Рішення адміністративного суду від 2024-01-30 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЗС Бочка" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Житомирській області про визнання протиправними та скасування розпорядження від 07.08.2023 №190-р "Про анулювання ліцензії на пальне" щодо анулювання ліцензії на право ТОВ "АЗС Бочка" роздрібної торгівлі пальним від 22.07.2021 №06250314202100051, зобов`язання Головне управління ДПС у Житомирській області видалити з відповідного реєстру інформацію щодо анулювання Товариству з обмеженою відповідальністю "АЗС Бочка" ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 22.07.2021 №06250314202100051 та поновити інформацію. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23.11.2023 у задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23.11.2023 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідач, на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2021 року у справі № 240/4848/20, видав позивачу ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності, 55а. Для отримання вказаної ліцензії позивачем до податкового органу подавалися відповідні документи, в тому числі щодо права користування земельною ділянкою, які відповідають вимогам чинного законодавства. Відповідач \~не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу. Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити. Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків. Встановлено, що на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2021 у справі № 240/4848/20 позивачу видана ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності, 55а. 07.08.2023 Головним управлінням ДПС у Житомирській області прийнято розпорядження №190-р "Про анулювання ліцензії на пальне" щодо анулювання ліцензії на право ТОВ "АЗС Бочка" роздрібної торгівлі пальним від 22.07.2021 №06250314202100051. Підставою для прийняття вказаного розпорядження є рішення постійно діючої комісії Головного управління ДПС України в Житомирській області від 04.08.2023 та вимоги ст.15 Закону № 481/95-ВР. Так, фактичною підставою для анулювання вказаної ліцензії позивача на роздрібну торгівлю пальним слугувало встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання цієї ліцензії, на підтвердження правомірності користування земельною ділянкою за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності, 55а, \~для здійснення такої господарської діяльності. Позивач не погодився із вказаним розпорядженням та звернувся до суду. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що встановлено факт подання позивачем недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії від 22.07.2021 №06250314202100051, що є самостійною підставою для прийняття розпорядження про анулювання такої ліцензії. Так, позивач подав недостовірні дані щодо права користування земельною ділянкою за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності, 55а. Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне. За приписами ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (Закон № 481/95-ВР) роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин, а для малих виробників виноробної продукції алкогольних напоїв без додавання спирту: вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю. Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років. Згідно із ст.3 Закону № 481/95-ВР ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного рішення про анулювання у формі розпорядження про таке анулювання на підставі, зокрема, акта про виявлення недостовірних даних у документах, поданих суб`єктом господарювання разом із заявою про отримання ліцензії (отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами). Відповідно до ст.15 Закону № 481/95-ВР для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії, окрім інших документів, копії документів, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення. Встановлено, що підставою анулювання вказаної ліцензії позивача на роздрібну торгівлю пальним від 22.07.2021 №06250314202100051 відповідно до розпорядження від 07.08.2023 №190-р слугувало встановлення факту подання позивачем недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання цієї ліцензії, на підтвердження правомірності користування земельною ділянкою за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності, 55а. Так, на підтвердження правомірності користування земельною ділянкою за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності, 55а позивачем подано договір оренди нежитлового приміщення та земельної ділянки №1/20 від 01.02.2020 між ТОВ "Житомирінвест" та ТОВ "АЗС Бочка". Відповідно до п.1 вказаного договору ТОВ "Житомирінвест" передало ТОВ "АЗС Бочка" у тимчасове платне користування для здійснення підприємницької діяльності склад загальною площею 128,0 кв.м., який є частиною складських приміщень, що знаходяться за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності, 55а. Одночасно з правом оренди вказаного приміщення ТОВ "АЗС Бочка" передано право користування земельною ділянкою площею 0,01 га, що прилягає до вказаного приміщення. Встановлено, що рішенням виконкому Житомирської міської ради від 03.06.1993 № 337 вказана земельна ділянка площею 2,67 га за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності, 55а була передана у постійне користування Автобазі орендного підприємства "Житомирводбуд". На підставі вказаного рішення Житомирської міської ради від 03.06.1993 № 337 Автобазі орендного підприємства "Житомирводбуд" видано Державний акт на право постійного користування землею, зареєстрований \~15.12.1993 за № 131. Рішенням 26 сесії Житомирської міської ради від 29.09.2005 за №553 частина земельної ділянки за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності, 55а площею 1,0394 га була вилучена у користувача. Стаття 120 Земельного кодексу України передбачає перехід права на земельну ділянку у разі набуття права власності, господарського відання, оперативного управління на об`єкт нерухомого майна (крім багатоквартирного будинку), об`єкт незавершеного будівництва, спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва, що розміщені на ній Так, згідно із ч.1 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті. Відповідно до ч.16 ст.120 Земельного кодексу України предметом правочину, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, об`єкт незавершеного будівництва або частку у праві спільної власності на такий об`єкт), який розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), що перебуває у власності відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, повинна бути також така земельна ділянка (або частка у праві спільної власності на неї). Істотною умовою договору, який передбачає такий перехід права власності, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача до набувача такого об`єкта (частки у праві спільної власності на неї). Згідно із ч.5 ст.12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно станом на 18.10.2023 щодо земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] встановлено наступне: - ТОВ "Житомирінвест" є власником складських приміщень загальною площею 128,0 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; - комунальною власністю територіальної громади міста Житомира в особі Житомирської міської ради є розташовані за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності, 55а, земельні ділянки площею 0,1846 га, 0,0578 га; - за адресою: [ADDRESS] , наявні й інші об`єкти нерухомого майна, права на які належать різним особам. З урахуванням наведеного апеляційний суд зазначає, що відсутні підстави вважати, що власниками чи користувачами усієї земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 2,67 га є лише територіальна громада міста Житомира в особі Житомирської міської ради чи Автобаза орендного підприємства "Житомирводбуд". Водночас, офіційними записами Державного реєстру прав на нерухоме майно підтверджено, що ТОВ "Житомирінвест" є власником земельної ділянки під складськими приміщеннями загальною площею 128 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності, 55а. Таким чином, ТОВ "Житомирінвест" мало право передати земельну ділянку під складськими приміщеннями загальною площею 128 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності, 55а, у користування ТОВ "АЗС Бочка" на підставі договору оренди нежитлового приміщення та земельної ділянки №1/20 від 01.02.2020. Тому, вказаний договір №1/20 від 01.02.2020 може слугувати належним підтвердженням наявності у позивача права користування земельною ділянкою під складськими приміщеннями загальною площею 128 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності, 55а. Водночас, відповідачем не доведено, що приміщення, які використовує позивач розташовані саме на земельній ділянці власником якої не є ТОВ "Житомирінвест". Крім того, суд зауважує, що ліцензія від 22.07.2021 №06250314202100051 на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності, 55а, позивачу видана на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2021 у справі № 240/4848/20. За змістом вказаної постанови надані ТОВ "АЗС Бочка" документи, зокрема й договір оренди нежитлового приміщення та земельної ділянки №1/20 від 01.02.2020, є достатніми для видачі ліцензії. На підставі вказаного договору одночасно з правом оренди приміщення орендарю надається право користування земельною\~ділянкою, на якій знаходиться приміщення, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до приміщення площею 0,01 га. Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З урахуванням наведеного у сукупності, апеляційний суд не погоджується із висновком відповідача та суду першої інстанції про те, що надані позивачем документи не можуть вважатися належними та достовірними доказами на підтвердження права позивача на користування вказаною земельною ділянкою. Відтак, колегія суддів вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню розпорядження від 07.08.2023 №190-р щодо анулювання ліцензії на право ТОВ "АЗС Бочка" роздрібної торгівлі пальним від 22.07.2021 №06250314202100051. Абзацом другим пункту 1 Порядку ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 545 (Порядок № 545), визначено, що Єдиним реєстром ліцензіатів та місць обігу пального є електронна база даних, яка містить інформацію про суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місця виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання, які провадять діяльність на таких місцях на підставі виданих ліцензій. Згідно з пунктами 2-3 Порядку № 545, він формується та ведеться ДФС та її територіальними органами в електронній формі на підставі відомостей, зазначених у документах, які подаються суб`єктами господарювання для отримання ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним відповідно до статей 3 і 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Пунктами 4-7 Порядку № 545 встановлено, що підставою для включення суб`єкта господарювання до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального є рішення ДФС та її територіальних органів про видачу ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. Зміни до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального вносяться на підставі відомостей, зазначених у документах, які подаються суб`єктами господарювання для внесення змін до відомостей, зазначених у виданій суб`єкту господарювання ліцензії. Підставою для виключення суб`єкта господарювання з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального є рішення про анулювання ліцензії, прийняте ДФС та її територіальними органами відповідно до статей 3 і 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального. Інформація про суб`єкта господарювання вноситься до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше робочого дня, наступного за днем видачі/зупинення/анулювання ліцензії або внесення змін до ліцензії. Врахувавши наведене, суд дійшов висновку, що ефективним способом повного відновлення порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління ДПС у Житомирській області видалити з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним запис, щодо анулювання Товариству з обмеженою відповідальністю "АЗС Бочка" ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 22.07.2021 №06250314202100051 та поновити інформацію (внести відомості) в Реєстрі про таку ліцензію. У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Частиною першою, сьомою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Оскільки, за результатом судового розгляду даної справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення позову, позивачу підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень сплачений судовий збір в загальній сумі 9394 грн. \~

Результат розгляду: granted