Рішення адміністративного суду від 2022-03-31 00:00:00+03

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про визнання протиправними дій поліцейського СРПП Відділення поліції №1 Синельниківського районного управління поліції в Дніпропетровській області Бур`яна Сергія Сергійовича, які полягають у незаконному складенні відносно неї постанови про накладення адміністративного стягнення БАВ №510741, та скасування постанови, складеної 29.10.2021, прийнятої та оголошеної 05.11.2021р., серії БАВ №510741. Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено у повному обсязі. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне дослідження судом доказів та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом процесуальних норм, скаржник просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове про задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом не надана оцінка тому, що відповідач при винесенні постанови допустив численні порушення вимог КУпАП, не враховано доводів про безпідставну зупинку, відсутність доказів порушення з боку позивача правил дорожнього руху. До того ж, як стверджує позивач, суд при розгляді даної справи також допустив порушення процесуальних норм, що є підставою для скасування оскарженого рішення у справі. Відповідач та третя особа не скористалися своїм правом на подачу письмового відзиву на апеляційну скаргу позивача. Суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що поліцейським СРПП Відділення поліції №1 Синельниківського районного управління поліції в Дніпропетровській області Бур`ян С.С. 29 жовтня 2021р. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ № 510741, згідно якої [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 10). Підставою для прийняття постанови стало те, що 29.10.2021 року о 23 год. 30 хв. в с. Васильківка по вул. Привокзальній [PERSON] , керуючи транспортним засобом MITSUBISHI, номерний знак [NUMBER] , не виконала вимоги знаку 2.2 «проїзд без зупинки заборонено», а також з недійсним полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушила п.33.2.2, та п. 2.1"ґ" ПДР. Тим самим, позивач скоїла адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122, ч.1ст.126 КУпАП. Вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення протиправною, позивач звернулася до суду з позовом про її скасування. Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"). Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Підпункт "ґ" пункту 2.1 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення). За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України. Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух». А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»). Також, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу. Пункт 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Згідно з п.1 ст.247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно з ч.1 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію», передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Обґрунтовуючи адміністративний позов, позивач наполягала, що інспектором не виконано покладеного на нього законодавством обов`язку доказування факту вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП. Крім того, відповідачем було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, оформлення постанови, що визначені нормами КУпАП. Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, вказав, що доводи позивача спростовано матеріалами справи, факт вчинення правопорушення є підтвердженим, а тому підстави для скасування оскарженої позивачем постанови відповідача як і підстави визнавати дії протиправними відсутні. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне. Дослідивши матеріали справи та докази, надані сторонами, колегією суддів встановлено наступне. З дослідженого відеозапису, наданого позивачем, вбачається, що відповідачем дотримано вимоги норм КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, позивачу було роз`яснено її права, доведено причину зупинки. Позивач не спростувала факту відсутності на час зупинки та перевірки документів чинного страхового полісу (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В матеріалах справи наявна копія страхового полісу АР №2374922 на транспортний засіб MITSUBISHI LANCER, номерний знак [NUMBER] (а.с. 47), строк дії якого розпочинається з 00 год 00 хв. 30.10.2021р., дата укладення договору страхування також 30.10.2021р.. Тобто, на момент зупинки автомобіля 29.10.2021р. працівниками поліції, діючого страхового полісу позивач при собі не мала, що є порушенням вимог підпункту "ґ" пункту 2.1 Правил дорожнього руху України. На переконання колегії суддів, поліцейський мав право вимагати для перевірки документи, серед яких є і страховий поліс, від позивача, а позивач не пред`явила діючого на час зупинки транспортного засобу під керуванням позивача страхового полісу, а отже останню правомірно притягнено до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України. Стосовно доводів позивача про безпідставний розгляд справи не на місці зупинки транспортного засобу, судом було встановлено та підтверджено самою позивачкою, що вона виявила бажання скористатися правовою допомогою, у зв`язку з чим клопотання про перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення було задоволено. Погоджується колегія суду апеляційної інстанції і з висновками суду першої інстанції, що неправильне зазначення дати винесення постанови не свідчить про її протиправність чи підробку, а є лише опискою, яка не спростовує факту порушення позивачкою ПДР України саме 29.10.2021р., що підтверджується іншими наявними у справі доказами. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, щодо порушення судом першої інстанції під час розгляду справи процесуальних норм, не знайшли свого підтвердження, та навпаки спростовуються матеріалами справи. З огляду на викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Результат розгляду: denied