Рішення адміністративного суду від 2022-06-28 00:00:00+03

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Лисянської селищної ради (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача - Фермерське господарство Престиж Агролюкс, в якому просив: - визнати протиправною бездіяльність Лисянської селищної ради, що полягає у не розгляді клопотання [PERSON] від 01 грудня 2021 року у місячний строк і не прийнятті одного із рішень, передбачених частиною 7 ст. 118 ЗК України про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га (сільськогосподарські угіддя - рілля) за рахунок земель сільськогосподарського призначення у межах населеного пункту на території Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області, із земель комунальної власності, а саме за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером 7122855100:03:001:0554 (цільове призначення: 01.02 для ведення фермерського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, площа земельної ділянки: 23,104 гектарів), що перебуває в оренді у Фермерського господарства Престиж Агролюкс (код ЄДРПОУ 36777704), у межах норм безоплатної приватизації, або про мотивовану відмову у наданні дозволу; - зобов`язати Лисянську селищну раду в місячний строк з дня набрання рішенням законної сили розглянути клопотання [PERSON] від 01 грудня 2021 року і прийняти одне із рішень, передбачених частиною 7 ст. 118 ЗК України про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га (сільськогосподарські угіддя - рілля) за рахунок земель сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту на території Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області, із земель комунальної власності, а саме за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером 7122855100:03:001:0554 (цільове призначення: 01.02 для ведення фермерського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, площа земельної ділянки: 23.104 гектарів), що перебуває в оренді у Фермерського господарства Престиж Агролюкс (код ЄДРПОУ 36777704), у межах норм безоплатної приватизації, або про мотивовану відмову у наданні дозволу. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2022 року, ухваленим в письмовому порядку, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Лисянської селищної ради, що полягає у не розгляді клопотання [PERSON] від 01 грудня 2021 року у місячний строк і не прийнятті жодного із рішень, передбачених частиною 7 ст. 118 Земельного кодексу України про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га (сільськогосподарські угіддя - рілля) за рахунок земель сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту на території Лисянської селищної ради за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером 7122855100:03:001:0554 (цільове призначення: 01.02 для ведення фермерського господарства, категорія земель: Землі сільськогосподарського призначення, площа земельної ділянки: 23,104 гектарів), що перебуває в оренді у фермерського господарства Престиж Агролюкс (код ЄДРПОУ 36777704), в межах норм безоплатної приватизації, або про мотивовану відмову у наданні дозволу. Зобов`язано Лисянську селищну раду на пленарному засіданні розглянути клопотання [PERSON] від 01 грудня 2021 року і прийняти одне із рішень, передбачених частиною 7 ст. 118 Земельного кодексу України про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га (сільськогосподарські угіддя - рілля) за рахунок земель сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту на території Лисянської селищної ради за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером 7122855100:03:001:0554 (цільове призначення: 01.02 для ведення фермерського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, площа земельної ділянки: 23.104 гектарів), що перебуває в оренді у фермерського господарства Престиж Агролюкс (код ЄДРПОУ 36777704), в межах норм безоплатної приватизації, або про мотивовану відмову. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Лисянської селищної ради на користь [PERSON] судові витрати зі сплати судового збору у сумі 496,00 грн. 06 квітня 2022 року до Черкаського окружного адміністративного суду від представника [PERSON] - адвоката Слободянюка А.І. - надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення з Лисянської селищної ради судових витрат на правничу допомогу в сумі 16 200 грн. Заява вмотивована тим, що у даній справі позивачем понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 16 200 грн., що підтверджується відповідними доказами, а саме: договором про надання правничої (правової) допомоги; додатковою угодою; актом виконаних робіт; описом наданих послуг та довідкою про отримання коштів. Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2022 року в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі №580/481/22 щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу відмовлено повністю. Відмовляючи у задоволенні заяви суд зазначив, що до заяви адвокатом Слободянюком А.І. не надано жодного платіжного (розрахункового) документа про перерахунок коштів адвокату за надання правничої допомоги, а тому наявні підстави для відмови у задоволенні заяви про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, оскільки не доведено отримання грошових коштів за надану правничу допомогу. Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою задовольнити заяву про стягнення витрат на професійну правову допомогу в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи. Згідно ч.3 статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Згідно положень статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до вимог ч.ч.1, 7, 9 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Таким чином, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі (додаткова постанова Верховного Суду від 12 вересня 2018 року по справі №810/4749/15). Судом встановлено, що між [PERSON] та адвокатом Слободянюком А.І. укладено договір № 38 від 29 листопада 2021 року про надання правової допомоги. Пунктом 2.1 договору передбачено, що за надану правничу допомогу сторони встановили розмір винагороди у додатковій угоді №1 до договору. В свою чергу, додатковою угодою №1 від 29 листопада 2021 року до договору встановлено тарифні ставки за надану допомогу. Адвокатом також подано акт приймання виконаних робіт від 05 квітня 2022 року, згідно якого вартість послуг адвоката становить 16 200 грн, який узгоджується з описом наданих послуг. Згідно довідки від 05 квітня 2022 року адвоката Слободянюка А.І., останній отримав грошові кошти від клієнта в сумі 16 200 грн. З аналізу ч. 4 статті 134 КАС України вбачається, що доказів оплати витрат про стягнення правничої правової вимоги не вимагається, оскільки оплата витрат на правову допомогу може здійснюватися як відразу, так і в майбутньому. Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, враховуючи приписи даної норми, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Відсутність документів про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чека), не можуть бути підставою для відмови у задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 лютого 2021 року по справі № 922/2503/20, в рамках якої суд виклав правовий висновок про те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. У Рішенні "ZUSTOVIC V. Croatia" (№27903/15) Європейський Суд з прав людини вказав, що заявник вважається таким, який поніс судові витрати, якщо він їх оплатив або був зобов`язаний оплатити внаслідок юридичного чи договірного зобов`язання (до прикладу, Hajnal v. Serbia, no. 36937/06, параграф 154, 19 червня 2012 року, пункт 109 рішення). Крім того, в постанові від 21 січня 2021 року по справі № 280/2635/20 Верховний Суд зазначив, що норми статей 134, 139 були введені в КАС України з 15 грудня 2017 року, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів-суб`єктів господарювання, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції. Отже, висновки судів про відмову у відшкодуванні витрат на правничу допомогу через відсутність доказів оплати вказаних послуг не узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства та вищенаведеними висновками Верховного Суду. Таким чином, з аналізу норм КАС України та судової практики вбачається, що висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не надано доказів про сплату витрат на професійну правничу допомогу є такими, що суперечать правовим висновкам Верховного Суду. Також слід зазначити, що у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року по справі № 379/1418/18 вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення» При цьому, в постанові Верховного Суду від 16 квітня 2020 року по справі № 727/4597/19 викладено правовий висновок про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом гонорару, а також не встановлено форму такого документа. Адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. А в постанові Верховного Суду від 16 квітня 2022 року по справі № 727/4597/19 висловлено висновок про те, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката. Адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Статтею 134 КАС України не визначено конкретної форми документу, що надається до суду для підтвердження здійснення оплати витрат на оплату послуг адвоката. Зі змісту заяви судом встановлено, що вимоги статті 134 КАС України були виконані позивачем повністю, а на підтвердження отримання коштів надано довідку про отримання коштів за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 16 200,00 грн., що цілком відповідає висновкам Верховного Суду, що наведені вище. Таким чином, позивачем, у відповідності до вимог КАС України, були надані всі встановлені та необхідні документи для стягнення витрат на правову допомогу, а твердження суду першої інстанції щодо необхідності надання додаткових підтверджень, у т. ч. доказів підтвердження сплати коштів, не відповідають як вимогам процесуального законодавства, так і висновкам Верховного Суду. Окремо слід зазначити, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалено рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг і своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яка міститься у додатковій постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року по справі № 826/841/17 та у постанові від 28 квітня 2021 року по справі № 640/3098/20. У справі «Черніус та Рінкевичюс проти Литви» (Cernius and Rinkevicius v. Lithuania) (заяви № 73579/17 та № 14620/18, пункт 71) ЄСПЛ також посилався на загальний принцип про те, що ризик будь-якої помилки, допущеної державним органом, має покладатись на саму державу і помилки не мають виправлятися за рахунок осіб, яких це стосується (див. також рішення у справах «Beinarovic and others v. Lithuania», заява № 70520/10, пункт 140 та «Radchikov v. Russia», заява № 65582/01, пункт 50). Разом з тим, згідно наданих акту приймання-передачі наданих послуг від 05 квітня 2022 року та детального опису робіт (наданих послуг) від 05 квітня 2022 року адвокатом Слободянюком А.І. надано Ярмолінському Ю.В. такі послуги: - надання усної правової консультації з вивченням документів невеликої складності - 800,00 грн; - попереднє ознайомлення з матеріалами, наданими Клієнтом, пошук та аналіз судової практики, визначення судової перспективи захисту прав - 2 500,00 грн; - розробка стратегії юридичного захисту Клієнта - 1 500,00 грн; - складання та подання до Черкаського окружного адміністративного суду позовної заяви (позовна заява на 13 аркушах, тобто великої складності) - 5 000,00 грн; - складання та подання до Черкаського окружного адміністративного суду заяви про зміну предмету позову (заява на 2 аркушах, тобто невеликої складності) - 800,00 грн; - складання та подання до Черкаського окружного адміністративного суду заяви про намір подати заяву про розподіл судових витрат з доказами на підтвердження понесених судових витрат в порядку частини 7 статті 139 КАС України (заява на 2 аркушах, тобто невеликої складності) - 800,00 грн; - складання та подання до Черкаського окружного адміністративного суду заперечення на відзив Лисянської селищної ради на позовну заяву по справі № 580/481/22 (документ на 5 аркушах, обсягом більш як 2 аркуші) - 3 000,00 грн; - складання та подання до Черкаського окружного адміністративного суду клопотання про приєднання документів до матеріалів справи (клопотання на 2 аркушах, тобто невеликої складності) 800,00 грн; - складання та подання до Черкаського окружного адміністративного суду заяви про розподіл судових витрат по справі (заява на 4 аркушах, тобто середньої складності) - 1 000,00 грн. Колегія суддів вважає за необхідне наголосити на неспівмірності заявленої до стягнення суми витрат на правничу допомогу із розглядуваним спором, оскільки предмет спору у справі не є надто складним, містить лише один епізод спірних відносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними. Конституційний Суд України у рішенні від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 вказав, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Разом з тим, з огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року по справі №826/841/17, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо,

Результат розгляду: partial