Рішення адміністративного суду від 2022-02-10 00:00:00+02

[PERSON] (далі [PERSON] , позивачка) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Сумської міської ради (далі - відповідач), в якому просила: - визнати протиправною бездіяльність Сумської міської ради щодо відсутності розгляду документів на передання земельної ділянки в оренду, поданих [PERSON] ; - зобов`язати Сумську міську раду на найближчий сесії здійснити розгляд документів [PERSON] в частині передачі земельної ділянки площею 0,0426 га, кадастровий номер 5910136600:18:005:0042, розташованої за адресою: [ADDRESS] в оренду. До Сумського окружного адміністративного суду відповідачем надано клопотання від 09.11.2021 № 869/21юр про закриття провадження по справі на підставі п.8 ч.1 ст.238 КАС України, оскільки питання про надання позивачці спірної ділянки в оренду винесено на розгляд чергової сесії Сумської міської ради та прийнято рішення від 27.10.2021 № 2139/МР «Про відмову [PERSON] у наданні в оренду земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1426 га» (а.с.84). Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 року клопотання Сумської міської ради про закриття провадження у справі - задоволено. Провадження у справі за позовом [PERSON] до Сумської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - закрито. Повернуто [PERSON] ( [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ) з державного бюджету судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп., сплачений 05.07.2021 згідно квитанції № ПН2553783 на розрахунковий рахунок: UA878999980313151206084018540, одержувач: ГУК Сум. обл./Сумська МТГ/22030101, банк одержувача: Казначейство України, код ЄДРПОУ 37970404. Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, [PERSON] подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що прийняття відповідачем рішення від 27.10.2021 № 2139/МР «Про відмову [PERSON] у наданні в оренду земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1426 га» не призвело до \~відновлення законних прав та інтересів позивачки. Вказує, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність встановлених КАС України підстав для закриття провадження. Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4\~ ст. 229 КАС України. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень виправлено допущені ним порушення щодо нерозгляду на пленарному засіданні документів [PERSON] в частині передачі земельної ділянки в оренду, прийнято рішення за результатами розгляду заяви позивачки, чим відновлено порушене право позивачки. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. За змістом ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень Згідно з ч. 1 ст. 55 Конституції України та п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №9-зп від 25.12.1997 (справа за зверненням жителів міста Жовті Води) будь-яка особа має право звернутись до суду, якщо її права порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Тобто, право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього. Пунктом 8 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що позивач особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду. Таким чином до адміністративного суду вправі звернутися з позовом особа, яка має суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні її прав чи свобод. Відповідно до ч. 1 ст.124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Пунктом 8 частини першої\~ статті 238 КАС\~ встановлено, що суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення. У розумінні пункту 8 частини першої\~ статті 238 КАС\~ у разі встановлення під час розгляду справи виправлення відповідачем оскаржуваних позивачем порушень, суд має вирішити питання можливості закриття провадження у справі. При цьому, вирішуючи зазначене питання, суд має з`ясувати, чи не призведе закриття провадження у справі до того, що законні права та інтереси позивача не будуть відновлені навіть після виправлення відповідачем оскаржуваних порушень. Тобто, для застосування такої підстави для закриття провадження у справі необхідна сукупність певних фактів. Зокрема, оскаржувані порушення мають бути виправлені самостійно суб`єктом владних повноважень, а також мають бути відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання таких дій чи бездіяльності протиправними. Аналогічний висновок щодо застосування пункту 8 частини першої статті 238 КАС України викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 800/369/17. Судовим розглядом встановлено, що 22.03.2018 [PERSON] звернулась до Сумської міської ради з заявою про надання їй в оренду земельної ділянки площею 0,0426 га, кадастровий номер 5910136600:18:005:0042, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується описом прийняття документів наданий Центром надання адміністративних послуг Сумської міської ради (а.с. 10). Листом від 20.03.2019 № Ш-1109/06.01-21 Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради повідомив позивачку, що згідно з кадастровою зйомкою, проведеною при виконанні робіт з інвентаризації вищезазначеної земельної ділянки, об`єкти нерухомого майна і відсутні. У зв`язку з чим немає підстав стверджувати, що об`єкт нерухомого майна - трансформаторна підстанція, розташований на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0462 га, кадастровий номер 5910136600:18:005:0042. Враховуючи вищевикладене, у Сумської міської ради відсутні правові підстави для надання запитуваної позивачкою земельної ділянки в користування (а.с. 12). Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] вважала порушеними свої права внаслідок бездіяльності Сумської міської ради щодо розгляду документів на передання земельної ділянки в оренду, поданих нею. При цьому, вона не повідомила суд про повне \~відновлення своїх прав та не вказала про те, що рішення суду у цій справі вже не зможе повністю відновити її законних прав та інтересів. Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не врахована думка представника позивачки щодо клопотання про закриття провадження, який заперечував проти закриття провадження у справі. Позиція суду першої інстанції у справі, що розглядається, фактично унеможливлює судовий захист особи. Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за адміністративним позовом [PERSON] до Сумської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, оскільки відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не надано доказів повного відновлення прав позивачки. Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. За приписами ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. Ні підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про закриття провадження у справі неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, \~у зв`язку з чим ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Результат розгляду: partial