Рішення адміністративного суду від 2022-05-03 00:00:00+03

15 лютого 2022 року позивач [PERSON] пред`явила до Заліщицького районного суду Тернопільської області позов про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №493458 від 05 листопада 2021 року, винесеної інспектором ВП № 4 (м. Заліщики) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області рядовим поліції [PERSON] Позов обгрунтовано тим, що оскаржуваною постановою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень. В постанові зазначено, що 05.11.2021р. [PERSON] здійснила завідомо неправдивий виклик працівників поліції. Про існування цієї постанови позивач дізналася 02.02.2022 року, коли засобами поштового зв`язку із Заліщицької ДВС отримала постанову про відкриття виконавчого провадження. Звернувшись до державного виконавця, отримала копію оскаржуваної постанови. Позивач вважає вказану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки: 1) 05.11.2021р. вона дійсно викликала працівників поліції за адресою: [ADDRESS] з метою захисту від неправомірних дій співмешканки її сина [PERSON] , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, конфліктувала, виганяла [PERSON] з помешкання, внаслідок чого заподіяла шкоду її психічному здоров`ю. Після виклику поліції [PERSON] трохи заспокоїлась та у присутності правоохоронців вела себе більш стримано, хоч і проявляла ознаки алкогольного сп`яніння. Працівники поліції провели зі [PERSON] профілактичну бесіду, та, не складаючи жодних документів, покинули помешкання; 2) наявний на оскаржуваній постанові підпис, не є її підписом, і вона цієї постанови не підписувала; 3) відповідальність за ст. 183 КУпАП настає у разі завідомо неправдивого виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань, а в даному випадку вона здійснила виклик поліції з метою припинення неправомірних дій [PERSON] ; 4) на підтвердження її вини відсутні будь-які докази. З цих підстав просила поновити їй строк на оскарження постанови та скасувати її і закрити провадження у справі. 28 лютого 2022 року ухвалою судді Заліщицького районного суду Тернопільської області вказану адміністративну справу передано на розгляд Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області. 31 березня 2022 року матеріали справи надійшли до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області та ухвалою судді від 05 квітня 2022 року справу прийнято до провадження та призначено відповідно до ст. 286 КАС України розгляд справи по суті у судовому засіданні 15 квітня 2022 року о 11 годині 00 хвилин. За клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено на 03 травня 2022 року на 12 годину. 25 квітня 2022 року від відповідача надійшов відзив на позов, суть якого зводиться до того, що [PERSON] не скористалась своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема заявляти клопотання, давати пояснення та подавати докази, що свідчить про визнання нею своєї вини. Також вона не висловлювала скарг на постанову, а в позові сама [PERSON] вказує, що [PERSON] вела себе стримано, при цьому не зазначаючи конкретно, яке саме правопорушення вчинила [PERSON] , а описані дії не підпадають під ознаки правопорушень, передбачених КУпАП. З цих підстав відповідач просив відмовити в задоволенні позову. Також у відзиві міститься клопотання про допит як свідка інспектора ВП № 4 (м. Заліщики) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області [PERSON] та про розгляд справи у відсутності представника відповідача. 02 травня 2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив, суть якої зводиться до того, що позивач не зобов`язана доводити свою невинуватість, а відповідач її вини у вчиненні правопорушення не довів, жодних доказів на обґрунтування постанови не надав. Також у відповіді на відзив міститься клопотання про розгляд справи у відсутності позивача. За вказаних обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 205 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників справи. У задоволенні клопотання відповідача про допит як свідка інспектора ВП № 4 (м. Заліщики) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області [PERSON] відмовлено, оскільки інспектор поліції є посадовою особою, саме він складав оскаржувану постанову, відтак усі відомі йому обставини справи виклав у цій постанові за результатами розгляду справи про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив такі обставини. Постановою ЕГА №493458 від 05 листопада 2021 року по справі про адміністративне правопорушення, складеною інспектором ВП № 4 (м. Заліщики) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області рядовим поліції [PERSON], [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень (у разі несплати протягом 15 днів - подвійний розмір штрафу 1700 гривень). Як убачається з зазначеної постанови, 05.11.2021р. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] здійснила завідомо неправдивий виклик працівників поліції. 02.02.2022 року позивач отримала із Заліщицького відділу ДВС у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.01.2022р. з примусового виконання постанови ЕГА №493458 від 05 листопада 2021 року. Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність задовольнити позов з наступних мотивів. Відповідно до статті 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Як зазначила позивач у позовній заяві, 05.11.2021р. вона здійснила виклик поліції за адресою: [ADDRESS] з метою захисту від неправомірних дій співмешканки її сина [PERSON] , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, конфліктувала, виганяла [PERSON] з помешкання, внаслідок чого заподіяла шкоду її психічному здоров`ю. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Положеннями ст. 129 Конституції України проголошено основні засади здійснення судочинства, серед яких - змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відтак, необгрунтованими є доводи відповідача про те, що [PERSON] не скористалась своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема заявляти клопотання, давати пояснення та подавати докази, що свідчить про визнання нею своєї вини. Відповідачем не надано жодних доказів про те, як відбувався розгляд справи про адміністративне правопорушення, чи було роз`яснено [PERSON] її права, і чи було їй повідомлено, що стосовно неї складається постанова про притягнення до адміністративної відповідальності. Також не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що [PERSON] не висловлювала скарг на постанову, оскільки відповідачем не доведено, що [PERSON] була обізнана про існування цієї постанови. Так, оскаржувана постанова у графі «Примірник постанови отримав (дата отримання постанови та підпис правопорушника)» жодної дати не містить, а підпис, що міститься у цій графі істотно відрізняється від підпису [PERSON] у позовній заяві та паспорті громадянина України. У позовній заяві позивач заперечує підписання нею оскаржуваної постанови та зазначає, що про її існування не знала, і такі її доводи ні самою постановою, ні будь-якими іншими доказами не спростовуються. Доводи відповідача про те, що [PERSON] у позовній заяві вказує, що [PERSON] вела себе стримано, та при цьому не зазначає конкретно, яке саме правопорушення вчинила [PERSON] , а описані дії не підпадають під ознаки правопорушень, передбачених КУпАП, суд також вважає безпідставними. Вбачаючи неправомірність дій іншої особи, [PERSON] мала право викликати працівників поліції з метою захисту від неправомірних посягань, і для цього вона не повинна бути обізнаною з переліком діянь, які містять ознаки конкретних адміністративних чи кримінальних правопорушень. Здійснення такої кваліфікації, у даному випадку, було завданням поліції, а не [PERSON] . Зміна поведінки особи у присутності працівників правоохоронного органу є закономірною і не нівелює тієї поведінки, яка передувала їх виклику. Жодних доказів про те, що виклик поліції, який [PERSON] здійснила 05.11.2021р. за адресою: [ADDRESS] , був завідомо неправдивим, відповідачем не надано. Крім того, в оскаржуваній постанові у графі «Посадова особа органу поліції (підпис, ініціали, прізвище)» міститься лише підпис, без зазначення прізвища та ініціалів посадової особи. Також наявні підписи у графах «Рішення, винесене щодо вилучених документів, речей (Не вилучались)» та «Вилучені документи, речі отримав», що є взаємосуперечливим. Відповідно до ст. 279 КУпАП, яка регламентує порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Положеннями ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Судом установлено, що оскаржувану постанову не обгрунтовано жодними доказами вини [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, також відповідачем не доведено дотримання порядку розгляду справи, зокрема роз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності її прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. З урахуванням зазначеного суд вважає, що вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови належним чином не виконані. За вказаних обставин, беручи до уваги, що обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача, який ніяких доказів правомірності оскаржуваної постанови не надав, а позивач здійснення завідомо неправдивого виклику поліції заперечує, стверджуючи, що такий виклик був здійснений з метою припинення неправомірних дій щодо неї іншою особою, жодних доказів на підтвердження вини [PERSON] у правопорушенні, про яке йдеться в оскаржуваній постанові, судом не здобуто, суд вважає постанову ЕГА №493458 по справі про адміністративне правопорушення від 05 листопада 2021 року неправомірною. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. З урахуванням конкретних обставин справи, встановлених під час судового розгляду, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для скасування постанови про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП і закритття справи про адміністративне правопорушення. Також, оскільки доказів отримання [PERSON] оскаржуваної постанови відповідач не надав, дати отримання примірника постанови сама оскаржувана постанова не містить, позивач стверджує, що про існування оскаржуваної постанови їй стало відомо лише після отримання копії постанови про відкриття провадження, яку вона отримала 02.02.2022р., що підтверджується документально, суд вважає причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, а тому пропущений строк звернення до адміністративного суду слід поновити. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted