Рішення адміністративного суду від 2022-01-25 00:00:00+02

У червні 2021 року [PERSON] (позивач) звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.03.2020р. №№00002963306, 00002943306, 00002973306, 00002953306. Позовні вимоги обґрунтовані ти, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки податковим органом було допущено процедурні порушення в частині проведення перевірки, за наслідками якої й були прийнятті податкові повідомлення-рішення, а саме у порушення вимог податкового кодексу України, перевірку проведено без належного направлення та вручення платнику податків [PERSON] повідомлення та наказу про проведення перевірки. Позивачка наголошує на тому, що невиконання вимог про завчасне повідомлення платника податку про проведення невиїзної перевірки є наслідком визнання перевірки незаконною та відсутності її правових наслідків. Оскільки відповідачем не завчасно повідомлено позивача із наміром проведення перевірки це є підставою для визнання протиправним та скасування податкових повідомлені рішень, як правових наслідків проведеної перевірки. Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 р. відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 28.07.2021. Відповідач проти позову заперечував. 21.07.2021 року від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в обґрунтування якого, посилаючись на практику Верховного Суду у постанові від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19, зазначав про пропуск позивачем строку звернення до суду. Контролюючий орган вказував, що спірні податкові повідомлення-рішення направлені позивачу 23.03.2020 та отримані нею 24.04.2020. При цьому, до суду з позовом про скасування таких податкових повідомлень-рішень ФО [PERSON] звернулась лише у червні 2021 року, що свідчить про те, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України. Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.07.2021р. у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Миколаївській області про залишення позовної заяви без розгляду - відмовлено. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2021р. позов [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №00002963306 від 23.03.2020 року прийняте Головним управлінням ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна,6, м. Миколаїв, 54001, код ЄДРПОУ 43144729). Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №00002943306 від 23.03.2020 року прийняте Головним управлінням ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна,6, м. Миколаїв, 54001, код ЄДРПОУ 43144729). Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №00002973306 від 23.03.2020 року прийняте Головним управлінням ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна,6, м. Миколаїв, 54001, код ЄДРПОУ 43144729). Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №00002953306 від 23.03.2020 року прийняте Головним управлінням ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна,6, м. Миколаїв, 54001, код ЄДРПОУ 43144729). Стягнуто на користь [PERSON] за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна,6, м. Миколаїв, 54001, код ЄДРПОУ 43144729) сплачений судовий збір в розмірі 1409,65 грн (одна тисяча чотириста дев`ять гривень 65 коп.) відповідно до квитанції №58745 від 22.06.2021 року. У задоволені вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, відмовлено. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулось до суду з апеляційною скаргою, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування скарги апелянт, посилаючись на правові висновки Верховного суду, викладені у постанові від 26.11.2020р. у справі №500/2486/19 зазначив про те, що судом першої інстанції помилково не було взято до уваги доводи податкового органу про пропуск позивачем строку для подання цього позову, у зв`язку із чим позовна заява [PERSON] мала бути залишена без розгляду. Так, згідно доводів апеляційної скарги, спірні у справі податкові повідомлення-рішення були надіслані Укрпоштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу ФО [PERSON] - 23.03.2020р. Згідно поштового повідомлення про вручення відправлення за № 5400013986597 повернуто відправнику 24.04.2020р. у зв`язку з закінченням терміну зберігання поштового відправлення. При цьому, позов до суду подано лише 23.06.2021р. Отже, на думку апелянта наявні підстави, визначені ст. 123 КАС України, для застосування п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України для залишення позову без розгляду. До того ж, апелянт також наголошує й на тому, що перевірку ФО [PERSON] контролюючим органом було проведено з дотриманням порядку, встановленого ПК України, в тому числі й щодо завчасного повідомлення платника про проведення такої перевірки. Так, згідно доводів апеляційної скарги, підставою для проведення позапланової невиїзної документальної перевірки ФО [PERSON] невиконання нею податкового обов`язку щодо подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік, нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб та військового збору, згідно з вимогами ст.36 ПК України. Відповідачем було отримано інформацію з Центральної бази Держреєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та копію листа від АТ «Укрсиббанк» з Повідомленням про анулювання боргу вих. №31- 4-2-02/7 від 25.02.16 щодо отримання громадянкою [PERSON] доходів у вигляді додаткового блага, без подання, податкової декларації та сплати відповідних сум податків. Дохід за ознакою « 126» (додаткове благо), в розмірі 575 530,58 грн., було відображено АТ «Укрсиббанк» в податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1 -ДФ) у вигляді анулювання (прощення) заборгованості за кредитом. АТ «Укрсиббанк» самостійно було прийнято рішення про анулювання (прощення) частини кредитної заборгованості та повідомлено боржника (фізичну особу [PERSON] , р.н.о.к.п.п. [NUMBER] ) шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання боргу від 25.02.16 вих. №31-4-2-02/7 щодо прощення частини боргу в сумі 21331,64 доларів СІЛА, що по курсу НБУ складає 575530,58 грн. Згідно пп.«Д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України дохід в сумі 575530,58 грн. є доходом, отриманим у вигляді анульованої основної суми кредитної заборгованості. Однак, в порушення вимог пп. 16.1.2, 16.1.3 п.16.1 ст.16, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 ПК України, громадянкою [PERSON] не надано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік, не задекларовано та не сплачено до бюджету суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору. Далі, як вказується в апеляційній скарзі, фахівцями ТУ ДФС у Миколаївській області 26.09.18 було направлено лист громадянці [PERSON] про надання інформації щодо отримання доходу як додаткове благо за ознакою 126 (Повідомленням про запрошення платника податків, зборів, платежів або його представника до Контролюючого органу з питання подання декларації про майновий стан і доходи, отримані у 2016 році як додаткове благо №М/1435/14-29-13-02-26 від 26.09.18), лист з проханням надати в терміни, встановлені законодавством, пояснення та їх документальні підтвердження з питання отримання [PERSON] доходу як додаткове благо за ознакою 126 без сплати податків з доходів до бюджету, а також сплатити до бюджету податки з цієї діяльності і подати декларацію до контролюючого органу №М/462/14-29-13-05-08 від 20.08.19, але громадянка не з`явилася та жодної інформації - документів не надала, декларацію про майновий стан і доходи не подано. Враховуючи вищевикладене,

Результат розгляду: denied