Рішення адміністративного суду від 2022-06-29 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, у якому просив: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у здійснені перерахунку та виплаті пенсії [PERSON] відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення від 03.08.2021 № ФР49385, виданої Черкаським обласним центром комплектування та соціальної підтримки; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здіснити перерахунок основного розміру пенсії [PERSON] з 01.04.2019, відповідно до статей 51, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 03.08.2021 № ФР49385, виданої Черкаським обласним центром комплектування та соціальної підтримки та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року позов задоволено частково: - визнано протиправною бездіяльність з 20.08.2021 Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови здійснити перерахунок [PERSON] пенсії на підставі довідки Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 03.08.2021 № ФР49385; - позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльность Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови здійснити перерахунок [PERSON] пенсії на підставі довідки Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 03.08.2021 № ФР49385 за період з 01.04.2019 до 27.03.2021 залишено без розгляду; - зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перерахувати та здійснити виплату з 28.03.2021 пенсію [PERSON] на підставі довідки Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 03.08.2021 № ФР49385. У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено. Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження. Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті. Переглядаючи справу в межах доводів апеляційних скарг на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 03.08.2021 року Черкаським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області для перерахування пенсії позивачу направлено довідку про розмір грошового забезпечення від 03.08.2021 № ФР49385 станом на 05.03.2019 за посадою помічника командира 108 зенітного ракетного полку-начальника фінансово-економічної служби в/ч А4527.До даної довідки включено розмір додаткових видів грошового забезпечення, які не були враховані на час призначення пенсії. Згідно довідки грошове забезпечення становить 17465,98 грн., з яких : посадовий оклад - 4930,00 грн.; оклад за військовим званням - 1340,00 грн.; надбавка за вислугу років 45% - 2821,50 грн.; надбавка за особливості проходження служби 65% - 5909,48 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 10% - 493,00 грн.; надбавка за кваліфікацію 5% - 246,50 грн.; премія 35% - 1725,50 грн. 20.08.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив пояснити причини відсутності перерахунку пенсії на підставі довідки від 03.08.2021 № ФР49385, на яку відповідач листом від 15.09.2021 № 6498-6524/Г-03/8-2300/21 повідомив про відсутність підстав для перерахунку, оскільки після скасування рішенням суду у справі № 826/3858/18 пунктів 1, 2 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, Кабінет Міністрів України не прийняв нормативно-правового акту щодо умов та порядку проведення перерахунку пенсії, визначення складових грошового забезпечення, згідно з якими має відбуватися перерахунок пенсій, призначених згідно з Законом №2262. Позивач, вважаючи порушеним своє право на перерахунок його пенсії, звернувся до суду з цим позовом. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем при поданні позовної заяви до суду 28.09.2021 пропущено строк звернення до суду в частині позовних вимог щодо здійснення перерахунку пенсії з 01.04.2019 року по 27.03.2021. Тому вважав їх необґрунтованими і такими ,що підлягають залишенню без розгляду. Крім того, в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із доведеності протиправності бездіяльності відповідача щодо обов`язку перерахувати пенсію позивачу , яка тривала з 01.04.2019 року. З такими висновками та мотивами суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, враховуючи наступне. Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ), «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VІ (далі - Закон № 3668-VІ), Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою КМУ від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45), постановою КМУ від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Постанова № 103), Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 (далі - Положення № 280), Положенням про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 (далі - Положення № 28-2), Інструкцією з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 31.12.2014 № 937 (далі - Інструкція № 937), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (зі змінами), затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі - Порядок № 3-1). Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В силу вимог статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. У статті 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Викладена норма статті 43 Закону № 2262-ХІІ міститься в розділі V «Обчислення пенсії», тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення. Відповідно до частини 3 ст.51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. Разом з тим, згідно з приписами ст.63 цього Закону№ 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку. Кабінет Міністрів України постановою від 13.02.2008 № 45 затвердив Порядок № 45. Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. 30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704, яка набрала чинності 01.03.2018 та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Зокрема, постановою Уряду № 704 установлено такі додаткові види грошового забезпечення: - надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років (абзац четвертий підпункту 1 пункту 5 постанови № 704); - надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (пункт 6 постанови № 704). Підпунктом 2 пункту 5 постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення. Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45 в редакції постанови КМУ № 103 передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням. Водночас Додаток 2 до Порядку № 45 передбачає форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою № 103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення). Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Уряду №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45. До компетенції Уряду входить прийняття, зміна чи припинення дії Порядку № 45. Проте, зміни внесені постановою Уряду № 103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін. Водночас алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема ГУ ПФУ та відповідач у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 не змінився. Відповідно до пункту 23 Порядку № 3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії. Згідно з пунктом 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії. Відтак, системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної у списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особу було звільнено зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком. Таким чином, підставою для вчинення органами ПФУ дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути довідка від уповноваженого органу, в якому особа проходила службу, відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ. Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 553/3619/16-а та від 15.07.2020 у справі № 320/3360/19. Отже, починаючи з 05.03.2019 - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності відмови ГУ ПФУ в Черкаській області у здійсненні відповідного перерахунку пенсії позивача на підставі вказаної довідки Черкаського обласного центру комплектування та соціальної підтримки від 03.08.2021 № ФР49385. Разом з тим, саме з моменту отримання належної довідки, зокрема поданої органом, в якому позивач проходив службу, у пенсійного органу виникає обов`язок щодо здійснення перерахунку його пенсії. Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 у зразковій справі № 160/8324/19. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що довідка Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 02.08.2021 № ФЧ40269 про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку його пенсії була отримана відповідачем 05.08.2021, тобто саме з цієї дати в ГУ ПФУ в Чернігівській області виник обов`язок здійснити перерахунок пенсії позивача. Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що з боку відповідача не було допущено бездіяльності у період з 01.04.2019 року по 27.03.2021 року, як це помилково вважав суд першої інстанції. Отже, позовні вимоги в цій частині є безпідставними та в їх задоволенні слід відмовити. Разом з тим спірні правовідносини між позивачем та відповідачем виникли з моменту отримання останнім оновленої довідки для перерахунку пенсії позивача та отримання позивачем листа-відмови в здійсненні такого перерахунку, а саме з 15.09.2021. З даним позовом в суд позивач звернувся 28.09.2021року. З викладеного вбачається, що позивач дотримався шестимісячного строку звернення до суду з позовом на захист свої прав, а тому підстави для залишення без розгляду його позовної заяви відсутні. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що постанова Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19, на яку посилається суд першої інстанції, ухвалена у справі, що виникла з правовідносин, що стосуються соціального захисту громадян, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію, стосується лише певного проміжку часу, а тому є нерелевантною, а отже такі висновки суду не можуть застосовуватися у даній справі, оскільки у даному випадку правопорушення з боку відповідача є триваючим і стосується пенсії позивача, призначеної відповідно до Закону № 2262-ХІІ. Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог, що залишені без розгляду слід скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача у не здійсненні перерахунку та виплаті пенсії позивачу за період з 01.04.2019 по 05.08.2021 року відмовити. Разом з тим, визначаючи період, за який позовні вимоги про перерахунок та виплату пенсії в цій справі підлягають задоволенню, колегія суддів виходить з того, що позивач набув право на відповідний перерахунок його пенсії з 05.03.2019, але у відповідача обов`язок щодо здійснення такого перерахунку виник з дати отримання відповідної довідки про розмір грошового забезпечення, тобто лише в серпні 2021 року. Водночас, ст.ст. 51, 63 Закону № 2262-ХІІ обмежено період, у межах якого орган ПФУ в такому випадку повинен перерахувати та виплатити пенсію за минулий час. Такий період становить 12 місяців з дня подання додаткових документів і відповідні норми матеріального права є імперативними. З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії позивача на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 03.08.2021 №ФР49385, виданої Черкаським обласним центром комплектування та соціальної підтримки, та для зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії (здійснити перерахунок, нарахування і виплату пенсії позивача) за період з 01.09.2020 (враховуючи граничний період 12 місяців, що передує першому дню місяця, що слідує за місяцем у якому особа звернулася (подала додаткові документи) до органу ПФУ). При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до ст. 315 КАС України з а наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. За змістом ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог відповідно до викладених вище мотивів суду апеляційної інстанції.

Результат розгляду: partial