Рішення адміністративного суду від 2022-06-13 00:00:00+03

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява [PERSON] (далі по тексту - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивача відповідно до статей 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 на підставі оновленої довідки Головного управління ДФС у Рівненській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за №31/31-97-09-27 від 13.07.2021 починаючи з 01.01.2018; зобов`язання відповідача з 01.01.2018 по 01.04.2019 провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням відомостей оновленої довідки Головного управління ДФС у Рівненській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за №31/31-97-09-27 від 13.07.2021, у розмірі 82% відповідних сум грошового забезпечення. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідачем з 01.01.2018 проведено перерахунок пенсії на підставі довідки №88/17- 00-05-35 від 20.03.2018 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом 01.03.2018 за відповідною посадою, яка надійшла від ДФС в Рівненській області. В 2020 році ознайомившись з довідкою №88/17-00-05-35 від 20.03.2018 позивачем було встановлено невідповідність посади з якої він був звільнений та невірне застосування тарифного розряду для визначення посадового окладу за відповідною посадою. На поновлення прав позивача, Головним управлінням ДФС у Рівненській області видано оновлену довідку за №31/31-97-09-27 від 13.07.2021 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача станом 01.03.2018 за відповідною посадою, у якій відомості про розмір посадового окладу за посадою з якої позивач був звільнений, відповідають нормам визначеним законодавством. Позивач 21.07.2021 звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку з 01.01.2018 призначеної пенсії у відповідності до відомостей довідки №31/31-97-09-27 від 13.07.2021. Однак отримав відмову у проведенні перерахунку пенсію, яку вважає протиправною. На підставі викладеного позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року у справі № 460/884/22 позовні вимоги задоволено. Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права. В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що Головним управлінням ДФС у Рівненській області було подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області довідку про розмір грошового забезпечення на [PERSON] для перерахунку пенсії. Згідно з довідкою №88/17-00-05-35 від 20.03.2018. Відповідачем 21.03.2018 було проведено перерахунок пенсії позивача на підставі вищезазначеної довідки з 01.01.2018. На виконання рішення суду у справі №460/4411/19 від 03.02.2020, набрало законної сили 05.03.2020, проведено перерахунок пенсії [PERSON] із 82% сум грошового забезпечення визначеного у довідці №88/17-00-05-35 від 20.03.2018 встановленого станом на 01.03.2018. Довідка Головного управління ДФС у Рівненській області від 13.07.2021 за №31/31-97-09-27, на підставі якої позивач просить провести перерахунок не підлягає до застосування з 01.01.2018, оскільки відповідно до супровідного листа ДФС вона сформована станом на 05.03.2019, тобто після скасування норм, якими було врегульовано перерахунок пенсії з 01.01.2018. Просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року у справі № 460/884/22 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого. Відповідно до ч.1 ст.309 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно відмовив позивачу у перерахунку пенсії з 01.01.2018 на підставі довідки №31/31-97-09-27 від 13.07.2021, оскільки вказана довідка видана не у зв`язку з виникненням права позивача на новий перерахунок пенсії, а з метою усунення неточностей зазначених у попередній довідці. Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". На момент призначення пенсії позивач отримував з врахуванням 29 років вислуги пенсію у розмірі 82% грошового забезпечення. На виконання вимог законодавства Головним управлінням ДФС у Рівненській області було подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області довідку №88/17-00-05-35 від 20.03.2018 про розмір грошового забезпечення на [PERSON] для перерахунку пенсії. 21.03.2018 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області було проведено перерахунок пенсії позивача на підставі вищезазначеної довідки з 01.01.2018. У зв`язку з встановленням у довідці №88/17-00-05-35 від 20.03.2018 невідповідності посади з якої позивач був звільнений та невірним застосуванням тарифного розряду для визначення посадового окладу за відповідною посадою, Головним управлінням ДФС у Рівненській області видано оновлену довідку за №31/31-97-09-27 від 13.07.2021 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом 01.03.2018 за відповідною посадою. Позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії за період з 01.01.2018 по 01.04.2019 з розрахунку 82% грошового забезпечення, однак отримав відмову. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ), нормами якого держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист. Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби. Згідно частин 1, 3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку. Кабінет Міністрів України 13 лютого 2008 року прийняв постанову №45, якою затвердив Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пунктом 1 вказаного Порядку передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. 30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову за №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою затвердив тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Пунктом 2 такої постанови передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Зокрема, цією постановою установлено такі додаткові види грошового забезпечення, як надбавка за особливості проходження служби військовослужбовцям, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, а також премії. Вказана постанова набрала чинності з 01 січня 2018 року та у зв`язку з цим у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії. 21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103, пунктами 1, 2 якої встановлено перерахувати з 1 січня 2018 року пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704. Як підтверджено матеріалами справи, Головним управлінням ДФС у Рівненській області було подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області довідку №88/17-00-05-35 від 20.03.2018 про розмір грошового забезпечення на [PERSON] , на підставі якої останньому Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області було проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018. Однак встановивши невідповідність відомостей зазначених у довідці №88/17-00-05-35 від 20.03.2018 чинному законодавству, Головним управлінням ДФС у Рівненській області видано оновлену довідку за №31/31-97-09-27 від 13.07.2021 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом 01.03.2018 за відповідною посадою, а не станом на 05ю03ю2019 року, як зазначає апелянт. Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач протиправно відмовив позивачу у перерахунку пенсії з 01.01.2018 на підставі довідки №31/31-97-09-27 від 13.07.2021, оскільки вказана довідка видана не у зв`язку з виникненням права позивача на новий перерахунок пенсії, а з метою усунення неточностей зазначених у попередній довідці. З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення. Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх. У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими. Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції. Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було. З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. Відповідно до ст.139 КАС України судовий збір розподілу не підлягає.

Результат розгляду: denied