Рішення адміністративного суду від 2022-04-11 00:00:00+03

позивачка звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила: 1) визнати протиправними та скасувати дії відповідача, викладені та зазначені: -в листі за № 16856-17059/Б-03/8-0400/20 від 31.08.2020 року за підписом начальника Відділу з питань перерахунків пенсій № 15 управління застосування пенсійного законодавства Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Н.Бородавка; - в листі за № 20415-20794/Б-03/8-0400/20 від 16.10.2020 року за підписом начальника Відділу з питань перерахунків пенсій № 15 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Н.Бородавка; - в листі за № 4809-1554/Б-01/8-0400/21 від 17.02.2021 року за підписом заступника начальника відділу перерахунків пенсій №6 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області І.Бойко - щодо утримання з щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці [PERSON] за період з 01.09.2015 року по 31.01.2017 року суми надміру виплачених коштів у розмірі 45998,47 грн.; 2) визнати протиправними та скасувати рішення відповідача, викладені та зазначені: - в листі за 16856-17059/Б-03/8-0400/20 від 31.08.2020 року за підписом начальника Відділу з питань перерахунків пенсій № 15 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Н. Бородавка; -в листі за 20415-20794/Б-03/8-0400/20 від 16.10.2020 року за підписом начальника Відділу з питань перерахунків пенсій № 15 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Н. Бородавка; - в листі за 4809-1554/Б-01/8-0400/21 від 17.02.2021 року за підписом заступника начальника відділу перерахунків пенсій №6 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області І.Бойко щодо утримання з щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці [PERSON] за період з 01.09.2015 року по 31.01.2017 року суми надміру виплачених коштів у розмірі 45998,47 грн.; 3) зобов`язати відповідача сплатити позивачу незаконно утримане щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці за період з 01.09.2015 року по 31.01.2017 року в розмірі 45 998,47 грн. Рішенням суду першої інстанції позов задоволено повністю. Суд мотивував рішення тим, що пенсійний орган діяв всупереч положень ст. 50 Закону України № 1058-IV, а також ст. 1215 Цивільного кодексу України. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі зазначає, що право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушено відповідачем саме в спірних публічно-правових відносинах. Проте, позовна вимога позивачки спрямована на майбутній захист її прав, свобод інтересів, які на час розгляду справи судом не були порушені, отже підстави для її задоволення відсутні. Оскаржувані листи № 16856-17059/Б-03/8-0400/20 від 31.08.2020 року, № 20415- 20794/Б-03/8-0400/20 від 16.10.2020 року, № 4809-1554/Б-01/8-0400/21 від 17.02.2021 року є відповідями на звернення [PERSON] від 18.08.2020 року, від 06.10.2020 року та від 19.01.2021 року, які надані в порядку Закону України "Про звернення громадян" у якості інформації про наявність надміру виплаченого Головним управлінням щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, тобто переплати пенсії. Рішення про стягнення суми надміру виплаченого довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 45998,47 грн. Головним управлінням не приймалось, суму переплати з позивача Головне управління не стягувало, до суду з позовом про стягненням суми переплати довічного грошового утримання не зверталось. Отже, вимога про скасування рішення Головного управління, викладених в оскаржуваних листах, та зобов`язання сплатити незаконно утримане щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці за період з 01.09.2015 року по 31.01.2017 рік в розмірі 45998,47 грн. не відповідають обставинам справи, так як Відповідач НЕ УТРИМУВАВ з Позивачки надмірно перераховані кошти, а навпаки здійснив ВИПЛАТУ даних коштів. Отже, зобов`язуючи Головне управління сплатити 45998,47 грн. не утриманих з [PERSON] сум пенсій, судом порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки це є фактично стягнення неіснуючої суми утриманих коштів. В пенсійній справі, копія якої було надано до суду, відсутні будь-які рішення щодо утримання надмірно сплачених сум пенсій. Згідно з пунктом 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Нарахована доплата [PERSON] , на виконання Постанови Третього апеляційного адміністративною суду від 24.01.2020 по справі № 160/5422/19. за період з 13.08.2015 по 15.09.2019 в розмірі 43 070,37 грн. буде здійснена після виділення додаткових бюджетних асигнувань (Копія розрахунку доплати міститься в матеріалах судової справи). Просить скасувати рішення суду та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив. Дослідивши матеріали справи, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків. Судом першої інстанції встановлено, що у період з 12.03.1993 року по 12.08.2015 року позивачка працювала суддею Першотравенського міського суду Дніпропетровської області. Постановою Верховної Ради України № 636-VIII від 16.07.2015 року про звільнення суддів, у зв`язку з поданням заяви про відставку [PERSON] було звільнено з посади. Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02.12.2015 року справі № 188/1470/15-а було зобов`язано відповідача призначити, нарахувати та виплачувати позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 84% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації в Дніпропетровській області про заробітну плату від 26. 08.2015 року № Б-с-1452 та довідки Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11.09.2015 року№ 7230, починаючи з 13.08.2015 року. Крім того, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 року у справі № 160/5422/19 було частково задоволено адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, визнано протиправним та скасовано рішення відповідача про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивачці, як судді у відставці, на підставі заяви від 27.02.2019 року; зобов`язано відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачці як судді у відставці по стажу з 84% до 88% суддівської винагороди судді на відповідній посаді на підставі заяви від 27.02.2019 року; в іншій частині позовних вимог відмовлено. За наслідками апеляційного розгляду була прийнята постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 24.01.2020 року, якою рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 р. у справі № 160/5422/19 змінено, а саме, третій абзац резолютивної частини рішення викладено в редакції, якою зобов`язано відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання [PERSON] , як судді у відставці по стажу з 84% до 88% суддівської винагороди судді на відповідній посаді на підставі заяви від 27.02.2019 року, з дати призначення довічного грошового утримання, а саме з 13.08.2015 року; в решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. На виконання означеної постанови Третього апеляційного адміністративною суду відповідачем в березні 2020 року проведено з 13.08.2015 року перерахунок позивачці щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці по стажу з 84 % до 88% суддівської винагороди судді на відповідній посаді. Згідно довідки від 08.10.2020 року № 371/05-18/06 про суми нарахованого та виплаченого на розрахунковий рахунок щомісячного довічного грошового утримання за період з 01.09.2015 року по 30.06.2016 року та з 01.01.2017 року по 31.01.2017 року було встановлено переплату у сумі 45998,47 грн. Крім того, з листів ГУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 16856-17059/Б-03/8-0400/20 від 31.08.2020 року, № 20415-20794/Б-03/8-0400/20 від 16.10.2020 року та № 4809-1554/Б-01/8-0400/21 від 17.02.2021 року вбачається, що означена переплата виникла тому, що щомісячне довічне грошове утримання позивачу виплачувалось без обмеження максимального розміру, встановленого діючим законодавством. Також, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням про переплату від 12.05.2020 року, прийнятим відповідачем, було вирішено нарахувати та утримати надміру виплачені суми пенсії [PERSON] за період з 13.08.2015 року по 07.06.2016 року та з 01.01.2017 року по 04.01.2017 року, які виникли в результаті перерахунку пенсії. У своєму листі від 05.06.2020 року № 0400-0418-8/40341 пенсійним органом запропоновано позивачу повернути означену переплату шляхом написання відповідної заяви про утримання із пенсії чи внесення коштів на розрахунковий рахунок органів ПФУ. Правомірність таких дій та рішень відповідача щодо наміру повернення надміру сплачених коштів є предметом спору в цій справі. Колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги та зазначає наступне. Позовні вимоги про визнання протиправними та скасування дій відповідача, викладених у зазначених у листах відповідача № 16856-17059/Б-03/8-0400/20 від 31.08.2020 року, № 20415- 20794/Б-03/8-0400/20 від 16.10.2020 року, № 4809-1554/Б-01/8-0400/21 від 17.02.2021 року є неналежним способом захисту прав позивача, оскільки дії не можуть бути «скасовані», а тому такі вимоги не відповідають повноваженням суду, встановленим ст. 245 КАС України. Отже, в цій частині позову слід відмовити. Щодо вимог про визнання протиправними та скасування рішень відповідача, викладених та зазначених у зазначених вище листах, колегія суддів виходить з наступного. В листі відповідача № 16856-17059/Б-03/8-0400/20 від 31.08.2020 року (а.с. 8), до якого долучено довідку про суми перерахувань на розрахунковий рахунок щомісячного грошового утримання за період 13.08.2015 - 30.11.2019, йдеться про наявність надміру виплаченої суми пенсії за період з 01.09.2015 року по 31.01.2017 року у розмірі 45 998, 47 грн. У листі № 20415- 20794/Б-03/8-0400/20 від 16.10.2020 року наведені аналогічні роз`яснення. У листі № 4809-1554/ Б-01/8-0400/21 від 17.02.2021 року наведено, що на виконання рішення суду у справі № 160/5422/19 від 24.1.2020 року, було здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суді з 84% до 88% при цьому не повідомляється, чи виплачена фактично така сума перерахунку. При цьому, у своєму відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що така виплата буде здійснена при наявному бюджетному фінансуванні. Втім, виконання рішення суду у справі № 160/5422/19 не є предметом спору в справі, що розглядається, та має власний механізм правового регулювання. Щодо вимог позивачки про зобов`язання відповідача виплатити їй незаконно утримані надміру виплачені кошти, колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що позивачка не довела факту здійснення такого утримання. З тих доказів, на які позивачка посилається в обґрунтування своїх вимог, а саме - зазначених вище листів, не вбачається, що така сума була утримана. За таких обставин вимоги позивача є безпідставними. Разом з тим, колегія суддів вважає, що відповідач діяв недобросовісно, не надав однозначної, зрозумілої та достовірної інформації на звернення позивачки, з якої було б можливо достеменно встановити, яка сума перерахунку довічного утримання за рішенням суду у справі № 160/5422/19 залишилася не виплаченою, а також, що утримання надміру нарахованих коштів не було здійснено, не роз`яснено механізм повернення таких коштів. З огляду на це, дії відповідача щодо надання неналежних відповідей на звернення позивача слід визнати протиправними та зобов`язати надати відповідні роз`яснення з урахуванням висновків суду. При цьому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно встановив фактичні обставини справи, що призвело до прийняття помилкового рішення. Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду - скасуванню, а позов - частковому задоволенню. Перерозподіл судових витрат слід здійснити згідно ч. 3 ст. 139 КАС України, стягнувши на користь позивача з відповідача Ѕ частину сплаченого судового збору (908 грн *1/2= 454 грн).

Результат розгляду: partial