Рішення адміністративного суду від 2022-03-24 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №Ф-5291-53 від 26.05.2021 на суму 17680,31грн. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.08.2021, прийнятому в спрощеному провадженні, позов задоволений. В апеляційній скарзі Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилаються на те, що спірна вимога була прийнята з дотриманням приписів чинного законодавства, оскільки позивач перебуває на обліку як фізична особа-підприємець та є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного: [PERSON] має право на заняття адвокатською діяльністю, що підтверджується свідоцтвом № 0595 від 18.07.2011. Позивач 19.12.2019 звертався до начальника Новомосковської ОДПІ Головного управління Міністерства доходів у Дніпропетровській області Шульги А.А. із заявою про звільнення від сплати ЄСВ, в якій просив не нараховувати йому санкції за не сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як на самозайняту особу адвоката, оскільки з 01.09.2018 він працевлаштований на постійній основі на посаді юрисконсульта адміністративно-управлінського персоналу в КНП «Новомосковська центральна міська лікарня» Новомосковської міської ради». Головне управління ДПС у Дніпропетровській області надало на адресу позивача відповідь, виклавши її в листі №6159/10/04-36-53-40 від 20.01.2020, в якій зазначило, про необхідність (обов`язковість) сплати позивачем єдиного внеску. Відповідно до довідки від 14.06.2021 КНП «Новомосковська центральна міська лікарня» Новомосковської міської ради», [PERSON] працює в КНП «Новомосковська центральна міська лікарня» Новомосковської міської ради» на посаді юрисконсульта адміністративно-управлінського персоналу з 01.09.2018 по теперішній час, що також підтверджується наказом від 29.08.2018 №164-к та записами трудової книжки Серії [NUMBER] . Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області 26.05.2021 сформувало та направило позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) за №Ф-5291-53, якою повідомило про наявність у [PERSON] заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 17380,31грн за 4 квартал 2019 року - 2021 рік. Позивач оскаржив таку вимогу до суду з тих підстав, що він в період виникнення спірних правовідносин доходу від адвокатської діяльності не отримував та з 2018 року перебуває у трудових відносинах з КНП «Новомосковська центральна міська лікарня» Новомосковської міської ради», яке як його роботодавець сплачує єдиний внесок. Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб. Працівник - це фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами. До платників єдиного внеску віднесено також осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності. Відповідно до пунктів 1-2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами; для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску. Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що платниками єдиного соціального внеску є, у тому числі, самозайняті особи. Необхідними умовами для сплати такими особами єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження, зокрема, незалежної професійної діяльності індивідуально та отримання доходу від такої діяльності, який є базою для нарахування ЄСВ. Разом з тим розмір єдиного соціального внеску не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць, який обраховується з розміру мінімальної заробітної плати. Тобто, законом встановлено обов`язок сплати такими особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності. Проте такий обов`язок виникає за умови, що самозайнята особа не є найманим працівником. В іншому випадку така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є роботодавець останньої. Висновок податкового органу щодо необхідності сплати єдиного внеску особою, яка перебуває на обліку в органі ДПС і має свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, та яка одночасно перебуває у трудових відносинах, спричиняє подвійну сплату ЄСВ безпосередньо особою та роботодавцем, що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску. Таким чином, враховуючи, що позивач є застрахованою особою, за яку єдиний внесок у відповідному періоді був нарахований та сплачений роботодавцем, позивач звільняється від обов`язку по сплаті у цей період єдиного внеску як особою, що перебуває на податковому обліку як самозайнята особа, оскільки не отримував дохід від адвокатської діяльності у відповідному періоді. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27 листопада 2019 року (справа № 160/3114/19), від 05 грудня 2019 року (справа № 260/358/19), від 23 січня 2020 року (справа № 480/4656/18), від 27 лютого 2020 року (справа № 0440/5632/18), від 05 листопада 2020 року (справа № 460/2442/19). Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач в період 2017-2018 років не був застрахованою особою та за нього не було сплачено ЄСВ, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки оскаржуваною вимогою нараховано заборгованість за період з 4 кварталу 2019 року по 2021 рік, тобто поза межами зазначеного періоду. Також безпідставними є доводи апелянта про самостійне визначення позивачем обов`язку зі сплати єдиного внеску, оскільки як зазначено вище, сплата такого боргу призведе до подвійного оподаткування, що в свою чергу суперечить нормам чинного законодавства. З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied