Рішення адміністративного суду від 2022-04-22 00:00:00+03

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ Позивач звернувся з позовом в якому просив: - визнати протиправною бездіяльність щодо ненадання публічної інформації за запитом від 06.03.2021; - визнати протиправною бездіяльність щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію; - зобов`язати розглянути запит від 06.03.2021 про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Жовті Води вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову житлового будинку, господарських будівель та споруд. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року в адміністративній справі № 160/5930/21 у задоволенні позову відмовлено. Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити. Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами позову. Позивач зазначає, що відсутні жодні докази направлення відповіді на запит. Створення відповіді та не направлення відповіді не є тотожними. Зауважує що належними доказами надіслання суб`єктом владних повноважень відповіді на запит є квитанція або касовий чек, в якому заначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. Право на доступ до публічної інформації включає в себе те тільки право на отримання відповідної інформації, а й право на своєчасність її отримання. Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ Позивач є учасником бойових дій, що \~підтверджується посвідченням від 17.04.2019 серія [NUMBER] . (а.с. 8) [PERSON] звернувся до виконавчого комітету Жовтоводської міської ради із запитом на отримання публічної інформації, в якому просив надати інформацію про наявність на території м. Жовті Води вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову житлового будинку, господарських будівель і споруд з місцями (орієнтирами) розташування. Відповідь просив надіслати за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 6) Запит зареєстрований у виконавчому комітеті Жовтоводської міської ради 10.03.2021 за № 13. (а.с. 28) Листом від 15.03.2021 № Б-13/01-16 виконавчий комітет Жовтоводської міської ради надав відповідь на звернення, вказавши про надіслання рішення Жовтоводської міської ради від 24.02.2021 № 225-5/VІ «Про затвердження переліку земельних ділянок під індивідуальну забудову в м. Жовті Води на 2021 рік». Копію рішення додано до відповіді. (а.с. 30-31) Відповідно до Журналу реєстрації відправленої службової кореспонденції 16.03.2021 лист за № Б-13 відправлено [PERSON] на адресу [ADDRESS] (а.с. 32-33) Позивач звернувся до суду з позовом щодо не отримання відповіді відповідача на звернення. Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем надано відповідь на звернення відповідно до вимог Законом України «Про доступ до публічної інформації», позовні вимоги є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню. НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ Відповідно до ст. 1 Закону України від 13.01.2011 № 2939-VІ «Про доступ до публічної інформації» (далі Закон № 2939) публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону № 2939 розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема суб`єкти владних повноважень органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання. Відповідно до ч. 1-4 ст. 22 Закону № 2939 розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону. Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації. Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 14 вказаного Закону України розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію. Згідно до ч. 1, 4 ст. 20 Закону № 2939 розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23 Закону № 2939 рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. З огляду на зазначене правове регулювання спірних правовідносин апеляційний суд, переглянувши справу, \~вважає, що запит позивача від 06.03.2021 про надання публічної інформації стосовно наявності на території м. Жовті Води вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову житлового будинку, господарських будівель та споруд, відповідачем розглянутий, відповідь направлена на вказану позивачем поштову адресу. Копію зазначеної відповіді відповідачем надано до матеріалів справи разом з копією рішення ради від 24.02.2021 № 225-5/VIII, яке є додатком до відповіді. Вказане рішення також міститься в вільному доступі на сайті Жовтоводської міської ради, що перевірено апеляційним судом під час розгляду справи, і, на думку колегії суддів, підтверджує факт відсутності у відповідача намірів якимось чином приховати інформацію, яку запитував позивач. При цьому запит на інформацію зареєстрований відповідачем 10.03.2021, відповідь датована 15.03.2021 і відправлена 16.03.2021, тобто у строк, передбачений чинним законодавством. Щодо посилань позивача на відсутність доказів надіслання відповіді на запит. Як зазначалось вище, за змістом ст. 20 Закону № 2939 розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Разом з тим, зазначена норма закону не містить вимог щодо виду поштового відправлення відповіді на запит. Відправлення відповіді на запит звичайною поштою, а не рекомендованим листом з повідомленням не є порушенням чинного законодавства, яке таких вимог до виду поштової кореспонденції відповіді не містить. Відповідачем надано відповідь на запит позивача, вказану відповідь надано на відправку та зареєстровано в Журналі реєстрації відправленої службової кореспонденції 16.03.2021, що спростовує доводи позивача про порушення строків надання відповіді. Відповідь дійсно направлена звичайним поштовим відправленням, проте відповідач не має обов`язку відправляти відповіді на запити замовним чи рекомендованим листом. Згідно з п. 1 ч. 5 статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію має містити ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є. Позивач у заяві про надання інформації зазначив лише свою поштову адресу і не заявляв вимог щодо надсилання йому відповіді у конкретній формі, зокрема рекомендованим листом з повідомленням. Також позивачем у заяві не зазначено інших засобів зв`язку, зокрема адреси електронної пошти або номеру телефону, що унеможливило надіслання інформації цими засобами. При цьому, посилання апелянта на певні рішення апеляційних чи окружних судів в аналогічних справах є безпідставними, оскільки суперечать приписам ч. 5 ст. 242 КАС України, у зв`язку з чим висновки цих судів не є обов`язковими для врахування колегією суддів при розгляді справи, яка переглядається. Жодного преюдиційного значення для вирішення цього спору зазначені позивачем рішення також не мають. ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ З огляду на вказане апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін. Оскільки справа відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 12 КАС України відноситься до категорії незначних, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied