Рішення адміністративного суду від 2023-05-02 00:00:00+03

[PERSON] в порядку адміністративного судочинства звернувся до суду з вказаним вище позовом. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 8 жовтня 2021 року поліцейським без роз"яснення позивачу прав, без повідомлення про час і місце розгляду справи, без з"ясування усіх обставин справи та не забезпечивши право на правову допомогу, складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справi про адміністративне правопорушення у сферi забезпечення безпеки дорожнього руху, зафiксоване не в автоматичному режимi, серії БАВ №494457, якою притягнуто [PERSON] до адмiнiстративної вiдповiдальностi за ч.5 ст.121 КУпАП. Вказаною постановою позивача визнано винним за ч.5 ст.121 КУпАП\~та накладено адміністративне стягнення у розмірі 510 гривень за те, що 8 жовтня 2021 року о 9 годині 05 хвилин в с.Дубриничі, вул.Центральна, керував транспортним засобом марки CHEVROLE CRUZE, д.н.з. [NUMBER] , та був непристебнутим паском пасивної безпеки. Позивач зазначив,\~що не\~згідний з\~означеною постановою\~та вважає\~її такою,\~що винесена\~з порушенням\~норм матеріального\~та процесуального\~права,\~наведені в\~постанові обставини\~не відповідають\~дійсності,\~вину позивач\~категорично заперечує,\~оскільки Правил\~дорожнього руху не порушував. Наголошує, що він був пристебнутий паском безпеки, а поліцейський не навів жодних обставин у доведення протилежного. Стверджує, що працівник поліції не склав протокол про адміністративне правопорушення, позбавив можливості позивача надати пояснення, клопотання, висловити свою незгоду, не було відібрано пояснень, не надано можливості скористатись правовою допомогою, чим грубо порушено вимоги\~ст.268 КпАП України, не призначено справу до розгляду. Вказує, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейський не досліджував жодного доказу, до постанови у справі про адміністративне правопорушення не долучено доказів, передбачених\~ст.251 КпАП України, висновок про вину позивача не ґрунтується на жодному доказі, що стверджено змістом оскарженої постанови, відтак постанова винесена без достатніх доказів. Наголошується, що оскаржувана постанова порушує законні права та інтереси позивача, який не вчиняв жодного правопорушення, та щодо якого проведено розгляд справи з порушенням норм КУпАП. За вказаних обставин, позивач просить скасувати оскаржену постанову БАВ №494457 від 8 жовтня 2021 року, а справу про адміністративне правопорушення закрити. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 1 листопада 2021 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 4 січня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 21 листопада 2022 року до участі у справі залучено другого відповідача - Головне управління Національної поліції в Закарпатській області. Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 2 травня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про залишення позовної заяви без розгляду. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] на розгляд справи жодного разу не з"явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачі: поліцейський СРПП відділення поліції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області сержант поліції Бобенич В.М., Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, повідомлені про час, місце та дату розгляду справи шляхом направлення тексту повідомлення на офіційну електронну адресу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області. Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися. 15 грудня 2022 року поштовим відправленням на адресу суду від Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надійшов відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, згідно якого представник просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Вказується, що поліцейським Бобенич В.М. було виявлено правопорушення, вчинене позивачем, оскільки 8 жовтня 2021 року о 9 годині 05 хвилин в с.Дубриничі, вул.Центральна, [PERSON] керував транспортним засобом марки CHEVROLE CRUZE, д.н.з. [NUMBER] , та був непристебнутим паском пасивної безпеки, а відтак, позивач порушив приписи ПДР\~України, за що ч.5 ст.121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, внаслідок чого було складено постанову серії БАВ №494457 від 8 жовтня 2021 року та притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП. З посиланням на положення п.1.9,\~2.3 В ПДР, ч.5 ст.121 КУпАП, ст.23 Закону України "Про Національну поліцію",\~ст.14 Закону України "Про дорожній рух", представник відповідача стверджує, що в силу законних підстав працівником поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, оскаржувана постанова складена відповідачем відповідно до норм\~Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 №1395, посилання позивача на порушення законодавства в даному випадку є безпідставними, тому такі вимоги позивача необґрунтовані та задоволенню не підлягають. З`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача та заперечення на них відповідача, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Судом установлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №494457 від 8 жовтня 2021 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5\~ст.121 КУпАП\~та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень. [PERSON] , не погоджуючись із означеним рішенням поліцейського, вважає себе невинним, а оскаржену постанову такою, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення наявності факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість винесення ним постанови про адміністративне правопорушення. Надаючи правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень, суд виходить із наступного. Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2\~ст. 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1\~ст.9 КУпАП). Стаття 280 КУпАП\~визначає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. В свою чергу, згідно з п.1 ст.247 КУпАП\~обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Згідно приписів ч.1\~ст.77 КАС України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених\~статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що визначено ч. 2\~ст. 77 КАС України. Оскарженою постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5\~ст. 121 КУпАП. Виходячи із змісту оскарженої постанови, особою, яка її винесла, було встановлено, що 8 жовтня 2021 року о 9 годині 05 хвилин в с.Дубриничі, вул.Центральна, водій [PERSON] керував транспортним засобом засобом марки CHEVROLE CRUZE, д.н.з. [NUMBER] , та був непристебнутим паском пасивної безпеки. Порядок дорожнього руху на території України відповідно до\~Закону України «Про дорожній рух»\~встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила №1306). Частиною 5 ст.121 КУпАП визначено відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами. Відповідно до п.2.3 В\~ПДР\~України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів. Як згадувалось вище, в оскаржуваній постанові зазначено, що позивач скоїв правопорушення, передбачене ч. 5 ст.121 КУпАП, оскільки, будучи водієм транспортного засобу був непристебнутим паском пасивної безпеки. Разом з тим, суд не може вважати вказані обставини доведеними належними та допустимими доказами в розумінні\~ст. 251 КУпАП, оскільки такі в матеріалах справи відсутні. За приписами\~ст. 251 КУпАП\~доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та знаходить, що за обставинами справи копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним доказом по даній справі відповідно до положень\~статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини викладені в ній повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. Згідно зі\~статтею 252 КУпАП\~посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: granted