Рішення адміністративного суду від 2022-02-01 00:00:00+02

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з позовом до поліцейського групи реагування патрульної поліції Миргородського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області Луценка Івана Вікторовича, Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в якому просила суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 350207 від 06.10.2021 р. \~\~ Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14.12.2021 у справі № 541/2677/21 в задоволенні позовних вимог відмовлено. Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу. Свою незгоду з рішенням суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, а висновок суду не відповідає дійсним обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14.12.2021 у справі № 541/2677/21 та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що вона не порушувала Правила дорожнього руху України, з огляду на те, що відсутня сама подія так і сам юридичний склад адміністративного правопорушення, оскільки її ніхто не позбавляв та не обмежував права керування транспортними засобами. Зазначає, що 01.10.2021 року нею було подано письмову заяву до територіально сервісного центру № 5344 на здійснення заміни водійського посвідчення, яке їй було видане лише 19.10.2021 р. Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином. За правилами ч. 1\~ \~ст. 286 КАС України\~ \~адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до\~ \~ст. 268 КАС України\~ \~у справах, визначених, зокрема,\~ст. 286 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч. 3\~ст. 268 КАС України\~неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів\~ст. 229 КАС України. Відповідно до ч. 1\~ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України\~ \~суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 06 жовтня 2021 року поліцейським групи реагування патрульної поліції Миргородського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області Луценком І.В. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 350207 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень, в зв`язку з тим, що 06.10.2021 р. о 15:20 в м. Миргород по вул. Шишацька, 82, водій [PERSON] керувала транспортним засобом Mazda 6 д.н.з. [NUMBER] без посвідчення водія, тобто не маючи прав керування таким транспортним засобом, чим порушила вимоги п.п 2.1а ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 31). Позивач не погодилась з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 350207 від 06.10.2021 року, звернулась з позовом до суду. Відмовивши у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зробив висновок про те, що \~оскаржувана постанова винесена з додержанням \~вимог КУпАП України, а тому є законною і \~не підлягає скасуванню. \~\~\~ Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. Правила дорожнього руху у відповідності до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306,\~встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до підпункту «а» пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Згідно з підпунктом «а» пункту 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1(а). Згідно з п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, тобто посвідчення водія надає право керування транспортними засобами відповідної категорії. Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. Посвідчення водія відповідної категорії дійсне протягом 30 років з дати його видачі, крім посвідчення водія, що видане особі вперше. Посвідчення водія, видане особі вперше, дійсне протягом двох років з дня його видачі з обмеженим правом керування транспортним засобом. Відповідно до п.25 цього Положення, обмін посвідчення водія проводиться: у разі непридатності його для подальшого користування (зіпсоване, записи не читаються тощо); у разі зміни персональних даних власника (прізвище, ім`я, по батькові, стать); за бажанням власника (з метою уточнення персональних даних латинськими літерами, зміни відцифрованого образу обличчя особи тощо). Під час обміну посвідчення водія, отриманого вперше, до закінчення строку його дії особі видається нове посвідчення, яке вважається таким, що видане вперше, із зазначенням строку дії посвідчення, що підлягає обміну. У відповідності до ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно зі\~ст. 251 КУпАП України\~доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до\~ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: denied