Рішення адміністративного суду від 2022-04-15 00:00:00+03

03.12.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Відділення поліції № 1 Первомайського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5093791 від 30.11.2021 року. Позивач просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5093791 від 30.11.2021 року винесену рядовим поліції відділення поліції № 1 Первомайського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області Левченко А.В. про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, закрити справу про адміністративне правопорушення та стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області за рахунок власних бюджетних асигнувань на його користь судовий збір у розмірі 454,00 грн. На обґрунтування позову позивач зазначає, що 30.11.2021 року о 18 год. 07 хв. в смт. Арбузинка по вул. Шевченка працівниками патрульної поліції був зупинений автомобіль LADA LARGUS державний номерний знак [NUMBER] , під його керуванням, в якому державний номерний знак був неосвітлений та забруднений, внаслідок чого співробітником патрульної поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 5093791, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн.. Просить скасувати вказану постанову, пославшись на те, що перед виїздом його автомобіль перебував у повній технічній справності, а під час руху він не міг передбачити, що у автомобіля виникне технічна несправність і він не міг виявити цього під час руху. Дане порушення не призвело до будь-яких наслідків. Відразу після зупинки позивач намагався донести до працівників поліції, що освітлення заднього номерного знаку вочевидь вийшло з ладу та забруднилося саме у дорозі, вірогідно через низьку якість дорожнього покриття та погодні умови, проте на ці доводи працівники поліції не звернули уваги. Посилаючись на викладене, позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 6\~ст. 121 КУпАП\~винесена з порушенням його прав та чинного законодавства України, є необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник Відділення поліції № 1 Первомайського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи. Письмових заперечень суду не надав. Представник Головного управління Національної поліції в Миколаївській області в судове засідання не з`явився, надіслав відзив, у якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що поліцейським СРПП ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області рядовим поліції Левченко А.В. винесено постанову відповідно до вимог чинного законодавства. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, а тому суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів, у відповідності до ч. 3 ст.205 КАС України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України. На підставі\~ст.\~205 КАС України\~суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази у справі та надавши їм правову оцінку, суд приходить до наступного.\~ Зі змісту\~постанови про\~накладення адміністративного\~стягнення по\~справі про\~адміністративне правопорушення\~у сфері\~забезпечення безпеки\~дорожнього руху,\~зафіксоване не\~в автоматичному\~режимі серії\~ЕАО №\~5093791\~від 30.11.2021\~року вбачається,\~що [PERSON] \~30.11.2021\~року о\~18\~год.\~07\~хв.\~в смт.\~Арбузинка по\~вул.\~Шевченка керував\~транспортним засобом\~LADA\~LARGUS\~державний номерний\~знак [NUMBER] , в темну пору доби державний номерний знак був неосвітлений та забруднений, чим порушив вимоги п. 2.9.в\~ПДР\~України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6\~ст. 121 КУпАП, у зв`язку із чим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850,00 гривень. Частиною 2\~ст. 19 Конституції України\~визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух»\~передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього\~Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Згідно зі \~ст. 245 КУпАП \~завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Статтею 246 КУпАП\~передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Пунктом 11 ч. 1\~ст. 23 Закону України «Про національну поліцію»\~визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням\~Правил дорожнього руху\~його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до\~Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють\~ Правила дорожнього руху, затверджені\~постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306\~(із змінами та доповненнями). Відповідно до\~п. 1.9. Правил дорожнього руху\~України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Згідно до п. 2.9.в\~ПДР\~України, водієві забороняється, зокрема, керувати транспортним засобом, з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості). Відповідно до ч. 6\~ст. 121 КУпАП України, відповідальність передбачена за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим. В силу положень\~ст. 222 КУпАП\~органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення\~правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч. 1-3, 5-6 ст. 121, ст.ст. 121-1, 121-2, ч. 1-3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст.ст. 124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Частиною 1\~статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України\~визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст.\~251\~КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284\~КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Стаття 9\~КАС України в якості одного з принципів адміністративного судочинства вказує диспозитивність та змагальність сторін, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Стаття 77\~КАС України обов`язок доказування обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, покладає на сторону, яка на такі обставини посилається. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, однак не надано жодних доказів на підтвердження правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.\~62\~Конституції України презумпції невинуватості. Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. В свою чергу, позивач стверджує, що він дійсно 30.11.2021 року, будучи за кермом транспортного засобу LADA LARGUS державний номерний знак [NUMBER] , перед початком руху ретельно перевірив належність роботи зовнішнього освітлення транспортного засобу, у тому числі заднього номеру (номерний знак освітлювався та не був забруднений). Після зупинки його автомобіля працівником поліції, він дізнався про його забруднення та неосвітлення заднього номерного знаку, яке вочевидь вийшло з ладу та забруднилося саме у дорозі, вірогідно через низьку якість дорожнього покриття та погодні умови. Всі його спроби пояснити вищевказані обставини та показання свідків, які знаходились у його транспортному засобі, працівник поліції проігнорував, віднісся зухвало та упереджено. Надані суду відповідачем фотознімки не можуть бути прийняті судом в якості належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за який на нього накладено адміністративне стягнення, оскільки вони нечіткі. Крім того, надсилаючи відзив на позовну заяву, відповідач у додатках зазначив про направлення до суду відеозапису, але до відзиву його не додав. Таким чином, фотознімки не підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення зазначеного у постанові. Судом також встановлено, що при винесенні постанов поліцейським не доведено вини позивача у вчиненні правопорушення; не взято пояснень у позивача та не долучено їх до постанови, не було опитано відповідачем свідків, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП України. А відтак, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення ним зазначеного адміністративного правопорушення. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. З урахуванням\~викладеного суд\~вважає,\~що позивача\~не обґрунтовано\~притягнуто до\~адміністративної \~відповідальності \~у \~зв`язку \~з \~чим \~вважає \~за необхідне\~скасувати постановупро накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5093791 від 30.11.2021 року про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00 грн., а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.121 КУпАП. Згідно ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 454,00 грн. (а.с. 9), який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Миколаївській області.\~

Результат розгляду: granted