Рішення адміністративного суду від 2023-07-31 00:00:00+03

В лютому 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі ОТЦК), в якому просив суд: - визнати протиправною відмову ОТЦК у листі від 01.01.2022р. вих. №943/7 у виготовленні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області (далі ГУПФУ) нових довідок про розміри мого грошового забезпечення станом на 1 січня 2020 року, 1 січня 2021 року та 1 січня 2022 року, відповідно до вимог ст.43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень Постанови КМУ від 30.08.2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, 1 січня 2021 року та 1 січня 2022 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до Постанови №704, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які встановлені на 2020, 2021 та 2022 р.р. для проведення з 1 лютого 2020 року, з 1 лютого 2021 року та з 1 лютого 2022 року перерахунку основного розміру пенсії; - зобов`язати ОТЦК перерахувати розмір грошового забезпечення [PERSON] , з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, 1 січня 2021 року та 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови КМУ від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та оформити і надати до ГУПФУ нові довідки про розмір мого грошового забезпечення станом на 1 січня 2020 року, 1 січня 2021 року та 1 січня 2022 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень Постанови КМУ від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, 1 січня 2021 року та 1 січня 2022 року, відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови КМУ від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, зокрема, надбавки за особливості проходження військової служби в розмірі 65 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, та щомісячної премії у розмірах згідно з Додатками 1 до телеграм №248/291 від 14.01.2020 року та № 248/612 від 27.01.2021 року, для здійснення обчислення та перерахунку моєї пенсії з 1 лютого 2020 року, з 1 лютого 2021 року та з 1 лютого 2022 року, відповідно. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року позов задоволено частково. Суд: - визнав протиправними дії ОТЦК щодо відмови [PERSON] у підготовці та наданні до ГУПФУ оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 р.р. у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з врахуванням положень Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії [PERSON] з 01.02.2020, з 01.02.2021 та з 01.02.2022 р.р.; - зобов`язати ОТЦК підготувати та надати до ГУПФУ довідки про розмір грошового забезпечення [PERSON] станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та на 01.01.2022 р.р., виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами встановленого станом на 01 січня 2021 року, та прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів встановленого станом на 01 січня 2022 року, шляхом її множення на відповідний тарифний коефіцієнт та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, надбавок та премій, для здійснення перерахунку пенсії [PERSON] з 01.02.2020, з 01.02.2021 та з 01.02.2022 р.р.. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено. Не погоджуючись з даним рішенням суду, в частині позову, в задоволенні якого було відмовлено, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з частковим порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та задовольнити позов. Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення в частині з огляду на таке. Судом першої інстанції встановлено, що [PERSON] є пенсіонером Міністерства оборони України та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перебуваючи на пенсійному обліку в ГУПФУ. 28.11.2022, виходячи з положень Постанови КМУ №704 та статей 43 i 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-XII, позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив підготувати та надати до ГУПФУ довідки про розміри грошового забезпечення станом на 01.02.2020 року, на 01.02.2021 року та на 01.02.2022 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262- ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень Постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» i щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунків з 01.02.2020 року, 01.02.2021 року та 01.02.2022 року. 01 січня 2023 року відповідач, своїм листом №943/7, відмовив позивачу у видачі запитуваних довідок посилаючись на відсутність підстав для цього, оскільки з 28.10.2020 року і на сьогоднішній день розміри посадових окладів та окладів за військовим званням встановлюються виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018 року 1762 грн. При цьому, відповідач зазначив, що керується чинною Постановою №704 та вказаною нормою (пунктом 4), яка є обов`язковою для застосування, оскільки іншої не існує, а попередня не може бути відновлена судом. Крім того, скасування в судовому порядку пункту 6 Постанови КМУ №103 не впливає на порядок та процедуру проведення перерахунку розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, так як зазначене скасування не може слугувати підставою для підготовки та подання до ГУПФУ нової довідки про розмір грошового забезпечення, оскільки постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6453/18 не створює підстав для здійснення перерахунку пенсій. Після скасування у судовому порядку змін, які були внесені до пункту 4 Постанови №704, зміна розміру посадових окладів та окладів за військове звання відповідно до категорії військовослужбовців позивача, не здійснювалось. ОТЦК керується чинною Постановою №704 та вказаною нормою (пунктом 4), яка є обов`язковою для застосування, оскільки іншої не існує, а попередня не може бути відновлена судом. Посадові оклади та оклади за військове звання розраховуються військовослужбовцями, якій у даний час перебувають на військовій службі, із застосуванням в якості розрахункової величини розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який визначено законом на 01 січня 2018 року. Аналогічно із застосуванням в якості розрахункової величини розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який визначений законом на 01 січня 2018 року було обчислено розміри посадового окладу та окладу за військове звання при підготовці останньої довідки для позивача. Згідно пункту 3 Порядку №45, на підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Виходячи з усього вищенаведеного, вбачається, що у позивача не виникало право на проведення перерахунку призначеної пенсії з 01.01.2020, 01.01.2021 та з 01.01.2022 р.р., та як наслідок у ОТЦК не виникали законні підстави на здійснення підготовки нових довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що згідно з Постановою №704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного календарного року, а не станом на 01.01.2018 року, оскільки положення пункту 4 Постанови №704, в редакції Постанови КМУ №103 від 21.02.2018 року щодо часового визначення прожиткового мінімуму для працездатних осіб як « 01 січня 2018 р.», скасоване 29.01.2020 року вищезазначеною постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/6453/18. Поряд з цим, суд зазначив, що статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами - з 1 січня - 2102 гривні. Згідно зі ст.7 Закону України №1928-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік», у 2022 році прожитковий мінімум працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів з 1 січня 2102 грн. Отже, розмір прожиткового мінімуму для визначення посадових окладів військовослужбовців та прирівняних до них осіб за Законом №2262-ХІІ у 2020 році, в 2021 та в 2022 році є більшим ніж в 2018 році. Натомість, як зазначив в своєму листі від 01.01.2023 відповідач, саме розмір прожиткового мінімуму працездатних осіб станом на 01.01.2018 року ним застосовується при визначенні розміру посадового окладу позивача. Також суд наголосив, що Закон України №1928-ІХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» містить саме окремий пункт щодо розміру прожиткового мінімум працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами. Також, Закон України №1928-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» містить окремий пункт щодо розміру у 2022 році прожиткового мінімуму працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів. Саме ці пункти Закону №1928-ІХ, які є чинним, підлягають застосуванню при визначенні розміру посадового окладу осіб, які отримують оплату праці за спеціальним законом, та відповідно і пенсіонерів які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Таким чином, посилання позивача на необхідність застосувати розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року є помилковими. Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо «виду» розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, належного до застосування, помилковими і такими, що не відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке. Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. З матеріалів справи, а з саме прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині позовних вимог, в задоволенні яких було відмовлено, а тому, з врахуванням наведеного, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в цій частині. Суд зазначає про відсутність підстав (з огляду на не подання скарги відповідачем) для дослідження питання щодо наявності/відсутності обов`язку відповідача перерахувати розмір грошового забезпечення [PERSON] , з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, 1 січня 2021 року та 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, саме в розрізі права, натомість вважає за необхідне надати оцінку «виду» розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, належного до застосування. Так, відповідно до ч.5 та 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11.12.2019 року у справі №240/4946/18 щодо застосування норм права, а саме пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 року №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», було зазначено, що після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають. Судова колегія дійшла висновку, що п.4 Постанови №704 з 29.01.2020 року має застосовуватись у наступній редакції: «Розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14». З аналізу наведеного можна дійти висновку, що у випадку зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, змінюється відповідно і розмір посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу. Зазначене, серед іншого, впливає на розмір пенсії особи, яка за вказаних обставин підлягає перерахунку. \~Разом з цим, до моменту отримання належної довідки від відповідача у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача. Також, суд апеляційної інстанції в контексті порушеного апелянтом питання звертає увагу, що Верховний Суд у постановах по справі № 440/6017/21 від 02 серпня 2022 року, по справі № 160/2775/22 від 06 лютого 2023 року дійшов висновку, що через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом №1082-IX, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку №45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 Постанови №704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік). Зазначений висновок є цілком релевантним до спірних правовідносин, тому враховується судом апеляційної інстанції при розгляді цієї справи. Стосовно необхідності застосування для визначення розміру посадового окладу, окладу за військове (спеціальне) звання саме розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, колегія суддів зазначає, що пунктом 4 Постанови №704 у спірний період передбачалось, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", у 2020-2022 роках установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року, 2021 та 2022 року - 2102 грн, 2270 грн та 2481 відповідно, в той час коли Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум встановлювався у розмірі 1762 грн., тобто у меншому розмірі. Разом із тим, в Законі України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», Законі України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» міститься окремий пункт щодо розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами. Однак, враховуючи те, що діючим законодавством розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення саме «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року», на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14, то у контексті спірних правовідносин застосуванню підлягає саме такий прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Положення Постанови КМУ №704 не передбачають застосування іншого прожиткового мінімуму для визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу. При цьому, слід зазначити, що 15 липня 1999 року було прийнято Закону України «Про прожитковий мінімум» №966-XIV (далі Закон №966-XIV), який відповідно до\~ статті 46\~ Конституції України дає визначення прожитковому мінімуму, закладає правову основу для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень. Відповідно до ч.1 статті 1 Закону №966-XIV прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно ст.2 та 4 Закону № 966-XIV прожитковий мінімум застосовується для: загальної оцінки рівня життя в Україні, що є основою для реалізації соціальної політики та розроблення окремих державних соціальних програм; встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім`ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України; визначення права на призначення соціальної допомоги; визначення державних соціальних гарантій і стандартів обслуговування та забезпечення в галузях охорони здоров`я, освіти, соціального обслуговування та інших; встановлення величини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; формування Державного бюджету України та місцевих бюджетів. Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України після проведення науково-громадської експертизи сформованих набору продуктів харчування, набору непродовольчих товарів і набору послуг. Відповідно до ч.2 статті 1 Закону №966-XIV прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. З аналізу наведеного та в контексті спірних правовідносин вбачається, що діючим законодавством визначено таку правову категорію, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб». З огляду на вказані обставини та у взаємозв`язку з пунктом 4 Постанови №704, за якою розмір посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14, колегія суддів приходить до висновку про належність до застосування саме «прожитковий мінімум для працездатних осіб», як правову категорію, визначену спеціальним актом - Законом України «Про прожитковий мінімум», який (закон) дає визначення прожитковому мінімуму, закладає правову основу для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень. На підставі вищевикладеного, а також беручи до уваги практику Верховного Суду (постанова від 02.08.2022 року по справі № 440/6017/21, від 13.12.2022 року по справі №240/12647/21), суд апеляційної зазначає, що при оформлені оновлених довідок грошового забезпечення розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу слід визначати виходячи саме з «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року». Таким чином, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги позивача в частині. З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції частково неправильно надана оцінка фактичним обставинам справи та допущено порушення норм матеріального та процесуального права в частині, тому оскаржуване рішення підлягає зміні.

Результат розгляду: partial