Рішення адміністративного суду від 2024-04-04 00:00:00+03

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У серпні 2022 року [PERSON] звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві , в якому просила суд: - визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 03.08.2022 року у призначенні пенсії позивачу за Списком №1 відповідно до п.а ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року, \~оформлену у вигляді Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.08.2022 року №046050013588; - зобов`язати відповідача-2 з 28 липня 2022 року призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.а ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 28 липня 2022 року нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.а ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2023 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 03.08.2022 року №046050013588 щодо відмови у призначенні пільгової пенсії [PERSON] . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву від 28.07.2022 року [PERSON] про призначення пільгової пенсії за віком, з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Не погодившись з рішенням суду в частині відмовлення позоних вимог, позивач \~подала \~\~апеляційну скаргу, де просила скасувати рішення \~суду першої інстанції та винести постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Апеляційна скарга обгрунтована тим, що [PERSON] відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.п. 1 пункту 2 статті статті 1 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недосягненням пільгового пенсійного віку (50 років). При цьому, Відповідачем - 2 зазначено, що страховий стаж Позивача складає 20 років 5 місяців 3 дні, пільговий стаж за Списком №1 становить 10 років 6 місяців 6 днів, пільговий стаж за Списком №2 становить 3 роки 1місяць 19 днів. Тобто, фактично підставою для відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 є, на думку Відповідача 2, недостатній вік,. При цьому, з рішення вбачається, що Позивач має достатній пільговий та страховий стаж. У зв`язку з тим, що Позивач станом на 28.07.2022 мала вік 45 років З місяці, страхового стажу 20 років 5 місяців 3 дні, пільгового стажу за Списком №1 - 10 років 6 місяців 6 днів, пільгового стажу за Списком №2 -1 місяць 19 днів, то навіщо повторно розглядати заяву про призначення пенсії, якщо в Позивача є законне право на призначення, нарахування та виплату пенсії та лише призначення, нарахування та виплата пенсії відновить право Позивача на отримання пенсійних виплат. Перевіривши рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків. Судом першої інстанції \~встановлено, що 27.04.2022 року [PERSON] виповнилось 45 років, що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] . 28.07.2022 року позивач звернулась до відповідача-1 із заявою та відповідними документами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідачем-1 на адресу позивача направлено повідомлення №0400-010219-8/79843 від 04.08.2022 року разом із рішенням відповідача-2 №046050013588 від 03.08.2022 року про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю пенсійного віку. Крім того, зазначено страховий стаж складає 20 років 5 місяців 3 дні, пільговий стаж за Списком №1 становить 10 років 6 місяців 6 днів, за Списком №2 становить 3 роки 1 місяць 19 днів. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно з п. "а"ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIIIна пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам; При цьому, стаття 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в цій редакції передбачала право на пенсію у жінок після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років. Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року №213-VIII, який набув чинності з 01.04.2015 року, віковий ценз для жінок збільшено до 50 років із одночасним запровадженням правила поетапного збільшення показника вікового цензу. Так, до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 45 років - по 31 березня 1970 року включно; 45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року; 46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року; 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року; 47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року; 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року; 48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року; 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року; 49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року; 49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року; 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року; При цьому, ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"в цій редакції передбачала право осбі на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій №2148-VIII від 03.10.2017 року, текст Закону №1058-IV доповнений, зокрема, статтею 114, згідно із п.1 ч.2 якої на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону (60 років): чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року; Вказана норма набула чинності з 01.10.2017 року. Натомість, Рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII. (п. 1 рішення) Згідно з п. 2 Рішення № 1-р/2020, стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Відповідно до п. 3 Рішення № 1-р/2020, застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: „На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам. Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в умов призначення пенсії із зменшення віку. Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі Щокін проти України). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи. Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV. Такий правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 року в справі № 360/3611/20. Як вбачається з матеріалів справи, \~трудовий стаж позивача підтверджено копією трудової книжки, а також довідкою Приватного Акціонерного товариства СУХА БАЛКА. Згідно оскаржуючого рішення відповідача-2, підтверджено страховий стаж, який становить 20 років 5 місяців 3 дні, пільговий стаж за Списком №1 становить 10 років 6 місяців 6 днів, за Списком №2 становить 3 роки 1 місяць 19 днів. З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність у позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 при досягненні 45 рік, за умови наявності у неї необхідного страхового і пільгового стажу роботи. Нормами частини другої статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Визначаючи право позивачки на призначення пенсії за Списком №1, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивачки про призначення пенсії. Такі висновки суд обґрунтував дискреційними повноваженнями органами ПФУ в питаннях призначення пенсії. За встановлених обставин у цій справі, \~та з урахуванням доводів апеляційної скарги позивачки, суд апеляційної інстанції вважає, що буде \~помилковим \~погодитися з висновком суду першої інстанції щодо визначеного способу захисту порушеного права. З огляду на викладене при умові дослідження зазначеного \~періоду, \~\~\~зобов`язувати відповідача повторно розглядати \~заяву [PERSON] щодо \~призначення пенсії \~за віком на пільгових умовах, не буде сприяти \~ефективному захисту прав \~позивачки, і доводи апеляційної скарги \~з цього приводу є \~обґрунтованими. Помилкове тлумачення судом першої інстанції норм матеріального права, призвело до ухвалення ним \~\~рішення в частині, якою позивачці \~\~відмовлено у задоволенні заявлених \~\~позовних вимог, що є підставою для його скасування у відповідній частині, як \~це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, та прийняття нового рішення про задоволення зазначених позовних вимог \~у повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Результат розгляду: granted