Рішення адміністративного суду від 2022-04-13 00:00:00+03

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~15.06.2021 [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо проведення [PERSON] з 01.04.2019 року перерахунку та виплати пенсії за вислугу років на підставі довідки № 434/1 від 01.02.2021 року із зменшенням відсоткового розміру пенсії з 77 % на 70 % суми грошового забезпечення; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату позивачеві пенсії за вислугу років на підставі довідки № 434/1 від 01.02.2021 року, виданої Кіровоградським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки у розмірі 77 % відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням вже проведених виплат. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Адміністративний позов обґрунтований тим, що \~\~пенсію за вислугу років позивачу призначено в розмірі 77% відповідних сум грошового забезпечення. На виконання рішення суду від 24 березня 2021 року у справі №340/671/2, ГУ ПФУ в Кіровоградській області з 01 квітня 2019 року здійснило перерахунок пенсії за вислугу років, призначеної позивачу за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на підставі довідки Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 434/1 від 01.02.2021 року. Однак, перерахунок його пенсії здійснено із розрахунку 70% суми грошового забезпечення, вказаного у довідці, та з обмеженням максимального розміру його пенсії до 17690,00 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо перерахунку та виплати пенсії за вислугу років позивачу \~з 01 квітня 2019 року на підставі довідки № 434/1 від 01.02.2021 року із зменшенням відсоткового розміру пенсії з 77 % на 70 % суми грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років на підставі довідки № 434/1 від 01.02.2021 року, виданої Кіровоградським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, у розмірі 77 % відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням вже проведених виплат. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Не погодившись з рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач порушив строк звернення до суду з адміністративним позовом, адже він просить суд зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області здійснити перерахунок пенсії з 01.04.2019 року, а звертається до суду з позовом лише в червні 2021 року. \~Також, відповідач наголошує, що відповідно до ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», визначено, що максимальний розмір пенсії, призначеної відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» не може перевищувати 10\~ 740 грн.. Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга \~не підлягає \~задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби, з якої у 2005 році був звільнений у запас. З квітня 2002 року позивачу призначена довічна пенсія за вислугу років на підставі статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" у розмірі 77 % відповідних сум грошового забезпечення. Із січня 2018 року ГУ ПФУ в Кіровоградській області перерахувало призначену позивачу пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Натомість згідно рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 червня 2020 року в адміністративній справі №340/1601/20 відповідач перерахував пенсію за вислугу років, призначену позивачу та обчислив її основний розмір з 01.01.2018 року, виходячи з 77 % відповідних сум грошового забезпечення. Проте, здійснюючи черговий перерахунок пенсії позивача на підставі довідки Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 434/1 від 01.02.2021 року на підставі рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року у справі №340/671/21, ГУ ПФУ в Кіровоградській області вже з 01 квітня 2019 року обчислило основний розмір пенсії позивачу , виходячи з 70% відповідних сум грошового забезпечення та застосувало до такої пенсії обмеження максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Не погоджуючись із діями суб`єкта владних повноважень при перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що розмір пенсії призначений позивачу у розмірі 77% від грошового забезпечення не може бути змінений під час чергового перерахунку пенсії, також, суд вказав про відсутність законних підстав для проведення перерахунку пенсії з обмеженням максимального розміру пенсії. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з частиною першою статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09 квітня 1992 pоку (далі - Закон №2262-XII), який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України зокрема із числа осіб, які перебували на військовій службі. Відповідно до частин другої, третьої статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. У зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови №704, якою з 1 березня 2018 року змінено грошове забезпечення, зокрема, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії. Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ умови, порядок та розміри вказаного перерахунку були визначені Постановою КМУ №103, якою постановлено здійснити перерахунок призначених до 1 березня 2018 року на підставі вказаного Закону пенсій з 1 січня 2018 року. Так, відповідачем здійснено перерахунок пенсії, призначеної позивачу за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та обчислено її у розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення. При цьому, відповідач керувався частиною другою статті 13 цього Закону (у редакції, чинній на момент здійснення перерахунку), згідно з якою максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів. Частиною другою статті 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції, яка була чинною на час призначення позивачу пенсії) було встановлено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів Відповідно до частини другої статті 13 Закону №2262-XII у редакції змін, внесених абзацом 4 пункту 4 розділу I Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" №51-IV від 04.07.2002 року, який набрав чинності з дня введення в дію Закону України "Про Державний бюджет України на 2003 рік", загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів. Законом України "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців" №3591-IV від 04.04.2006 року, який набрав чинності 29.04.2006 року, частину 2 статті 13 Закону №2262-XII викладено в такій редакції: "Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів". Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року №3668-VI внесено зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів. В подальшому, Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні (Закон України від 27 березня 2014 року № 1166-VII) внесено зміни до ч.2 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", згідно яких цифри " 80" замінено цифрами " 70". Тобто, зміна максимального розміру пенсії за вислугу років, що призначається відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (з 90% до 70% сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення та перерахунків пенсії позивача. Внесення Законом №1166-VII зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% відповідного грошового забезпечення стосується порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що при перерахунку раніше призначеної пенсії на підставі статті 63 Закону №2262-ХІІ, її розмір має обчислюватися, виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію, і їх розмір не може бути зменшений наступними змінами в законодавстві. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як правильно встановлено судом першої інстанції, з 2002 року розмір пенсії позивача за вислугу років складав 77% відповідних сум грошового забезпечення. Позичав набув право у розмірі 77% грошового забезпечення на пенсію, яка виплачувалася йому з квітня 2002 року. Проте, зменшення відсоткового значення розміру пенсії призвело до звуження його прав на пенсійне забезпечення та порушення вимог Конституції щодо належного забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, а також у старості. Більше того, право позивача на отримання пенсії у розмірі 77% грошового забезпечення підтверджене вищевказаними судовими рішеннями, які набрали законної сили. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, дії управління ПФУ щодо зменшення розміру пенсії позивача з 77% до 70% грошового забезпечення не протиправними. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Стосовно обмеження розміру пенсії позивача максимальним розміром 10740 грн. суд апеляційної інстанції зазначає наступне. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, врегульовані\~ Законом України від 09.04.92 N 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"\~ (далі -\~ Закон N 2262-XII). Згідно з частиною третьою\~ статті 43 Закону N 2262-XII\~ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За приписами частин другої та третьої\~ статті 51 Закону N 2262-XII\~ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій, у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. Відповідно до частини четвертої\~ статті 63 Закону N 2262-XII\~ у редакції\~ Закону України від 06.12.2016 року N 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України"\~ (набрала чинності з 01.01.2017) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Закон N 3668-VI\~ набрав чинності з 01.10.2011, як передбачено пунктом 1 Прикінцевих та перехідних положень. Відповідно до пункту 2\~ Прикінцевих та перехідних положень Закону N 3668-VI\~ обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої\~ статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"\~ та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом. Законом N 3668-VI\~ частину п`яту\~ статті 43 Закону N 2262-XII\~ викладено у такій редакції: "Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність". Законом України від 24.12.2015 N 911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України"\~ частину п`яту\~ статті 43 Закону N 2262-XII\~ доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень". Спір у цій справі стосується правомірності обмеження пенсії як війстковослужбовця [PERSON] , починаючи з 01.04.2019 року, максимальним розміром, що становить десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність. Згідно з частинами першою та другою\~ статті 7 КАС України\~ суд вирішує справи відповідно до\~ Конституції\~ та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені\~ Конституцією\~ та законами України. Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що обмеження пенсії позивача максимальним розміром у спірних відносинах вмотивовані відповідачем посиланням на частину сьому\~ статті 43 Закону N 2262-XII\~ та\~ статтею 2 Закону N 3668-VI. У свою чергу, положення\~ статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"\~ про те, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність доповнено згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року N 848-VIII. Так,\~ рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 N 7-рп/2016\~ визнано неконституційними положення частини сьомої\~ статті 43 Закону N 2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня частина 7 статті 43 в\~ Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Аналогічна за змістом норма міститься у\~ статті 91 Закону України від 13.07.2017 N 2136-VIII "Про Конституційний Суд України". У пункті 2 резолютивної частини згаданого рішення Конституційного Суду України визначено, що положення частини сьомої\~ статті 43 Закону N 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня\~ ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Системний аналіз норм законодавства, з урахуванням\~ рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 N 7-рп/2016, дає підстави для висновку, що починаючи з 20.12.2016 частина 7\~ статті 43 Закону N 2262-XII, яка передбачала обмеження пенсії максимальним розміром, а саме 10 прожитковими мінімумами для непрацездатної особи, є нечинною та не підлягає застосуванню у спірних відносинах. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі N 522/16882/17, від 31.01.2019 у справі N 638/6363/17, від 08.08.2019 у справі N 522/3271/17, від 16.04.2020 у справі N 620/1285/19, від 09.02.2021 у справі N 1640/2500/18. Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що внесені\~ Законом України від 06.12.2016 N 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України"\~ до частини 7\~ ст. 43 Закону N 2262-XII, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження. Подібний висновок узгоджується з позицією, що викладеною в постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі N 522/16882/17, від 31.01.2019 у справі N 638/6363/17, від 09.11.2020 у справі N 813/678/18. З огляду на викладене, частина 7\~ статті 43 Закону N 2262-XII, якою було передбачено обмеження пенсій військовослужбовців максимальним розміром, втратила чинність з дня ухвалення\~ рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 N 7-рп/2016. Відповідно до частини 2\~ статті 152 Конституції України\~ закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Згідно\~ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року N 1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень\~ цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині сьомій\~ статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"\~ слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року". Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених\~ Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року N 1774-VIII\~ з урахуванням\~ рішення Конституційного Суду України N 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, дозволяє стверджувати, що у\~ Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"\~ відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр,є нереалізованими. Це означає, що протягом 2017 року\~ стаття 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"\~ не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів. Отже, внесені\~ Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року N 1774\~ до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження. Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд неодноразово висловлював позицію у подібних правовідносинах в постановах від 03.10.2018 року у справі N 127/4267/17 та від 16.10.2018 року у справі N 522/16882/17, від 10.10.2019 року у справі N 522/22798/17, від 08.08.2019 року у справі N 522/3271/17, від 30.10.2020 року у справі N 522/16881/17. Також, аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі N 400/2085/19 та від 21 грудня 2021 року у справі N 120/3552/21-а. Правовими положеннями ч. 5\~ ст. 242 КАС України\~ передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Крім того, колегія суддів визнає помилковими посилання пенсійного органу щодо наявності у\~ статті 2 Закону N 3668-VI\~ положень стосовно можливості обмеження пенсії максимальним розміром на рівні 10 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, оскільки Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності військовослужбовців як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена, зокрема, тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 20.03.2002 N 5-рп/2002, абзац четвертий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 17.03.2004 N 7-рп/2004). Обмеження максимального розміру пенсії порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою\~ статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України. При цьому, колегія суддів враховує, що положення\~ статті 2 Закону N 3668-VI\~ є аналогічними за змістом положенням частини сьомої\~ статті 43 Закону N 2262-XII, які визнані неконституційними\~ рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 N 7-рп/2016. За таких обставин, зважаючи на визнання неконституційними положень частини сьомої\~ статті 43 Закону N 2262-XII, якою передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, приймаючи до уваги те, що обмеження пенсії максимальним розміром порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою\~ статті 17 Конституції України, суд зазначає, що пенсійний орган, відмовляючи позивачу у виплаті перерахованої пенсії без обмеження її максимальним розміром, діяв всупереч приписам\~ Конституції України\~ та\~ Закону N 2262-XII. Доводи відповідача з приводу того, що адміністративний позов у даній справі подано із пропуском строку встановлено ст. 122 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки позивач у даній справі \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~звернувся у межах строку звернення до суду із позовом, який становить 6 місяців з дня отримання відповіді від пенсійного органу про відмову в проведенні перерахунку пенсії (07.05.2021 року). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Результат розгляду: denied