Рішення адміністративного суду від 2023-06-15 00:00:00+03

Позивач, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Максі 2010", звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України, в якому просив суд: - визнати протиправним та скасувати рішення від 20.06.2022 № 6937223/37289051 про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 31.03.2022 на суму 75000,00 грн, в т.ч. ПДВ 12500,00 грн в Єдиному реєстрі податкових накладних; - визнати протиправним та скасувати рішення від 20.06.2022 № 6937225/37289051 про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 30.04.2022 на суму 75000,00 грн, в т.ч. ПДВ 12500,00 грн в Єдиному реєстрі податкових накладних; - зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних днем направлення на реєстрацію податкову накладну №1 від 31.03.2022 на суму 75 000,00 грн, в т. ч. ПДВ 12500,00 грн; - зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних днем направлення на реєстрацію податкову накладну №1 від 30.04.2022 на суму 75 000,00 грн, в т. ч. ПДВ 12500,00 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~ Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні рішення не відповідають вимогам податкового законодавства з огляду на відсутність підстав для зупинення реєстрації податкових накладних, а також зважаючи на те, що на вимогу фіскального органу після зупинення реєстрації податкової накладної надано усі наявні документи на підтвердження підстав складання податкових накладних та реальності здійснення господарських операцій, проте відповідні документи не взято відповідачем до уваги та ухвалено рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2022 у справі № 440/9048/22 відмовлено у задоволенні адміністративного позову. Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2022 у справі № 440/9048/22 скасувати, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. \~ В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на невідповідність спірних рішень вимогам чинного законодавства. При цьому вказав, що на вимогу контролюючого органа, після зупинення реєстрації податкових накладних, ним було надано письмові пояснення разом із документами, що стали підставою для формування податкових накладних. Проте, відповідні документи не враховані відповідачем під час прийняття рішення про відмову в реєстрації спірних податкових накладних в ЄРПН. Також звернув увагу на те, що спірне рішення не містить чіткого обґрунтування підстав для його прийняття. Позивач зазначає, що відповідно до п. 12 Порядку №1165 подання таблиці даних платника податку є правом платника податку, а не обов`язком. Крім того, вказує, що акти надання послуг містять всі необхідні та обов`язкові реквізити. \~ Відповідачі правом надати відзив на апеляційну скаргу не скористались. На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що СТОВ "Максі 2010" зареєстроване як юридична особа, ідентифікаційний код 37289051, основний вид економічної діяльності 01.46 Розведення свиней, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 21). 05.04.2020 р. між громадянином України [PERSON] та СТОВ "Максі 2010" укладено договір оренди єдиного майнового комплексу з правом викупу (а.с. 64-67). Відповідно до підпункту 1.1.1 Договору від 05.04.2020 об`єктом оренди є єдиний майновий комплекс, розташований за адресою: [ADDRESS] . 05.04.2020 р. між громадянином України [PERSON] та СТОВ "Максі 2010" підписано акт приймання-передачі єдиного майнового комплексу (а.с. 68). [PERSON] надав СТОВ "Максі 2010" 27.05.2020 згоду на передачу в суборенду ТОВ "Виробнича компанія Агро Трейд" нерухомого майна - пункту запліднення на 440 маток і 24 кнури із лабораторією, літ І-1 (корівник № 8) загальною площею 1690,4 кв. м, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 69). 28.05.2020 р. між СТОВ "Максі 2010" (орендодавець) та товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія Агро Трейд" (суборендар) було укладено Договір суборенди нерухомого майна (а.с. 70-72) (надалі по тексту - "Договір суборенди"), відповідно до п.1.1 якого орендодавець взяв на себе зобов`язання надати у строкове платне користування на умовах суборенди нерухоме майно - пункт запліднення на 440 маток і 24 кнури із лабораторією, літ.1-1 (корівник №8) загальною площею 1690,4 кв.м, що розташовується за адресою: [ADDRESS] (надалі по тексту - "Об`єкт оренди"), а суборендар зобов`язується прийняти майно у строкове платне користування та сплачувати орендодавцеві орендну плату. Відповідно до підпункту 1.1.1 об`єкт оренди перебуває у володінні орендодавця на підставі Договору оренди єдиного майнового комплексу з правом викупу від 05.04.2020, укладеного з громадянином [PERSON] . Орендодавець гарантує суборендареві наявність згоди власника об`єкта оренди на укладення цього Договору. Згідно з актом приймання-передачі нерухомого майна (додаток 1 до договору суборенди нерухомого майна від 28.05.2020) сторони підтвердили, що орендодавець передав, а суборендар прийняв строкове платне користування на умовах суборенди нерухоме майно пункт запліднення на 440 маток і 24 кнури із лабораторією, літ.1-1 (корівник №8) загальною площею 1690,4 кв.м, що розташовується за адресою: [ADDRESS] (а.с. 73). 31.03.2022 р. сторонами було складено акт надання послуг № 3 щодо надання послуг суборенди нерухомого майна на суму 75000,00 грн, в т.ч. ПДВ 12500,00 грн (а.с. 74). 30.04.2022 р. сторонами складено акт надання послуг № 4 щодо надання послуг суборенди нерухомого майна на суму 75000,00 грн, в т.ч ПДВ 12500,00 грн (а.с. 75). За правилом «першої події» при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг позивачем, у відповідності до актів наданих послуг №3 від 31.03.2022 та №4 від 30.04.2022, було складено та відправлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №1 від 31.03.2022 (а.с. 22) та №1 від 30.04.2022 (а.с. 41). Згідно з квитанцією від 06.06.2022 р. відповідно до п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 31.03.2022 року №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. У квитанції зазначено, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару послуг 68.20, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено: показник "D" = 5.1829%, "Р"=0 (а.с. 23) . Також згідно з квитанцією від 06.06.2022 р. відповідно до п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 30.04.2022 року №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. У квитанції зазначено, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару послуг 68.20, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено: показник "D" = 5.2983%, "Р"=0 (а.с. 42). Позивачем подано повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено № 1 від 15.06.2022 (а.с. 25), № 2 від 15.06.2022 (а.с. 44). До повідомлення додано пояснення від 15.06.2022 № 1 (а.с. 24) та № 2 (а.с. 43), в яких зазначено про підстави складення податкових накладних №1 від 31.03.2022 та №1 від 30.04.2022. Комісією Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення № 6937223/37289051 від 20.06.2022 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 31.03.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 26) у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. Додатково зазначено, що надані акти виконаних робіт складені з порушенням ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а саме відсутні дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у господарській операції зі сторони Замовника. Також комісією Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення № 6937225/37289051 від 20.06.2022 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 30.04.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 45), у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. Додатково зазначено, що надані акти виконаних робіт складені з порушенням ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а саме відсутні дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у господарській операції зі сторони Замовника. Відповідно до витягу з протоколу засідання Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20/06.2022 № 53 (а.с. 92) вирішено ухвалити рішення щодо відмови в реєстрації податкових накладних від 31.03.2022 № 1 та від 30.04.2022 № 1, з огляду на те, в ході опрацювання копій первинних документів, поданих СТОВ "Максі 2010" до податкових накладних від 31.03.2022 № 1, від 30.04.2022 № 1 на реалізацію послуг суборенди нерухомого майна встановлено, що надані акти виконаних робіт від 30.03.2022 № 3 та від 30.04.2022 № 4, складені з порушенням ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а саме відсутні дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у господарській операції зі сторони Замовника. СТОВ "Максі 2010" подано скарги на рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від № 6937223/37289051 від 20.06.2022 (а.с. 27), № 6937225/37289051 від 20.06.2022 (а.с. 46) Також до скарг на рішення про відмову додано пояснення з додатками № 8 від 01.07.2022 (а.с. 28-39) та № 9 від 01.07.2022 (а.с. 47-58). Рішеннями за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.07.2022 № 20396/37289051/2 (а.с. 40) та № 20413/37289051/2 (а.с. 59) скарги СТОВ "Максі 2010" залишено без задоволення, а рішення про відмову в реєстрації податкових накладних - без змін. Не погодившись з рішеннями Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 6937223/37289051 від 20.06.2022, № 6937225/37289051 від 20.06.2022, позивач звернувся до суду з позовом. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Комісії регіонального рівня № 6937223/37289051 від 20.06.2022, № 6937225/37289051 від 20.06.2022 про відмову у реєстрації податкових накладних від 31.03.2022 № 1, від 30.04.2022 № 1, прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені законодавством, з урахуванням обставин, що мали значення для прийняття таких рішень. Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного. У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України. Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу. У відповідності до підпунктів 16.1.2, 16.1.3, пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Згідно з підпунктом "а" пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю. Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. У відповідності до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних. Відповідно до пп. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. З 01.02.2020 р. діє Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 р. №1165 (далі за текстом - Порядок №1165). Відповідно до п. 3 Порядку №1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації) визначених у вказаному пункті цього Порядку. Згідно з п. 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3). За правилом п.6 Порядку №1165 окремою та самостійною підставою для вчинення волевиявлення з приводу зупинення реєстрації податкової накладної в Реєстрі є відповідність платника критерію ризиковості. Пунктом 11 Порядку №1165 визначено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації. Отже, з аналізу наведених приписів Порядку № 1165 слідує, що реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена з підстав відповідності критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснених операцій. Колегією суддів встановлено, що за результатами моніторингу поданих сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Максі 2010" на реєстрацію в ЄРПН податкових накладних № 1 від 31.03.2022 та № 1 від 30.04.2022, контролюючим органом позивачеві було надіслані квитанції, якими відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару послуг 68.20, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. \~ Отже, реєстрацію поданих позивачем податкових накладних було зупинено через встановлення відповідності п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначених в податкових накладних для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідно до п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток №3 до Порядку №1165), підставою для зупинення реєстрації податкових накладних є відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, у таблиці даних платника податку на додану вартість як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС. Відтак, аналіз пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки, мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цими критеріями, якому відповідає платник податку, чого вимагає пункт 11 Порядку №1165. Колегія суддів зазначає, що квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних не відповідає вимогам, що встановлені до неї пунктом 11 Порядку №1165 в частині необхідності зазначення критерію (їв) ризиковості здійснення операцій, на підставі яких зупинено реєстрацію податкових накладних в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку. Крім того, у квитанціях не зазначено, які саме документи слід надати платнику податків, лише зазначено, що відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Колегія суддів встановила, що позивачем направлено повідомлення про надання пояснень та копій документів на підтвердження реальності господарської операції з контрагентом. До повідомлення позивачем додано копії документів, які містяться у матеріалах справи, а саме договір оренди землі №51 від 16.02.2016 року, договір оренди єдиного майнового комплексу з правом викупу б/н від 05.04.2020 року, акт прийому-передачі єдиного майнового комплексу з правом викупу б/н від 05.04.2020 року, згоду на передачу в суборенду нерухомого майна б/н від 27.05.2020 року, договір суборенди нерухомого майна б/н від 28.05.2020 року; акта прийому-передачі нерухомого майна б/н від 28.05.2020 року, акт надання послуг №3 від 31.03.2022 року, акт надання послуг №4 від 30.04.2022 року. З матеріалів справи встановлено, що первинні документи, оформлені позивачем в межах господарських відносин з контрагентом, копії яких надані разом з поясненнями для прийняття рішення щодо реєстрації податкових накладних, складені у відповідності до вимог законодавства та є первинними документами, які засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов`язань. Колегія суддів зазначає, що квитанції про зупинення реєстрації поданих позивачем податкових накладних не містить інформації чи зазначення переліку документів, які платник повинен надати до контролюючого органу для розгляду питання щодо прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. Тобто у квитанціях наведена формальна пропозиція для платника надати документи, без зазначення їх предметного та вичерпного переліку, надання якого є достатньою підставою для поновлення реєстрації податкових накладних. Колегія суддів зазначає, що в такому випадку недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкових накладних призводить до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен надати контролюючому органу, внаслідок чого у відповідача виникає можливість прояву нічим не обмеженої дискреції. Таким чином, вказані обставини призводять до прояву суб`єктом владних повноважень негативного розсуду, внаслідок чого платник податків не має змоги належним чином виконати свої обов`язки, мета яких - реєстрація податкових накладних. Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не може підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18, від 21 травня 2019 року у справі №0940/1240/18, від 25.10.2019 року у справі №0340/1834/18. Колегія суддів зауважує, що недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкових накладних прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, теж є незаконним. Відповідно до п. 12 Порядку №1165 платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5) Колегія суддів вважає посилання відповідача у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних № 1 від 31.03.2022 року та №1 від 30.04.2022 року на відсутність коду УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 68.20 в таблиці платника податку та те, що обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбаного товару/послуги та обсягу його постачання, є необґрунтованими, оскільки відповідно до п.12 Порядку №1165, подання такої таблиці є правом платника податків, а не обов`язком. Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 року за №1245/34216, затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок № 520). Відповідно до п. 4 Порядку № 520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Пунктом 5 Порядку №520 передбачено, що перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством. Згідно п. 6 Порядку № 520, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування. Пунктом 7 Порядку № 520 визначено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства (п. 11 Порядку №520). Отже, рішення про відмову у реєстрації податкових накладних приймається у разі непідтвердження платником податків документально інформації, зазначеної у податкових накладних, реєстрацію яких зупинено. Вирішуючи питання щодо законності оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, суд зауважує, що зупинення реєстрації податкових накладених за своїм змістом є передумовою для прийняття рішення про відмову у їх реєстрації. Колегія суддів зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного переліку документів який має бути наданий. Без наведення такого переліку, рішення контролюючого органу про зупинення реєстрації податкових накладних є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. Квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних не містять обґрунтованих причин зупинення їх реєстрації та конкретного переліку документів, які позивач мав надати контролюючому органу. Однак, після отримання вказаних квитанції, позивачем на виконання норм діючого законодавства було направлено відповідачеві пояснення та документи в підтвердження реальності здійснення операцій за податковими накладними, реєстрацію яких було зупинено. Натомість комісією контролюючого органу були прийняті оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних № 1 від 31.03.2022 та № 1 від 30.04.2022 із зазначенням причин: у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. Додатково зазначено, що надані акти виконаних робіт складені з порушенням ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а саме відсутні дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у господарській операції зі сторони Замовника. Між тим, колегія суддів не погоджується із такими твердженнями відповідача, оскільки як встановлено судовим розглядом, позивачем направлено пояснення та копії документів про підтвердження реальності здійснення господарських операцій стосовно податкових накладних № 1 від 31.03.2022 та № 1 від 30.04.2022. Посилання відповідача у рішеннях про відмову у реєстрації податкових накладних на те, що надані акти виконаних робіт складені з порушенням ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а саме відсутні дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у господарській операції зі сторони Замовника, колегія суддів вважає необгрунтованим, з наступних підстав. \~ Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Колегія суддів встановила, що акти наданих послуг №3 від 31.03.2022 року та №4 від 30.04.2022 року містять всі необхідні та обов`язкові реквізити, а також розшифрування підписів осіб, що їх засвідчили, так зі сторони орендодавця та суборендаря акт підписали керівники підприємств та завірені печатками підприємств. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач мав правові підстави для прийняття рішення про реєстрацію поданих позивачем податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. З огляду на викладене, враховуючи безпідставність та необґрунтованість зупинення реєстрації спірних податкових накладних, що слугувало передумовою для прийняття комісією відповідача рішеннь про відмову у їх реєстрації, колегія суддів доходить висновку про незаконність рішень відповідача від 20.06.2022 № 6937223/37289051 та № 6937225/37289051. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних рішень від 20.06.2022 № 6937223/37289051 про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 31.03.2022 та від 20.06.2022 № 6937225/37289051 про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 30.04.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних, є необґрунтованими та протиправними, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковими накладними № 1 від 31.03.2022 та № 1 від 30.04.2022. Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні № 1 від 31.03.2022 та № 1 від 30.04.2022, колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до вимог п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України, реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків. У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, оскільки у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим. Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (зі змінами), \~податкова накладна \~та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого \~пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням. Оскільки територіальним управлінням ДПС було протиправно відмовлено у реєстрації поданих позивачем податкових накладних, належним способом захисту прав позивача у даному випадку є саме зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні: № 1 від 31.03.2022 та № 1 від 30.04.2022. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про визнання протиправним та скасування рішень від 20.06.2022 № 6937223/37289051 про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 31.03.2022, від 20.06.2022 № 6937225/37289051 про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 30.04.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язаня Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних днем направлення на реєстрацію податкову накладну №1 від 31.03.2022 на суму 75000,00 грн, в т. ч. ПДВ 12500,00 грн та податкову накладну №1 від 30.04.2022 на суму 75 000,00 грн, в т. ч. ПДВ 12500,00 грн.. В силу ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірність своїх рішень. \~ Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваних рішень відповідач діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи, та всупереч вимогам чинного законодавства. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, зробив помилкові висновки. У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. \~ Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2022 у справі № 440/9048/22, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, а отже підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: granted