно з п. 8 Критеріїв ризиковості, проте ця обставина залишилась поза увагою суду першої інстанції. У зв`язку з цим колегія суддів дійшла висновку, що реєстрацію спірних податкових накладних було зупинено протиправно без наявності визначених для цього правових підстав, а тому відповідач-1 не мав права зобов`язувати позивача надавати йому документи на підтвердження інформації, яка міститься в цих податкових накладних. Стосовно надання позивачем податковому органу документів і пояснень на підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних апеляційний суд зазначає таке. Наказом Міністерства фінансів України № 520 від 12.12.2019 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок № 520), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Реєстр, ЄРПН), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 2-4 Порядку № 520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють Комісії головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі комісія регіонального рівня). Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу. У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Реєстрі. Пунктом 5 Порядку № 520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством. Пунктами 6, 7 Порядку № 520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Відповідно до п. 11 Порядку № 520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. Позивачем, незважаючи на відсутність підстав у податкового органу для прийняття рішень про зупинення реєстрації податкових накладних, були виконані вимоги відповідача і надані відповідні пояснення та документи, зокрема: договори; банківські виписки; платіжні доручення; акти надання послуг; листи-пояснення; оборотно-сальдові відомості; акти звірки; ліцензії тощо (т. № 1, а.с. 48-66, 130-147, 215-234), проте ця обставина не надає легітимності діям і рішенням відповідача по зупиненню реєстрації податкових накладних та витребуванню від позивача певного пакету документів і пояснень. Незважаючи на вказане, спірними рішеннями контролюючого органу відмовлено у реєстрації зазначених вище податкових накладних з підстав ненадання платником податків копій документів, проте в графі, де зазначений перелік первинних документів, не вказано, які саме документи не надані позивачем, хоча затверджена у Додатку до Порядку № 520 форма рішення імперативно вимагає від податкового органу підкреслити у переліку документів ті, які не надані платником податків. Разом з тим, такі дії податковим органом вчинені не були і конкретні документи, які не були надані, у відповідній графі рішення не підкреслені. Отже, спірні рішення не відповідають формі, визначеній Додатком до Порядку № 520, а також є необґрунтованими у зв`язку із відсутністю у них конкретного переліку документів, які не надані на підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних. Разом з тим, у додатковій інформації в оскаржених рішеннях відповідач-1 зазначив, що підставою прийняття цього рішення є відсутність первинних документів та інформації щодо найманих працівників, які задіяні у наданні послуг. У відзиві на позовну заяву відповідач-1 зазначає, що підставою для відмови в реєстрації податкових накладних, зазначених вище стало ненадання платником податку повного пакету первинних документів, які розкривають зміст проведеної операції, відсутня інформація щодо найманих працівників та їх працевлаштування, без підтвердження обґрунтованості оформлення ПН даними бухгалтерського обліку. Однак, апеляційний суд зазначає, що податковим органом не наведено жодних доводів, чому саме цими документами позивач повинен підтверджувати інформацію, зазначену в податкових накладних, а також чому їх відсутність може свідчити про недостовірність такої інформації. Тим більше, не зрозуміло, які саме конкретні документи по яким податковим накладним вимагались у позивача, адже в квитанціях про зупинення наведено лише загальну пропозицію про надання пояснень та підтверджуючих документів. Позивачем відповідні пояснення та документи надані і податковим органом не наведено жодних доводів, чому надані документи не підтверджують інформацію, зазначену в податкових накладних. Крім того, апеляційний суд зазначає, що контролюючим органом не надано жодного доказу того, що після отримання від позивача письмових пояснень з доданими документами, на адресу останнього направлялись запити щодо недостатності певних документів для прийняття рішень в рамках розглядуваних пояснень. Апеляційний суд з цього приводу також зазначає, що приписи Порядку № 520 надають платнику податку право подати пояснення та документи, які підтверджують інформацію, зазначену в податковій\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~накладній (п. 4), а в п. 5 визначений перелік документів, якими може бути підтверджена ця інформація. Така правова конструкція пунктів 4 та 5 Порядку № 520 свідчить про те, що, по-перше, платник податків на власний розсуд обирає перелік документів, якими, як він вважає, підтверджується інформація податкової накладної, і не зобов`язаний подавати всі документи, які вказані у п. 5 чи формі рішення, як помилково вважає податковий орган, а по-друге, перелік документів у п. 5 не є виключним чи імперативним, тобто платник податку може підтверджувати інформацію й іншими документами, ніж ті, що зазначені у п. 5. Також апеляційний суд погоджується з доводами апелянта, що на стадії реєстрації податкової накладної в ЄРПН платник податку повинен лише підтвердити інформацію, яка зазначена в таких податкових накладних, а питання реальності чи нереальності господарських відносин між контрагентами є предметом документальної перевірки платників податків і податковий орган в межах Порядку № 1165 не має повноважень на фактичне проведення документальної перевірки з метою дослідження факту реальності здійснення господарської операції. Таким чином, відповідачем-1 як суб`єктом владних повноважень не доведено належними доказами правомірність прийнятих ним і оскаржених позивачем рішень. Зважаючи на недоведеність податковим органом наявності підстав для зупинення реєстрації поданих позивачем податкових накладних, наявність в останнього первинних документів, які підтверджують інформацію, викладену в поданих для реєстрації податкових накладних, а також, що такі документи та відповідні пояснення надавались контролюючому органу, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що Комісія мала правові підстави для відмови в реєстрації вказаних податкових накладних. Відповідно до пп. 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України Єдиний реєстр податкових накладних реєстр відомостей щодо\~ податкових накладних\~ та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами При цьому, згідно з нормами п. 19, 20 Порядку № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у разі, зокрема набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення). Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням. Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України. Відповідно до ч. 3 ст. 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірні податкові накладні датою їх подання на реєстрацію. Стосовно вимоги позивача стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача-1 на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн, апеляційний суд зазначає про таке. На підтвердження надання правничої допомоги представником позивача надано копії: договору про надання правової допомоги від 26.11.2020 № 24/ЮО-1120; додаткову угоду від 06.07.2020 № 10; рахунку на оплату від 06.07.2021 № 117; акту надання послуг від 07.07.2021 № 117 до вказаного договору; свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю від 20.09.2011 № 2354; платіжного доручення від 10.08.2021 № 50 на суму 7000 грн (т. № 2 а.с. 6-11, 34). Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Результат розгляду: partial