Рішення адміністративного суду від 2023-03-10 00:00:00+02

06.09.2022 року [PERSON] звернулася в суд з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову, винесену інспектором з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ніколайчуком Г.О. серії РАП № 708769831 від 03.08.2022р. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 30.08.2022 року одержала рекомендованим поштовим відправлення вищевказану постанову серії РАП № 708769831 від 03.08.2022р., якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн. У постанові вказано, що [PERSON] 18.07.2022 року о 11.24 год., керуючи автомобілем Mersedes Benz С220, д.н.з. [NUMBER] , здійснила зупинку автомобіля за адресою: м. Львів, проспект Шевченка вул. Поповича (перехрестя), чим порушила п.п.Ґ п.15.9 розділу 15 ПДР України (Зупинка на перехрестях). Позивачка не погоджується зі складеною відносно неї постановою та стверджує, що її припаркований автомобіль марки Mersedes Benz С220, д.н.з. [NUMBER] , не створював перешкоди дорожньому руху чи загрозу безпеці руху інших транспортних засобів, що є кваліфікуючою ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.3 ст.122 КУпАП в оскаржуваній постанові не наведено, зокрема не встановлено якому саме транспортному засобу чи транспортним засобам унеможливлював рух автомобіль позивачки, скільки часу тривала зупинка (в розумінні ПДР), та чому інспектор з паркування не вжив заходів з евакуації автомобіля позивачки, якщо такий створював перешкоди в дорожньому русі. Відтак вважає, що ця постанова є необґрунтованою, складена з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю. Провадження у справі відкрито ухвалою від 24.10.2022 року. У судовому засіданні позивачка адміністративний позов підтримала, просила скасувати постанову серії РАП № 708769831 від 03.08.2022р. Представник Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради та інспектор з паркування Ніколайчука Г.О. в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення. Наявних у справі документів достатньо для розгляду справи по суті та прийняття рішення у відсутності відповідачів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Згідно ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Судом встановлено, що постановою серії РАП № 708769831 від 03.08.2022р. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.\~122\~КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. Відповідно до оскаржуваної постанови, 18.07.2022 року о 11 год. 24 хв. водій транспортного засобу Mersedes Benz С220, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] здійснила зупинку за адресою: м. Львів, проспект Шевченка вул. Поповича (перехрестя), чим порушила вимоги підпункту Ґ п. 15.9 Розділу 15 ПДР України (Зупинка на перехрестях), чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП. У зв`язку з цим на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 680 грн. Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Відповідно до ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Наявність події правопорушення довидиться шляхом надання доказів. Частиною 1 ст.251\~КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення. За правилами підпункту Ґ п. 15.9 Розділу 15 ПДР України зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга. Правопорушенням за ч.3 ст.122 КУАП є ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху. Отже, для притягнення до адміністративної відповідальності за цією нормою необхідним є фіксування не лише порушення правил зупинки транспортного засобу, а й встановлення у зв`язку з цим факту створення перешкоди дорожньому руху або загрози безпеці руху. Як доказ правопорушення стороною відповідача разом із постановою позивачці надіслано фотознімок, на якому зафіксовано припаркований автомобіль марки Mersedes Benz С220., д.н.з. [NUMBER] . Однак з даного фото неможливо встановити, що автомобіль розташований таким чином, перешкоджав дорожньому руху чи загрожував безпеці руху. Жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження створення позивачкою [PERSON] перешкоди дорожньому руху або загрози безпеці руху не надано. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП). З огляду на вищенаведене, факти, викладені у оскаржуваній постанові, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Підстав для притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП не було. Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними у судовому засіданні. З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає до задоволення. Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на користь [PERSON] слід стягнути сплачений нею судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Результат розгляду: granted