Рішення адміністративного суду від 2022-02-14 00:00:00+02

У лютому 2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Капітана 1 рангу [PERSON] до Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України (військова частина [NUMBER] ), третя особа - Державна казначейська служба України, про: - визнання протиправною бездіяльності Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, яка полягає у неоформленні (незаповненні) [PERSON] , кадровому офіцеру, посвідчення офіцера Збройних Сил України при фактичному поновленні з 14.11.2016 року у списках особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України на підставі рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, що оформлено абзацом 1 пункту 2 наказу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України № 262 (по стройовій частини) від 26.12.2018 року після незаконного звільнення [PERSON] з військової служби 14.11.2016 року; - визнання протиправною бездіяльності Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, яка полягає у неоформлені [PERSON] припису на вибуття до Приморського районного військового комісаріату м. Одеси для зарахування на військовий облік на підставі рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, що оформлено абзацом 2 пункту 2 наказу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України № 262 (по стройовій частини) від 26.12.2018 року; - зобов`язання Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України на підставі рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, що оформлено абзацом 1 пункту 2 наказу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України № 262 (по стройовій частини) від 26.12.2018 року у встановленому законодавством порядку оформити та видати [PERSON] посвідчення офіцера Збройних Сил України, як кадровому офіцеру, фактично поновленому з 14.11.2016 року у списках особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України після незаконного звільнення з військової служби 14.11.2016 року; - зобов`язання Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України на підставі рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, що оформлено абзацом 2 пункту 2 наказу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України № 262 (по стройовій частини) від 26.12.2018 року у встановленому законодавством порядку оформити та видати [PERSON] припис на вибуття до Приморського районного військового комісаріату м. Одеси для зарахування на військовий облік, як кадровому офіцеру Збройних Сил України, звільненому з військової служби у відставку; - стягнення з Військової частини [NUMBER] на користь [PERSON] на відшкодування заподіяної протиправної бездіяльності Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України моральної шкоди у розмірі 300000 грн. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, яка полягає у неоформлені [PERSON] припису на вибуття до Приморського районного військового комісаріату м. Одеси для зарахування на військовий облік на підставі рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, що оформлено абзацом 2 пункту 2 наказу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України № 262 (по стройовій частини) від 26.12.2018 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції за позовними вимогами, за якими відмовлено у задоволенні позову, та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права. Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі № 815/7098/16, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року та постановою Верховного Суду від 12 листопада 2019 року, адміністративний позов капітана першого рангу [PERSON] задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення командувача Військово-Морськими Силами Збройних Сил України, оформлене наказом командування Військово-Морськими Силами Збройних Сил України № 230 (по стройовій частині) від 14.11.2016 року (пункт 1 наказу), зобов`язано командування Військово-Морськими Силами Збройних Сил України поновити капітана першого рангу [PERSON] з 14 листопада 2016 року у списках особового складу командування Військово-Морськими Силами Збройних Сил України та на всіх видах забезпечення, зобов`язано командування Військово-Морськими Силами Збройних Сил України здійснити повний розрахунок капітана першого рангу [PERSON] по грошовому та матеріальному забезпеченню як військовослужбовця, звільненого з військової служби у відставку, стягнуто з командування Військово-Морськими Силами Збройних Сил України на користь [PERSON] на відшкодування завданої протиправним рішенням моральної шкоди 50000 грн., в решті позову відмовлено. Згідно п. 2 наказу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 26.12.2018 року № 262, на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 року по справі № 815/7098/16, капітана 1 рангу [PERSON] з 14 листопада 2016 року поновлено у списках особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України та на всіх видах забезпечення, та визначено, що з урахуванням повного виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду у справах №№ 815/5639/16, 815/5826/16, капітана 1 рангу [PERSON] , начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, звільненого наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 13 травня 2016 року № 428 з військової служби у відставку за пунктом «б» частини 7 статті 26 (за станом здоров`я) з правом носіння військової форми одягу, вважати таким, що 14 листопада 2016 року справи та посаду здав, з 14 листопада 2016 року виключити зі списків особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, зняти зі всіх видів забезпечення та направити для зарахування на військовий облік до Приморського районного військового комісаріату \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~м. Одеса. У січні 2019 року [PERSON] звернувся до суду (справа № 420/480/19) з позовом до Командування ВМС ЗС України (військова частина [NUMBER] ), Командувача ВМС ЗС України, третя особа Державна казначейська служба України, про визнання протиправним та скасування рішення Командувача ВМС ЗС України адмірала [PERSON] про поновлення позивача з 14 листопада 2016 року у списках особового складу Командування ВМС ЗС України та на всіх видах забезпечення, оформленого абз. 1 п. 2 наказу Командування ВМС ЗС України № 262 (по стройовій частині) від 26 грудня 2018 року, визнання протиправним та скасування рішення Командувача ВМС ЗС України адмірала [PERSON] про виключення зі списків особового складу Командування ВМС ЗС України та зі всіх видів забезпечення з 14 листопада 2016 року, оформленого абз. 2 п. 2 наказу Командування ВМС ЗС України № 262 (по стройовій частині) від 26 грудня 2018 року, зобов`язання Командування ВМС ЗС України поновити позивача з 14 листопада 2016 року у списках особового складу Командування ВМС ЗС України та на всіх видах забезпечення порядком, визначеним діючим законодавством України, зобов`язання Командування ВМС ЗС України провести повний розрахунок позивача по грошовому та матеріальному забезпеченню як військовослужбовця, звільненого з військової служби у відставку, стягнення з військової частини [NUMBER] на користь позивача на відшкодування заподіяної протиправними рішеннями Командувача ВМС ЗС України адмірала [PERSON] від 26 грудня 2018 року моральної шкоди в розмірі 700000 грн. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року у справі \~№ 420/480/19 у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд у вказаній справі виходив з того, що позивач не погоджується з наказом Командування ВМС ЗС України № 262, прийнятим на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі № 815/7098/16, а тому, оскарження такого наказу має відбуватися в порядку, передбаченому ст. 383 КАС України, яка визначає підстави та порядок судового оскарження позивачем, на користь якого ухвалено рішення суду, рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року у справі № 420/480/19 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року - без змін. 29.11.2019 року [PERSON] у справі № 815/7098/16 до Одеського окружного адміністративного суду подав заяву в порядку ст. 383 КАС України, у якій просив: поновити процесуальний строк на подання даної заяви; визнати протиправним рішення Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, прийняте на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 року у справі № 815/7098/16, про поновлення [PERSON] з 14.11.2016 року у списках особового складу командування і на всіх видах забезпечення, оформлене абзацом 1 п. 2 наказу командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України № 262 (по стройовій частині) від 26.12.2018 року, і таким, що порушує права позивача, підтверджені цим рішенням суду; визнати протиправним рішення командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України про виключення [PERSON] зі списків особового складу командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України і зі всіх видів забезпечення з 14.11.2016 року, оформлене абзацом 2 п. 2 наказу командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України № 262 (по стройовій частині) від 26.12.2018 року, і таким, що порушує права позивача у справі № 815/7096/18, підтверджені постановою суду \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~від 20.04.2017 року. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 року по справі \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~№ 815/7098/16: - поновлено [PERSON] строк звернення до суду з заявою про визнання протиправними рішень в порядку ст. 383 КАС України; - заяву [PERSON] про визнання протиправними рішень в порядку ст. 383 КАС України задоволено; - визнано протиправним рішення командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, прийняте на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 року у справі № 815/7098/16, про поновлення [PERSON] з 14.11.2016 року у списках особового складу командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України та на всіх видах забезпечення, оформлене абзацом 1 п. 2 наказу командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України № 262 (по стройовій частині) \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~від 26.12.2018 року, і таким, що порушує права позивача; - визнано протиправним рішення командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України про виключення [PERSON] зі списків особового складу командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України та зняття зі всіх видів забезпечення з 14.11.2016 року, оформлене абзацом 2 п. 2 наказу командування Військово-Морськими Силами Збройних Сил України № 262 (по стройовій частині) від 26.12.2018 року, і таким, що порушує права позивача. Доходячи висновку про протиправність рішення Командування ВМС ЗС України, оформленого абзацом 1 пункту 2 наказу № 262 (по стройовій частині), суд у вказаній справі виходив з того, що фактичного виконання відповідачем рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 року по справі № 815/7098/16 не відбулося, оскільки відповідач не зазначив в абзаці 1 пункту 2 вказаного наказу, за якою штатною посадою Командуванням ВМС ЗС України позивача поновлено у списках особового складу з \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~14.11.2016 року, при якій військовій частині позивача поставлено на грошове та речове забезпечення, виписку з наказу № 262 (по стройовій частині) для зарахування позивача на вказані види забезпечення до військової частини, в якій позивач мав бути поставлений на грошове та матеріальне забезпечення, відповідач не направив, грошовий атестат позивачу не видав, в порушення п. 231 Положення № 1153/2008 за період з дати незаконного виключення зі списків особового складу (14.11.2016 року) до дати поновлення в списках особового складу (26.12.2018 року) грошове та матеріальне забезпечення позивачу відповідач не сплатив. Також, доходячи висновку про протиправність рішення Командування ВМС ЗС України, оформленого абзацом 2 пункту 2 наказу № 262 (по стройовій частині), суд у вказаній справі виходив з того, що відповідач у встановленому чинним законодавством порядку не виконав постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 року по даній справі \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~(№ 815/7098/16) щодо поновлення позивача у списках особового складу Командування ВМС ЗС України, не зробив 26.12.2018 року відповідних записів до послужного списку особової справи позивача згідно приписів п. 11 Положення № 1153/2008, всупереч приписам пункту 242 Положення № 1153/2008 виключив позивача без його згоди зі списків особового складу Командування ВМС ЗС України до проведення з ним усіх необхідних розрахунків по грошовому та матеріальному забезпеченню до дати закінчення проходження служби (26.12.2018 року), протиправно виключив позивача зі списків особового складу датою, що передувала виданню наказу № 262 (по стройовій частині). На підставі наведеної ухвали та доповідної записки помічника командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України з правової роботи, наказом від 07.07.2020 року № 128 внесено зміни до наказу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~від 26.12.2018 року № 262, а саме п. 2 наказу скасовано. Також, у зв`язку з прийняттям ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 року по справі № 815/7098/16, 24.09.2020 року відповідачем був прийнятий наказ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~№ 184, яким на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~від 20.04.2017 року по справі № 815/7098/16, капітана 1 рангу [PERSON] з 14 листопада 2016 року поновлено у списках особового складу Військової частини [NUMBER] на посаді начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України та на всіх видах забезпечення. Цим же наказом капітана 1 рангу [PERSON] , начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування Військової частини [NUMBER] , звільненого наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 13 травня 2016 року № 428 з військової служби у відставку за пунктом «б» частини 7 статті 26 (за станом здоров`я) з правом носіння військової форми одягу, з 24 вересня 2020 року виключено зі списків особового складу Військової частини [NUMBER] , знято зі всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Приморського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси. 12.10.2020 року [PERSON] у справі № 815/7098/16 звернувся до суду з заявою в порядку ст. 383 КАС України, у якій просив: визнати протиправним рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, оформлене абз. 1 п. 4 наказу командира військової частини [NUMBER] від 24.09.2020 року № 184, прийняте відповідачем на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 року по справі \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~№ 815/7098/16, про поновлення [PERSON] з 14.11.2016 року в списках особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України на посаді начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України і на всіх видах забезпечення, і таким, що порушує права [PERSON] , підтверджені рішенням суду; визнати протиправною бездіяльність Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України з виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~від 20.04.2017 року по справі № 815/7098/16 про повний розрахунок по грошовому та матеріальному забезпеченню, як військовослужбовця, звільненого з військової служби у відставку за наявності по відношенню до [PERSON] наказу командира військової частини [NUMBER] від 24.09.2020 року № 184 (по стройовій частині) (п. 4) і такою, що порушує права [PERSON] , підтверджені рішенням суду. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року у справі \~\~\~\~\~№ 815/7098/16, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року, заяву [PERSON] в порядку ст. 383 КАС України про визнання протиправними рішення та бездіяльності відповідача та порушення прав позивача, підтверджених рішенням суду залишено без задоволення. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у грудні 2019 року позивач звертався до Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України із заявою про видачу посвідчення офіцера ЗС України та припису на вибуття до Приморського РВК м. Одеси у відповідності до п. 2 наказу № 262 від 26.12.2018 року, однак, листом від 08.01.2020 року у задоволенні такої заяви відмовлено посилаючись на відсутність підстав для видачі вказаних посвідчення та припису. Позивач вказує, що по теперішній час, внаслідок протиправної бездіяльності Командування ВМС ЗС України, рішення, оформлене п. 2 наказу № 262, в частині оформлення (заповнення) обов`язкових офіційних документів: посвідчення офіцера ЗС України та припису на вибуття до Приморського РВК м. Одеси, не виконано, що порушує права позивача, законні інтереси і має правові наслідки, у зв`язку з чим, він звернувся до суду з даним позовом. Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, приймаючи наказ № 262 від 26.12.2018 року, зокрема, щодо направлення [PERSON] для зарахування на військовий облік до Приморського районного військового комісаріату м. Одеси, був зобов`язаний видати припис на вибуття до вказаного у наказі військового комісаріату. При цьому, суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання представника відповідача на те, що виключенню з обліку підлягають громадяни України, які досягли граничного віку перебування в запасі та позивач досяг граничного віку перебування в запасі, з тих підстав, що виключенню з військового обліку передує його зарахування, яке в даному випадку здійснено на виконання обов`язкового до виконання рішення суду. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання протиправною бездіяльності Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, яка полягає у неоформлені [PERSON] припису на вибуття до Приморського районного військового комісаріату м. Одеси для зарахування на військовий облік на підставі рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, що оформлено абзацом 2 пункту 2 наказу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України № 262 (по стройовій частини) від 26.12.2018 року. Водночас, суд першої інстанції врахував, що наказом командира Військової частини [NUMBER] № 128 07.07.2020 року було внесено зміни до наказу Командування Військово-Морських Сил Збройних (по стройовій частині) від 26.12.2018 року № 262, а саме, п. 2 наказу скасовано та 24.09.2020 року, на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 року по справі № 815/7098/16, прийнято наказ командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 24.09.2020 року № 184. Враховуючи викладене та те, що рішення командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, що оформлено абзацом 2 пункту 2 наказу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України № 262 (по стройовій частини) від 26.12.2018 року, на підставі якого позивач просить суд зобов`язати відповідача оформити та видати [PERSON] припис на вибуття до Приморського районного військового комісаріату м. Одеси скасовано, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача про зобов`язання Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України на підставі рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, що оформлено абзацом 2 пункту 2 наказу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України № 262 (по стройовій частини) від 26.12.2018 року, у встановленому законодавством порядку оформити та видати [PERSON] припис на вибуття до Приморського районного військового комісаріату м. Одеси для зарахування на військовий облік, як кадровому офіцеру Збройних Сил України, звільненому з військової служби у відставку. Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, яка полягає у неоформленні (незаповненні) [PERSON] , кадровому офіцеру, посвідчення офіцера Збройних Сил України при фактичному поновленні з 14.11.2016 року у списках особового складу, та зобов`язання оформити та видати посвідчення офіцера Збройних Сил України, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки [PERSON] досягнув граничного віку перебування в запасі, відсутні підстави, передбачені діючим законодавством України, для видачі позивачу посвідчення офіцера Збройних Сил України. Враховуючи вищевикладене та часткове задоволення позовних вимог позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність заявленої до стягнення моральної шкоди позивача та відсутності підстав для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди. Вирішуючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів виходить з наступного. Згідно ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13). При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. У будь-якому разі обраний позивачем спосіб захисту має бути спрямований на відновлення його порушених прав, і у випадку задоволення судом його вимог, прийняте судом рішення повинно мати наслідком відновлення тих прав, за захистом яких позивач і звернувся до суду. Як в заявленому позові, так і в поданій апеляційній скарзі, позивач вказує, що по теперішній час, внаслідок протиправної бездіяльності Командування ВМС ЗС України, рішення, оформлене п. 2 наказу № 262 від 26.12.2018 року, в частині оформлення (заповнення) обов`язкових офіційних документів: посвідчення офіцера ЗС України та припису на вибуття до Приморського РВК м. Одеси, не виконано, що порушує права позивача, законні інтереси і має правові наслідки. Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що станом на момент звернення із заявленим позовом, позивачем було оскаржено в судовому порядку п. 2 наказу відповідача № 262, посилаючись на його протиправність. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 року по справі \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~№ 815/7098/16, в порядку ст. 383 КАС України, визнано протиправним рішення командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, прийняте на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 року у справі № 815/7098/16, про поновлення [PERSON] з 14.11.2016 року у списках особового складу командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України та на всіх видах забезпечення, оформлене абзацом 1 п. 2 наказу командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України № 262 (по стройовій частині) від 26.12.2018 року, і таким, що порушує права позивача; визнано протиправним рішення командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України про виключення [PERSON] зі списків особового складу командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України та зняття зі всіх видів забезпечення з 14.11.2016 року, оформлене абзацом 2 п. 2 наказу командування Військово-Морськими Силами Збройних Сил України №262 (по стройовій частині) від 26.12.2018 року, і таким, що порушує права позивача. На підставі наведеної ухвали та доповідної записки помічника командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України з правової роботи, наказом від 07.07.2020 року № 128 внесено зміни до наказу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~від 26.12.2018 року № 262, а саме п. 2 наказу скасовано. Також, у зв`язку з прийняттям ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 року по справі № 815/7098/16, 24.09.2020 року відповідачем був прийнятий наказ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~№ 184, яким, на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~від 20.04.2017 року по справі № 815/7098/16, капітана 1 рангу [PERSON] з 14 листопада 2016 року поновлено у списках особового складу Військової частини [NUMBER] на посаді начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України та на всіх видах забезпечення, та з 24 вересня 2020 року виключено зі списків особового складу Військової частини [NUMBER] , знято зі всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Приморського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси. Таким чином, пункт 2 наказу Командування ВМС ЗС України від 26.12.2018 року № 262 визнано протиправним судовим рішенням, що набрало законної сили, а також відповідач прийняв наказ про скасування свого наказу та прийняв інше рішення, яким, з урахуванням висновків суду у справі № 815/7098/16, зокрема, визначено, на якій посаді поновлено позивача, у якій частині, а також змінено дату виключення позивача з особового складу частини. Тобто, фактично позивач просить виконати рішення відповідача, яке визнано судовим рішенням, що набрало законної сили, протиправним та втратило чинність. Водночас, суд у даній справі позбавлений можливості зобов`язати відповідача виконувати рішення, яке в іншій справі визнано протиправним та в подальшому скасовано відповідачем. Колегія суддів наголошує, що відповідачем, з урахуванням ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 року по справі № 815/7098/16, 24.09.2020 року прийнятий новий наказ № 184 (на заміну протиправному наказу від 26.12.2018 року № 262) про поновлення позивача у списках особового складу Військової частини [NUMBER] на посаді начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України та на всіх видах забезпечення, та про виключення зі списків особового складу військової частини з 24 вересня 2020 року. Тобто, як вже зазначалось колегією суддів, у новому наказі відповідачем, з урахуванням висновків суду у справі № 815/7098/16, визначено, на якій посаді поновлено позивача, у якій частині, а також змінено дату виключення позивача з особового складу частини. Зазначені обставини щодо визнання протиправним судовим рішенням, що набрало законної сили, пункту 2 наказу Командування ВМС ЗС України від 26.12.2018 року № 262 та його скасування самим відповідачем, прийняття нового наказу із зазначенням, зокрема, посади позивача, військової частини, нової дати виключення позивача з особового складу частину, унеможливлює виконання наказу від 26.12.2018 року № 262, у якому такі відомості були відсутні, що і стало підставою для визнання його протиправним за рішенням суду. Колегія суддів зазначає, що при задоволенні заявленого позову, суд у даній справі фактично покладе на відповідача зобов`язання виконати протиправний наказ та видати позивачу посвідчення і припис на підставі даних цього наказу (в тому числі, щодо дати виключення зі списків 14.11.2016 року без зазначення посади та військової частини), хоча судовим рішенням, яке набрало законної сили, вже встановлено, що відповідач протиправно прийняв п. 2 наказу \~\~від 26.12.2018 року № 262 та протиправно не визначив посаду позивача, військову частину та протиправно виключив позивача з особового складу датою, що передує наказу. За таких обставин, судове рішення у даній справі щодо виконання п. 2 наказу від 26.12.2018 року № 262 призведе до порушення прав позивача, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, та прямо суперечить наведеним вимогам КАС України. Як вже неодноразово наголошувалось колегією суддів, станом на момент звернення із заявленим позовом, позивач вже оскаржив п. 2 наказу від 26.12.2018 року № 262 в судовому порядку та станом на момент розгляду справи за результатами такого оскарження, судовим рішенням, що набрало законної сили, наведений пункт наказу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 26.12.2018 року № 262 визнано протиправним та в подальшому скасовано відповідачем, та прийнято новий наказ № 184 від 24.09.2020 року про поновлення позивача у списках особового складу частини та про виключення зі списків особового складу і саме це рішення відповідача підлягає виконанню. Однак, позивач вимоги позову не уточнив та наполягає на виконанні рішення відповідача, яке визнано протиправним судовим рішенням, що набрало законної сили, та втратило чинність, що є недопустимим та не відповідає наведеним вимогам КАСУ. Окрім викладеного, колегія суддів наголошує, що усі питання щодо виконання рішення суду у справі № 815/7098/16, прийняті рішення відповідача на виконання судового рішення у такій справі, дії та бездіяльність відповідача щодо виконання рішення суду у справі \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~№ 815/7098/16 підлягають дослідженню та вирішенню у такій справі, зокрема, в порядку ст. 383 КАС України. Вирішуючи справу, суд першої інстанції встановив, що наказ, який просить виконати позивач, визнано протиправним судовим рішенням, що набрало законної сили, проте, не врахував ці обставини при постановленні судового рішення. Суд першої інстанції визнав протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у неоформлені [PERSON] припису на вибуття до Приморського районного військового комісаріату м. Одеси для зарахування на військовий облік на підставі рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, що оформлено абзацом 2 пункту 2 наказу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України № 262 (по стройовій частини) від 26.12.2018 року, який визнано протиправним судовим рішенням, що набрало законної сили, та не визначив спосіб відновлення прав позивача. За встановлених у справі обставин, рішення суду першої інстанції не призводить до відновлення прав позивача, що не відповідає КАС України. Також, за встановлених у справі обставин щодо відсутності в наказі № 262 \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~від 26.12.2018 року посади позивача, військової частини та визначення цих даних у новому наказі № 184 від 24.09.2020 року із зазначенням іншої дати виключення позивача з особового складу частини, рішення суду першої інстанції прийнято з неправильним застосуванням Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». На підставі наведеного у сукупності, оскільки п. 2 наказу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 26.12.2018 року № 262, який просить виконати позивач у заявленому позові та видати на підставі цього наказу посвідчення офіцера ЗС України і припис на вибуття до Приморського РВК м. Одеси, визнано протиправним судовим рішенням у справі № 815/7098/16, що набрало законної сили, та в подальшому цей пункт наказу від 26.12.2018 року № 262 скасовано самим відповідачем та останнім, з урахуванням висновків суду у справі № 815/7098/16, прийнятий новий наказ № 184 від 24.09.2020 року із визначенням посади позивача, військової частини, нової дати виключення позивача з особового складу частини, на заміну протиправному наказу від 26.12.2018 року № 262 (п. 2), у якому такі відомості були відсутні, що і стало підставою для визнання його протиправним за рішенням суду, а також враховуючи, що позивач вимоги позову не уточнив та наполягав на виконанні п. 2 наказу від 26.12.2018 року № 262, який визнано протиправним судовим рішенням, що набрало законної сили, та втратив чинність, з огляду на те, що усі питання щодо виконання рішення суду у справі № 815/7098/16, прийняті рішення відповідача на виконання судового рішення у такій справі, дії та бездіяльність відповідача щодо виконання рішення суду у справі № 815/7098/16 підлягають дослідженню та вирішенню у такій справі, зокрема, в порядку ст. 383 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки, з урахуванням наведених обставин, обраний позивачем спосіб захисту не спрямований на відновлення його порушених прав і у випадку задоволення судом його вимог, прийняте судом рішення не буде мати наслідком відновлення тих прав, за захистом яких позивач і звернувся до суду, а навпаки призведе до порушення прав позивача внаслідок виконання наказу, який вже визнано протиправним судовим рішенням, що набрало законної сили. Згідно ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Таким чином, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права та порушенні норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню із прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Результат розгляду: partial