Рішення адміністративного суду від 2022-06-14 00:00:00+03

12 січня 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, в якому просив: визнати протиправними дії щодо відмови, оформленій листом № 2129-2437/П-02/8-0700/20 від 08 жовтня 2020 року у здійсненні обчислення і перерахунку з 01 квітня 2019 року пенсії на підставі довідки № 10/3261 від 22 вересня 2020 року, виданої Ужгородським зональним відділом військової служби правопорядку, про грошове забезпечення станом на 05 березня 2019 року за посадою, яку він займав перед звільненням з військової служби, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, премії), які передбачені Постановою Кабінету Міністрів України № 704; визнати протиправними дії щодо невиплати пенсії із 05 травня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії; зобов`язати здійснити обчислення і перерахунок з 01 квітня 2019 року основного розміру пенсії на підставі довідки № 10/3261 від 22 вересня 2020 року про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, що підлягає врахуванню для перерахунку пенсії у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-Х-ІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, премії), а також здійснити виплату перерахованої пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) з урахуванням із 05 березня 2019 року 100 відсотків суми підвищення пенсії. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області: щодо відмови, оформленій листом за вих. № 2129-2437/П-02/8-0700/20 від 08.10.2020 р., у здійсненні обчислення і перерахунку з 01.04.2019р. пенсії [PERSON] на підставі довідки № 10/3261 від 22.09.2020р., виданої Ужгородським зональним відділом військової служби правопорядку, про грошове забезпечення станом на 05.03.2019р. за посадою, яку займав [PERSON] перед звільненням з військової служби, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, премії); щодо невиплати пенсії [PERSON] із 05.03.2019 р. до 03.09.2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити обчислення і перерахунок з 01.04.2019 р. основного розміру пенсії [PERSON] , на підставі довідки № 10/3261 від 22.09.2020 р., виданої Ужгородським зональним відділом військової служби правопорядку про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 р., що підлягає врахуванню для перерахунку пенсії [PERSON] , у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992р. № 2262-Х-ІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991р. № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови КМУ від 30.08.2017р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, премії), а також здійснити виплату перерахованої пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) з урахуванням із 05.03.2019 р. до 03.09.2019 року 100 відсотків суми підвищення пенсії. В решті позовних вимог відмовлено. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишено без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року у справі № 260/127/21 - без змін. 18 серпня 2021 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, у якій просило за результатами перегляду рішення за нововиявленими обставинами ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Заява мотивована тим, що Головному управлінню під час виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року стало відомо про те, що 22 вересня 2020 року Ужгородським зональним відділом ВСП було видано [PERSON] довідку №10/3261, що носить виключно інформаційний характер та не підлягає врахуванню органом ПФУ при перерахунку пенсії позивача. Наголошує, що рішенням суду від 12 квітня 2021 року у справі № 260/127/21 Головне управління зобов`язано здійснити відповідний перерахунок саме із застосуванням зазначеної довідки, яка видана неналежним органом, не є офіційним документом фінансового характеру в розумінні приписів Порядку № 45 та яку Ужгородський зональний відділ ВСП з наведених підстав не надіслав на адресу пенсійного органу, що, на думку заявника, об`єктивно зумовлюють підстави для перегляду рішення. Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 березня 2022 року в задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовлено. Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що наведені заявником обставини не є нововиявленими обставинами в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України та стосуються фактично переоцінки доказів у справі, а тому не можуть бути підставою для перегляду та скасування рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року по справі № 260/127/21. Не погодившись з прийнятою ухвалою, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення з урахуванням нововиявлених обставин, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції не вжив вичерпних заходів щодо витребування усіх необхідних доказів та фактично вирішив справу на підставі недопустимих доказів. Звертає увагу на те, що довідка № 10/3261 носить виключно інформаційний характер та не підлягає врахуванню органом ПФУ при перерахунку пенсії позивача. Зазначає, що суд першої інстанції, не будучи впевненим у достовірності даних, викладених у довідці, фактично перебрав на себе дискреційні повноваження органу Пенсійного фонду шляхом зобов`язання останнього без перевірки коректності вказаних у довідці складових грошового забезпечення здійснити перерахунок пенсії позивача. У разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів (п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України). Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав. Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами. Підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами визначені ч. 2 ст. 361 КАС України. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Колегія суддів зазначає, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: 1) існування цих обставин на час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; 2) на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; 3) істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня. Водночас, ч. 4 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. Тобто, не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній чи касаційній скаргах, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими. Судом першої інстанції встановлено, що нововиявленими обставинами для перегляду рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 заявник вважає інформацію, зазначену у листі-відповіді Ужгородського зонального відділу військової служби правопорядку від 04 серпня 2021 року № 10/2942. У даному листі вказано, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року не стосується Ужгородського зонального відділу Військової служби правопорядку, оскільки у ньому немає зобов`язання підготувати та направити довідку про грошове забезпечення згідно Постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704. Зазначено, що підстав для надання уточненої довідки для проведення перерахунку пенсії немає. Також довідково вказано про те, що довідка за вих. 10/3261 від 22 вересня 2020 року, видана [PERSON] носить виключно інформаційний характер (а.с.108). Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи, зазначені у заяві по перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, свідчать про намір заявника переконати суд здійснити переоцінку доказів, оцінених судом у процесі розгляду даної справи. В поданій заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області посилається на те, що довідка Ужгородського зонального відділу військової служби правопорядку від 22 вересня 2020 року № 10/3261 видана неналежним органом, не є офіційним документом фінансового характеру в розумінні приписів Порядку № 45 та така не була надіслана на адресу пенсійного органу. Із матеріалів справи слідує, що 22 вересня 2020 року Ужгородський зональний відділ військової служби правопорядку видав [PERSON] довідку № 10/3261 в тому, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30 червня 2017 року № 704 грошове забезпечення за нормами чинними на 05 березня 2019 року (день, з якого вступило в силу рішення Окружного адміністративного суду м. Київ) для перерахунку пенсії. У даній довідці зазначено, що розмір грошового забезпечення особам, які проходять військову службу за посадою начальник штабу-перший заступник начальника становить: посадовий оклад (тарифний розряд) - 6630,00 грн, оклад за військовим званням полковник - 1480,00 грн, надбаввка за вислугу років 50 % від ПО+ВЗ - 4055,00 грн, надбавка за особливості проходження служби 68,3% (ПО+ВЗ+ВР) - 8308,70 грн, надбавка, що передбачає доступ до державної таємниці 15% від ПО - 994,50 грн, премія 35% - 2320,50 грн, всього - 23788,70 грн (а.с.28). 28 вересня 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про здійснення перерахунку основного розміру пенсії на підставі оновленої довідки від 22 вересня 2020 року № 10/3261 (а.с.29). У рішенні Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року по справі № 260/127/21, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2021 року зазначено: «За результатами розгляду довідки Ужгородського зонального відділу військової служби правопорядку від 22.09.2020 року № 10/3261, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області листом від 08.10.2020 року повідомило позивача, про повернення вказаної довідки, вказавши на неможливість перерахунку пенсії, оскільки після визнання протиправними та нечинними пунктів 1-2 Постанови № 103 інших рішень про умови та порядок проведення перерахунку пенсій у відповідності до ст. 63 Закону Урядом не приймалось (а.с.30)». У листі від 08 жовтня 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області вказує про повернення позивачеві без виконання довідки Ужгородського зонального відділу військової служби правопорядку від 22 вересня 2020 року № 10/3261 (а.с. 30, зворот). Колегія суддів звертає увагу на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, відмовляючи позивачеві у перерахунку пенсії на підставі довідки від 22 вересня 2020 року № 10/326 і повертаючи вказану довідку без розгляду, не посилалось на недостовірність довідки, як на підставу повернення такої. Таким чином, подана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, з урахуванням мотивів викладених у такій, фактично свідчить про намагання заявника ініціювати переоцінку доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи. Однак, для можливості перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами визначальним фактором є новизна та реальний вплив таких обставин на наслідки вирішення спору. Проаналізувавши лист-відповідь Ужгородського зонального відділу військової служби правопорядку від 04 серпня 2021 року № 10/2942, суд апеляційної інстанції зазначає, що у ньому відсутні фактичні дані, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року по справі № 260/127/21. Даний лист-відповідь свідчить про фактичну незгоду виконувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року із зазначення того, що воно не стосується Ужгородського зонального відділу Військової служби правопорядку. Доводи апелянта про те, що довідка Ужгородського зонального відділу військової служби правопорядку № 10/3261 від 22 вересня 2020 року про грошове забезпечення [PERSON] носить виключно інформаційний характер є безпідставними, оскільки у даній довідці чітко вказано, що вона видана відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30 червня 2017 року № 704 за нормами чинними на 05 березня 2019 року (день, з якого вступило в силу рішення Окружного адміністративного суду м. Київ) для перерахунку пенсії. Покликання скаржника на незабезпечення судом при вирішенні даної справи збору доказів з метою всебічного розгляду справи, не може братись судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки вказані обставини можуть свідчити лише про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, що є підставою для апеляційного та касаційного оскарження, а не для перегляду відповідного судового рішення за нововиявленими обставинами. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наведені заявником обставини не є нововиявленими обставинами в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України та стосуються фактично переоцінки доказів у справі, а тому не можуть бути підставою для перегляду та скасування рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі № 260/127/21 від 12 квітня 2021 року. Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29). Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи. За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Результат розгляду: denied