Рішення адміністративного суду від 2022-02-07 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю "Діскаунтер" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області в якому просило: - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 29.10.2020 № 0007030710; - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в місті Києві від 30.10.2020 №0008250708; Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено. В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку. Судом встановлено, що з 30.09.2020 по 09.10.2020 на підставі ст. 19-1, ст. 20, п.п. 75.1.3 п.75.1 ст.75, пп. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України посадовими особами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області було розпочато проведення фактичної перевірки кафе за адресою: м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, 52, де здійснює діяльність ТОВ «Діскаунтер», згідно наказу від 29.09.2020 №2454-п та направлень на перевірку від 29.09.2020 №2926, 2927 та від 05.10.2020 №214. 3а результатами перевірки посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області було складено Акт (довідка) фактичної перевірки № 109/04/36/07/10/РРО/41950541 від 12.10.2020 (реєстрація за місцем реєстрації платника податків від 28.10.2020 №2073/26/15/07/41950541) (далі - Акт). Актом перевірки встановлені наступні порушення ТОВ «Діскаунтер»: - Роздрібна торгівля тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії 21.08.2019 року на суму на суму 78,00 грн та 224,00 грн та з 25.08.2020р по 26.08.2020р на суму 566,00 грн.; - Роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії на суму 228,00 грн та 1000 грн 21.08.2018 року; - Проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД; - Проведення розрахункової операції з продажу товару без застосування РРО та без роздрукування розрахункового документу встановленого зразка на суму 65,00 грн. 29.10.2020 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення - рішення № 0007030710 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 34 000,00 грн. за порушення ст. 15 Закону України від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР із змінами та доповненнями «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закон №481/95). 30.10.2020 року ГУ ДПС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення №0008250708 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 5106,50 за порушення п.1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон №265/95) та п. 11 ст. 3 Закону №481/95. Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся із цим позовом до суду. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України). Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, яка визначає права контролюючих органів, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків. Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Водночас згідно з пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Як зазначено у пункті 86.1 статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Пунктом 86.8 статті 86 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків. З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами. Так, судом встановлено, що з 30.09.2020 по 09.10.2020 посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області проведено фактичну перевірку ТОВ «Діскаунтер», за результатами якої складено Акт № 109/04/36/07/10/РРО/41950541 від 12.10.2020 (реєстрація за місцем реєстрації платника податків від 28.10.2020 №2073/26/15/07/41950541) Відповідно до Акту відповідачем зафіксовано порушення позивачем, зокрема, статті 15 Закону №481/95, а саме: роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності відповідних ліцензій. Відповідачами зазначено, що відповідно до системи збереження і збору даних реєстраторів розрахункових операцій бази ІС «Податковий блок» встановлено, що 21.08.2019 позивачем здійснено продаж тютюну «Fumars» 1 кг за ціною 78,00 грн., тютюн «Buta Black» за ціною 221,00 грн. та в період з 25.08.2020 по 26.08.2020 реалізовано тютюнових виробів на суму 566,00 грн. Встановлено, що у позивача наявні ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами за наступні періоди: - з 21.08.2018 до 21.08.2019 №04620311201800155; - з 22.08.2019 до 22.08.2020 №04620311201904062; - з 01.09.2020 до 01.09.2021 №04620311202004516. Відповідно до висновків Акту період здійснення діяльності без ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами є 21.08.2019 та з 22.08.2020 по 01.09.2020. На підтвердження реалізації тютюнових виробів ГУ ДПС у Дніпропетровській області надано екранну копію системи збереження і збору даних реєстраторів розрахункових операцій бази ІС «Податковий блок» за 21.08.2019. Проте, на підтвердження реалізації тютюнових виробів без наявності відповідної ліцензії в період з 25.08.2020 по 26.08.2020 на суму 566,00 грн відповідачами не надано. Як встановлено судом, термін дії ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами №04620311201800155 з 21.08.2018 до 21.08.2019. Також, відповідно до висновків Акту 21.08.2018 року позивачем здійснено роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії на суму 228,00 грн та 1000 грн. Судом встановлено, що у позивача наявні ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за період з 21.08.2018 до 21.08.2019 №04620308201800141, а за період з 22.08.2019 до 22.08.2020 №04620308201904236. На підтвердження реалізації алкогольних напоїв ГУ ДПС у Дніпропетровській області надано екранну копію системи збереження і збору даних реєстраторів розрахункових операцій бази ІС «Податковий блок» за 21.08.2019. Як встановлено судом, термін дії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №04620308201800141 з 21.08.2018 до 21.08.2019. Терміни дії даних ліцензій були особисто встановлені повноважним органом шляхом визначення конкретного календарного дня її початку та закінчення. При цьому дата закінчення поєднана з прийменником «до», у зв`язку з чим така прийменникова конструкція в українській мові прямо вказує на зазначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь. Крім того, згідно з частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem. За змістом статті 2 цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає. Відповідно до частини другої статті 4 Конвенції якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.04.2019 у справі № 815/1871/16 та від 06.05.2021 у справі № 820/6160/16. З урахуванням наведеного граматичного аналізу вжиття в ліцензії її кінцевої дати дії «до 21.08.2019», положень Конвенції та правових висновків Верховного Суду позивачем не здійснено порушень вимог Закону № 481/95 під час здійснення реалізації тютюнових виробів та алкогольних напоїв в останній день чинності ліцензії - 21.08.2019. Враховуючи, що реалізацію тютюнових виробів та алкогольних напоїв здійснено в останній день чинності ліцензії - 21.08.2019, а на підтвердження реалізації тютюнових виробів без наявності відповідної ліцензії в період з 25.08.2020 по 26.08.2020 відповідачами не надано, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 29.10.2020 № 0007030710 на суму 34 000 грн. є протиправним та підлягає скасуванню. Крім того, актом перевірки встановлено порушення позивачем, зокрема, пункту 1, 2 статті 3 Закону №265/95: проведення розрахункової операції з продажу товару пива «Біле нефільтроване» - 0,3 л. за ціною 36,00 грн. та кава «Лате» 0,28 л. за ціною 29,00 грн. на суму 65,00 грн. без застосування РРО, РК та без видачі відповідного розрахункового документа встановленої форми; пункту 11 статті 3 Закону №265/95: проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону № 265/95 суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: 1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; 2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції. За визначенням статті 2 Закону № 265/95 розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну. Як зазначалося вище, перевіркою встановлено роздрукування та видачу покупцю розрахункового документа - чека №166467 від 30.09.2020 на суму 65,00 грн. щодо розрахункової операції з придбання кави Лате 280мл на суму 29,00 грн та пива «Біле нефільтроване» 300 мл. на загальну суму 65,00 грн, яка проведена з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) платіжного терміналу, з`єднаного або поєднаного з реєстратором розрахункових операцій, однак такий розрахунковий документ не містить обов`язкового реквізиту «код авторизації» або інший код, що ідентифікує операцію в платіжній системі. В розділі II Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №13 від 21.01.2016, визначено, що фіскальний касовий чек на товари (послуги) - розрахунковий документ, надрукований реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Відповідно до п. 1, 2 розділу ІІ Положення № 13 фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) - розрахунковий документ / електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Фіскальний касовий чек на товари (послуги) за формою № ФКЧ-1 наведений у додатку 1 до цього Положення. Фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити: найменування суб`єкта господарювання (рядок 1); назва господарської одиниці - найменування, яке зазначене в документі на право власності або користування господарською одиницею і відповідає довіднику «Типи об`єктів оподаткування» та повідомлене ДПС формою 20-ОПП (рядок 2); адреса господарської одиниці - адреса, яка зазначена в документі на право власності чи користування господарською одиницею (назва населеного пункту, назва вулиці, номер будинку/офісу/ квартири) та повідомлена ДПС формою 20-ОПП (рядок 3); для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ,- індивідуальний податковий номер платника ПДВ, який надається згідно з Кодексом; перед номером друкуються великі літери «ПН» (рядок 4); для СГ, що не є платниками ПДВ,- податковий номер або серія та номер паспорта / номер ID картки (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), перед яким друкуються великі літери «ІД» (рядок 5); якщо кількість придбаного товару (обсяг отриманої послуги) не дорівнює одиниці виміру,- кількість, вартість одиниці виміру придбаного товару (отриманої послуги) (рядок 6); код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 7); цифрове значення штрихового коду товару (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством, а у разі непередбачення - за бажанням платника) (рядок 8); назва товару (послуги), вартість, літерне позначення ставки ПДВ (рядок 9); ідентифікатор еквайра та торгівця або інші реквізити, що дають змогу їх ідентифікувати (рядок 10); ідентифікатор платіжного пристрою (рядок 11); сума комісійної винагороди (у разі наявності) (рядок 12); вид операції (рядок 13); реквізити електронного платіжного засобу (платіжної картки), допустимі правилами безпеки платіжної системи, перед якими друкуються великі літери «ЕПЗ» (рядок 14); напис «ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» (найменування платіжної системи, платіжний інструмент якої використовується, код авторизації або інший код, що ідентифікує операцію в платіжній системі та/або код транзакції в платіжній системі, значення коду) (рядок 15); підпис касира (якщо це передбачено правилами платіжної системи), перед яким друкується відповідно напис «Касир» (рядок 16); підпис держателя електронного платіжного засобу (платіжної картки) (якщо це передбачено правилами платіжної системи) в окремих рядках, перед якими друкуються відповідно написи «Касир» та «Держатель ЕПЗ» (рядок 17); позначення форми оплати (готівкою, електронним платіжним засобом, у кредит, тощо), суму коштів за цією формою оплати та валюту операції (рядок 18); загальна вартість придбаних товарів (отриманих послуг) у межах чека, перед якою друкується слово «СУМА» або «УСЬОГО» (рядок 19); для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ,- окремим рядком літерне позначення ставки ПДВ, розмір ставки ПДВ у відсотках, загальну суму ПДВ за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкуються великі літери «ПДВ» (рядок 20); для СГ роздрібної торгівлі, що здійснюють реалізацію підакцизних товарів та зареєстровані платниками акцизного податку (СГ, що зареєстровані платниками іншого податку, крім ПДВ),- окремим рядком літерне позначення, розмір ставки такого податку, загальна сума такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкується назва такого податку (рядок 21). У реквізиті «Акцизний податок» його назва наводиться згідно з Кодексом. За потреби дозволяється використовувати скорочення; заокруглення (рядок 22); до сплати (рядок 23); фіскальний номер касового чека/фіскальний номер електронного касового чека, дату (день, місяць, рік) та час (година, хвилина, секунда) проведення розрахункової операції (рядок 24); QR - код, який містить у собі код автентифікації повідомлення (МАС) цього чеку, дату і час здійснення розрахункової операції, фіскальний номер касового чека/фіскальний номер електронного касового чека, суму розрахункової операції, фіскальний номер РРО/фіскальний номер ПРРО) (рядок 25); для касового чека, що створюється програмним реєстратором розрахункових операцій: позначку щодо режиму роботи (офлайн/онлайн), в якому створений касовий чек програмним реєстратором розрахункових операцій (рядок 26), контрольне число, сформоване в режимі офлайн (рядок 27); заводський номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ЗН». Заводський номер для програмних реєстраторів розрахункових операцій не зазначається (рядок 28); фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН» або фіскальний номер програмного реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН ПРРО» (рядок 29); напис «ФІСКАЛЬНИЙ ЧЕК» та графічне зображення найменування або логотипу виробника (рядок 30). Згідно пункту 4 розділу І Порядку №13 у наведених у додатках до Положення формах розрахункових документів взаєморозміщення написів та даних на полі документа є рекомендованим. Розрахункові документи, визначені цим Положенням, крім тих, що друкуються реєстраторами розрахункових операцій, є варіантами розрахункових квитанцій, визначених у статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Суд звертає увагу на те, що санкція пункту 1 статті 17 Закону № 265/95 передбачає відповідальність саме за нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, а не за роздрукування розрахункового документа невстановленої форми. Як вбачається з матеріалів справи, вищенаведений розрахунковий документ був роздрукований позивачем, що не заперечується відповідачем, та містив обов`язкові реквізити, які визначені у пункті 2 розділу II Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №13 від 21.01.2016, які дозволяють ідентифікувати продавця товару, вартість покупки, вид товару тощо. Отже, фінансова санкція, визначена у пункті 1 статті 17 Закону № 265/95, застосована до ТОВ «Діскаунтер» протиправно. Крім того, при дослідженні Z-звіту №0724, якій міститься в матеріалах справи, судом встановлено, що в реєстраторі розрахункових операцій здійснено програмування найменування товарів (послуг) із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД. Тому, до позивача на підставі п. 7 ст. 17 Закону № 265/95-ВР застосовано фінансові санкції у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості. За наведеного, до платника податків можуть бути застосовані штрафні санкції у разі відсутності хоча б одного із елементів із переліку передбаченого п. 11 ст. 3 Закону №265/95. Водночас, факт відсутності попереднього програмування спростовується матеріалами справи, а окремі недоліки такого програмування не становлять складу правопорушення. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 30.10.2020 №0008250708 є протиправним та підлягає скасуванню. Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи. За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied