Рішення адміністративного суду від 2022-02-15 00:00:00+02

[PERSON] звернулася до суду з адміністративним позовом до управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського батальйону №1 роти №2 УПП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції Дуплеца Тетяни Ярославівни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. Позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що 13.01.2022року поліцейським батальйону №1 роти №2 УПП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Дуплеца Т.Я. було винесено постанову серії ЕАО №5226690 від 13.01.2022 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.122 КУпАП. У вказаній постанові зазначено, що 13.01.2022 року о 21.43 год. [PERSON] керуючи транспортним засобом «Toyota C-HD Hybrid» реєстраційний номер [NUMBER] , здійснила зупинку безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, чим порушила п.15.9и ПДР. З даною постановою не згідна, оскільки відповідач не вказав де саме знаходиться виїзд з прилеглих територій чи місце виїзду, та не зробив жодних замірів. Місце зупинки автомобіля не було виїздом з прилеглих територій, так як ця територія не прилягала до краю проїзної частини і не призначена для виїзду на поїздну частину. Це прибудинкова територія для обслуговування декількох багатоповерхівок, що розташовані за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності 83-89. Тобто, жодного руху транспортних засобів на цій території не відбувається і зупинка у цьому місці ніяк не може перешкоджати рухові інших учасників дорожнього руху. Тим більше, у цьому місці були припарковані і інші автомобілі. А тому, дану постанову вважає незаконною та винесеною з грубим порушенням її прав. В судове засідання позивачка не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримує повністю, а справу просить розглядати без її участі. Відповідачі та їх представники в судове засідання не з?явилися, заяв про розгляд справи без їх участі до суду не поступало. Проте, від представника УПП в Івано-Франківській області Гриневич І.Б. до суду поступив відзив на позов, згідно якого відповідач позов не визнав, оскільки оскаржувана постанова винесена з дотриманням усіх вимог чинного законодавства. Зокрема, позивача на місці події було ознайомлено із її правами визначеними ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, зі змістом постанови, надано їй копію вказаної постанови та повідомлено про необхідність усунення правопорушення шляхом переміщення транспортного засобу та звільнення проїзду. Доводи ж позивача щодо недоведеності її вини є необґрунтованими, оскільки перед складанням оскаржуваної постанови працівником поліції було в повній мірі досліджено всі обставини справи та заслухано пояснення позивача. Вважає, що постанову винесено правомірно, просить врахувати дані заперечення під час прийняття рішення та у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.4 ст.229 КАС України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно вимог ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Відповідно до вимог ст.ст. 287-288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Як було встановлено судом, та видно із постанови серії ЕАО №5226690 від 13.01.2022 року (а.с.6), винесеної лейтенантом поліції Дуплеца Т.Я.,- [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Toyota C-HD Hybrid» реєстраційний номер [NUMBER] , здійснила зупинку безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, чим порушила п.15.9и ПДР, в зв`язку із чим її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення в розмірі 340 грн. Як передбачено пп. «и» п.15.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 - зупинка забороняєтьсяближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. З долучених до позову фотознімків видно, що місцем події є прибудинкова територія, яка прилягає до кількох житлових будинків (а.с.13). Також видно, що по периметру однієї із сторін вказаного подвір?я є металева огорожа із хвірткою. Окрім цього, на даній прибудинковій території припарковано кілька автомобілів. Як передбачено ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. На підтвердження правомірності винесення працівником поліції оскаржуваної постанови, відповідач подав до суду відзив на позов та диск із відеозаписом з нагрудного відео реєстратора. При огляді судом відеофайлів на диску наданому відповідачем, видно, що позивач на місці складання протоколу вказала, що на вказаному автомобілі їздить не вона, що частково підтвердив чоловік, який викликав поліцію, вказавши, що іноді бачив як з вказаного автомобіля то виходили якісь дві жіночки, то якийсь чоловік. А тому, аналізуючи надані сторонами докази, суд вважає, що оскаржувану постанову було винесено із порушенням вимог закону, оскільки, працівником поліції хоч і було встановлено на місці події власника автомобіля, однак не було точно встановлено вини саме позивача у вчиненні вказаного у протоколі правопорушення, а не будь-якої іншої особи, якій позивачем було надано право керувати вказаним транспортним засобом. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність - ч.1 ст.9 КУпАП. Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Таким чином, зважаючи на вищенаведені мотиви, суд вважає, що відповідачем не було доведено наявності всіх законних підстав для винесення ним оскаржуваної постанови, що дає суду підстави для скасування оскаржуваної постанови і закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. На підставі наведеного ст.ст. 287, 288, 289 КУпАП, та

Результат розгляду: granted