Рішення адміністративного суду від 2022-01-19 00:00:00+02

Позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якій просив суд: - визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №1309 від 14 травня 2021 року; - зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД-ГАЗ» з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. - стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД-ГАЗ» понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області. Рішенням суду першої інстанції позов задоволено. \~\~\~Суд дійшов висновку, що спірне рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №1309 від 14 травня 2021 року є необґрунтованим, тобто прийнятим без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При цьому, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів належними та допустимими доказами наявнысть підстав для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідними наслідками у вигляді внесення до переліку ризикових суб`єктів господарювання. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи. В апеляційній скарзі відповідач зокрема зазначив, що наразі Верховним Судом сформована \~чітка та однозначна правова позиція щодо оцінки дій та рішень контролюючого органу про визнання платника таким, що відповідає критеріям ризиковості, та зазначено, що затверджена форма рішення не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 критеріїв \~ризиковості платника податку, тож дослідженню підлягають докази про зміст податкової інформації, яка була підставою для прийняття оскаржуваного рішення. Проте, в оскаржуваному рішенні суд безпідставно не врахував як належний, достатній та допустимий доказ щодо наявності актуальної податкової інформації наступні документи: витяг з протоколу №87 від 14.05.2021; копію листа (податкова інформація) № 5890/08-01-18-11 від 13.05.2021, схему руху товару, що є порушенням норм процесуального права. Рішення Комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області №485 від 09.02.2021р. приймалося виключно із аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних. Рішення №1309 від 14.05.2021 приймалось на підставі аналізу документів, \~наданих позивачем 04.05.2021р. Зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування не є безумовною підставою для відмови в реєстрації цих документів податкової звітності, відтак не впливає на податковий облік платника податку на додану вартість. Верховний Суд в постанові від З березня 2020 року (адміністративна справа №240/3665/19) вказав, що включення платника податків до переліку ризикових платників не породжує для нього правих наслідків (не звужує його права, не покладає на нього обов`язків). Визнання відповідачем на підставі оцінки податкової поведінки платника податків таким, що відповідає критеріям ризиковості, не впливає на його господарську діяльність, не створює перешкод для цього, так само, як і не завдає шкоди його діловій репутації. Аналогічний висновок викладено і в постанові Верховного Суду від 19 травня 2020 року (справа № 160/10287/19). Верховним Судом ( в постановах від 08.10.2020 по справі № 280/2284/20 та від 12.11.2020 по справі № 240/3906/19) в черговий раз підтверджено вже сформовану судову практику щодо беззаперечного права контролюючого органу за результатами інформаційно-аналітичного опрацювання даних (автоматичного моніторингу) про ланцюги постачання та придбання товарів з Єдиного реєстру податкових накладних, дані про які до реєстру надають самі платники ПДВ, визначати наявність ознак ризиковості операцій та ризиковості платників, та відповідно обробляти, систематизувати, узагальнювати зібрану аналітичну інформацію шляхом створення відповідних переліків, баз даних, які використовувати для здійснення превентивних заходів спрямованих на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову. Крім того, у додаткових поясненнях відповідач зазначає, що ним отримана інформація про смерть керівника ТОВ «ПРАЙД-ГАЗ» [PERSON] 29.12.2020 року, проте за його електронним підписом було подано повідомлення від 04.05.2021 року разом з документами для розгляду питання щодо виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, що суперечить ч. 4 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги». Також, скаржник вважає, що позов підписано неналежною особою, а тому мав бути повернутий позивачеві. Позивач проти викладеної позиції відповідача заперечив у письмових поясненнях, де вказав, що така інформація не була підставою прийняття оскаржуваного рішення, а тому не підлягає врахуванню. Крім того, зазначено, що \~особа, яка підписала позов Опара М.Б., є уповноваженим представником, оскільки діє на підставі відповідного наказу колишнього керівника. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду без змін. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що \~скарга \~підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «ПРАЙД-ГАЗ» 20 червня 2012 року зареєстроване в якості юридичної особи, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №11021020000000486. Видами діяльності є: 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (основний); 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.30 Роздрібна торгівля пальним; 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах. 14 травня 2021 року рішенням Комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1309 встановлено відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД-ГАЗ» пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. В обґрунтування рішення зазначено: «Платником податку та/або його контрагентами, згідно даних СРПН, здійснено реалізацію товарів/послуг, відмінних від придбаних, та надання документів не в повному обсязі». Суд першої інстанції встановив, що підставами для прийняття рішення №1309 від 14 травня 2021 року стали надані документи щодо виявлених ризиків по підприємству, а саме: податкова інформація Токмацького відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС у Запорізькій області №5890/08-01-18-11 від 12 травня 2021 року, аналіз руху господарських операції тощо. Тому, критерієм для прийняття рішення №1309 від 14 травня 2021 року про відповідність TOB «ПРАЙД-ГАЗ» критеріям ризиковості платників був пункт 8 Критеріїв ризиковості платника, а саме у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції. Проте, суд зазначає, що в рішенні №1309 від 14 травня 2021 року не вказано, що конкретно стало підставою для віднесення позивача до категорії ризикових. Крім того, не зазначено, на чому базуються висновки відповідача та якими обставинами (фактами) вони підтверджуються. Оскаржуване рішення не містить будь-яких обґрунтувань неможливості виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, на підставі поданих позивачем документів, та не містить посилань на те, які саме документи, надані позивачем, не спростували висновку про відповідність позивача критеріям ризиковості. Також суд врахував, що рішенню Комісії №1309 від 14 травня 2021 року не передували дії TОB «ПРАЙД-ГАЗ» щодо реєстрації у реєстрі податкової накладної чи розрахунку про коригування. Зі змісту оскаржуваних рішень суд дійшов висновку, \~що комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність товариства Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість не за наслідками подання останнім податкової накладної/ розрахунку коригування для реєстрації, що має передувати моніторингу платника податку, моніторингу такої накладної/ розрахунку коригування. Рішення №1309 від 14 травня 2021 року прийняте у зв`язку з наявною податковою інформацією, що отримана з баз даних ДПС під час виконання функцій контролю, а не за наслідками подання останнім податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації. Вказана обставина підтверджується витягами з протоколів засідання Комісії №87 від 14 травня 2021 року. Суд першої інстанції дійшов висновку, що спірне рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №1309 від 14 травня 2021 року є необґрунтованим, тобто прийнятим без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При цьому, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів належними та допустимими доказами щодо наявності підстав для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідними наслідками у вигляді внесення до переліку ризикових суб`єктів господарювання. Колегія суддів в цілому погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання протиправним та скасування спірного рішення, але, з огляду на довогди апеляційної скарги та наявні у матеріалах справи докази, зазначає наступне. Судом першої інстанції не повно встановлено фактичні обставини справи, адже з відзиву на позовну заяву вбачається, що позивач віднесений до переліку ризикових платників податку 09.02.2021 року рішенням № 485 від 09.02.2021 року за п. 8 Критеріїв ризиковості за критерієм «у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності…». Також, відповідачем було прийнято рішення від 08.04.2021 року № 1044 про відповідність позивача критеріям ризиковості. Ці обставини позивачем не спростовуються. Отже, підставою для прийняття спірного рішення від \~14.05.2021 року є надання позивачем повідомлення від 04.05.2021 з документами для розгляду питання щодо виключення позивача з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, про що зазначено в самому тексті рішення № 1309 від 14.05.2021. З огляду на це, висновки суду, що рішення №1309 від 14 травня 2021 року прийняте у зв`язку з наявною податковою інформацією, що отримана з баз даних ДПС під час виконання функцій контролю, а не за наслідками подання останнім податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації, не відповідає обставинам справи, адже підстава в рішенні вказана інша з урахуванням отриманої від платника податку інформації та копій відповідних документів від 04.05.2021. Разом з тим, колегія суддів, не заперечуючи право відповідача на здійснення відповідних повноважень, цілком погоджується з висновками суду щодо відсутності у рішенні відповідного обґрунтування, яке зумовило його прийняття. Оскільки саме рішення доводиться до відома суб`єкта господарювання, воно має відповідати критеріям, наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС України, в тому числі в частині його обґрунтованості. Втім, ані у рішенні, ані у протоколі № 87 від 14.05.2021 не конкретизовано, що саме не надано позивачем; у протоколі зазначено лише \~про «не надання підприємством документів в обсязі, який би спростував вищенаведену ймовірність здійснення ризикових операцій». Лише у службовій інформації, яка не є доступною позивачу, зазначається про не підтвердження господарських операцій з контрагентами постачальниками ТОВ «Авантаж», ТОВ «Західекотоп», ТОВ «Евро ГАЗ Груп», ПП «Донгазтрейд», ТОВ «Укрдніпрогаз», ТОВ «Яблунець». З огляду на це, колегія суддів вважає, що слід скасувати оскаржуване рішення, як таке, що не відповідає вимогам щодо обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень. Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду, що \~належним способом захисту прав позивача, який забезпечить їх ефективне поновлення, є зобов`язання Головного управління ДПС у Запорізькій області виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, оскільки не може переймати на себе повноваження відповідного органу та не може на підставі наявних матеріалів справи дійти однозначного висновку про достатність поданих від імені підприємства документів для виключення його з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Така правова позиція \~колегії ґрунтується на положеннях ч. 4 ст. 245 КАС України, яка передбачає, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. Вочевидь, судом першої інстанції не було дотримано зазначеної процесуальної норми, що призвело до прийняття помилкового рішення в частині визначення способу захисту прав позивача. Тому, колегія суддів вважає, що належним способом захисту прав позивача є скасування оскаржуваного рішення та зобов`язання відповідача вдруге розглянути подані документи з повідомленням від 04.05.2021 року та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду. Щодо доводів скаржника \~про неналежність особи, яка здійснювала підписання поданих документів електронним цифровим підписом, колегія суддів вважає, що вони не підлягають правовій оцінці в межах цієї справи, адже не були підставою прийнятого рішення відповідача. Щодо особи, яка підписала позов, колегія суддів вважає, що повноваження її судом встановлені на підставі наказу керівника підприємства № 15 від 24.12.2020 року, доданого до позову, а також підтверджуються наказом \~№ 17 від 29.03.2021 року, додатково наданим суду апеляційної інстанції. Зазначені накази є діючими, іншою інформацією суд не володіє. Той факт, що керівник підприємства помер, \~не призводить до нікчемності таких розпорядчих документів або втраті ними чинності. Отже, вказані \~обставини не мають правового значення для розгляду справи судом. Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є зокрема: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Таким чином колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог. Також слід здійснити розподіл судових витрат пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме стягнути на користь позивача \~Ѕ понесених витрат, що складає 2270:2=1135 грн судовий збір та 1250:2=625 грн. витрат на правничу допомогу.

Результат розгляду: partial