Рішення адміністративного суду від 2023-02-08 00:00:00+02

05.09.2022 р. \~ [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя \~з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, інспектора 2 роти 2 батальйону \~Управління патрульної поліції в Запорізькій області, старшого лейтенанта поліції Поплавської Людмили Анатоліївни, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, де просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване, не в автоматичному режимі серії \~ЕАР № 5805888 від 26.08.2022 р. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя \~\~від 17.11.2022 р. \~в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Рішення суду мотивоване тим, що матеріалами справи доведена наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а тому постанова про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП є законною та не підлягає скасуванню. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати \~Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя \~\~від 17.11.2022 р., \~\~прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов. Апеляційна скарга обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо підтвердження відповідачем наявності адміністративного правопорушення в діях позивача. Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга \~підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що відповідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі \~26.08.2022 р \~\~в 11.30 на проспекті Соборному,21 м. Запоріжжя [PERSON] , керуючи транспортним засобом: FIAT FIORINO \~ [NUMBER] (ТОВ «Універсал Запоріжжя»), проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 ПДР -Порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, за що передбачена \~адміністративна відповідальність \~ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді накладення штрафу в розмірі 510грн. Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті" роз`яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. На думку суду апеляційної інстанції, для підтвердження порушення позивачем пункту 8.7.3 ПДР відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, зобов`язаний надати, зокрема, належний відеозапис чи матеріали фотофіксації події. З матеріалів справи вбачається, що як доказ вини позивача відповідачем наданий відеозапис, зроблений з автомобіля відповідача. Переглядаючи наданий відповідачем відеозапис, судом апеляційної інстанції \~встановлено, що автомобіль відповідача проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофору, але даний запис жодним чином не підтверджує, на який сигнал світлофору \~проїхав дане перехрестя позивач. Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що під час розмови з поліцейськими йде мова про переїзд перехрестя позивачем спочатку на жовтий сигнал світлофору, а потім на мигаючий зелений, але конкретних доказів \~щодо стану світлофору під час переїзду позивачем перехрестя \~- відповідачем не надано. Оскільки, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, \~не надав доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зокрема, відеозапису, що підтверджував би проїзд перехрестя позивачем на заборонений сигнал світлофору, не довів факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, \~\~постанова серії ЕАР № 5805888 від 26.08.2022 року є протиправною та підлягає скасуванню. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції не вірно встановлені обставини справи та помилково ухвалене рішення, в зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову та скасування постанови серії \~ЕАР № 5805888 від 26.08.2022 р. Крім того, судом встановлено, що позивач під час подання позову сплатив судовий збір в розмірі 496,20 грн та за подання апеляційної скарги 744,30 грн, а всього 1240,50 грн, що підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted