Рішення адміністративного суду від 2022-05-16 00:00:00+03

Товариство з обмеженою відповідальністю «Капро Ойл» звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровської \~\~митниці Держмитслужби з позовом про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товару №UA110280/2021/000069/1 від 22.04.2021 р. та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110280/2021/00183 від 22.04.2021 р. Ухвалою Кропивницького окружного адміністративного суду від 04.01.2022 р. замінено відповідача Дніпровську митницю Держмитслужби правонаступником Кропивницькою митницею. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.01.2022 р. позов задоволено, визнано протиправним та скасоване рішення про коригування митної вартості товару №UA110280/2021/000069/1 від 22.04.2021 року, визнано протиправним та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110280/2021/000183 від 22.04.2021 року. В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга містить виклад обставин прийняття рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які є предметом позову, та фактично повторює зміст відзиву на позовну заяву. Доводи апелянта зводяться до неврахування судом першої інстанції, що подані декларантом для митного оформлення документи мали розбіжності, не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості, тому у відповідача виник обґрунтований сумнів у правильності визначення митної вартості декларантом. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Серед таких розбіжностей відповідач зазначає про не підтвердження заявленої митної вартості товару на рівні 937,5 доларів США за тону на умовах DAP Одеса на дату підписання додатку № 113, з урахуванням \~використання інформації про біржову вартість пальмової олії на умовах FOB Малайзія при поставках в лютому на рівні 1007,50 доларів, вартість фрахту (порт Лубук Гаунг, Індонезія порт Одеса) - 77,50 доларів, перевалка та зберігання 12,50 доларів та тону. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У довідці Trans-Global Tradelinks (M) SDN BHD від 08.02.2021 № TG0802-1 зазначено, що вартість товару фіксується на основі біржових цін (на умовах FOB) на день підписання доповнення, вартості доставки до порту призначення і перевалки \~у ньому, відповідно інформація щодо біржових котирувань \~пальмової олії на умовах FOB Малайзія повинна відповідати даним за лютий на рівні 1\~ 007,50 доларів на дату підписання додатку № 113 (08.02.2021 р.), а станом на цю дату біржові котирування пальмової олії на \~умовах FOB Малайзія в лютому становлять 1007,50 доларів за тону, що суперечить заявленій митній вартості. Митну вартість визначено згідно зі статтею 60 Митного кодексу України за ціною договору щодо подібних товарів на рівні 1,1125 доларів США за кілограм, митна вартість заявленого товару становить 29\~ 614,75 дол.США. Для визначення митної вартості використані відомості за МД від 15.04.2021 № UA110280/2021/002673. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Тому у митниці виник обґрунтований сумнів \~у правильності визначення декларантом митної вартості, який став підставою для витребування додаткових документів, та для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю. Вважає, що відповідачем дотримано всі вимоги щодо заповнення \~рішення про коригування митної вартості та обґрунтовано застосовано другорядний метод визначення митної вартості. Справа судом розглянута \~без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Перевіривши \~законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в ході апеляційного перегляду справи, що ТОВ «Капро ойл» уклало з Trans-Global Tradelinks (M) SDN BHD., Malaysia, \~контракт № TG-CPRO/DAP-01 від 23.10.2019 р. на поставку пальмової продукції, відповідно до пункту 2.1 якого поставка товару здійснюється на умовах, обумовлених сторонами у додатках на кожну окрему партію товару. На виконання умов контракту па підставі додатку №113 від 08.02.2021 р. постачальник зобов`язався поставити рафіновану дезодоровану вибілену (РДВ) пальмову олію індонезійського або малайзійського походження у кількості 1100,00 метричних тон за ціною 937,50 доларів США. Товар мав поставлятися на умовах DАР - ТОВ\~ «Одеський портовий виробничоперевалочний комплекс»\~ згідно з Інкотермс 2010. Позивачем подано до Дніпровської митниці Держмитслужби митну декларацію №UA110280/2021/002854 від 22.04.2021 р. на товар - пальмова олія \~у кількості 26620 кг. Митна вартість товару визначена \~за основним методом за \~ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, на рівні 24 956,2500 дол. США, що еквівалентно 700 212,48 грн. Для підтвердження митної вартості товару декларантом митному органу подані наступні документи: контракт № ТG-СРRО/DАР-01 від 23.10.2019 р.; додаток № 113 від 08.02.2021 р.; інвойс від 08.02.2021 р. №PILPO21INV00126 А; платіжне доручення про оплату товару; коносамент від 31.01.2021 р.; автотранспортна накладна №1289 від 21.04.2021 р.; декларація про походження товару від 08.02.2021 р.; біржове зведення від 08.02.2021 р.; рахунок ціни (калькуляція) від 08.02.2021 р.; висновок від 30.11.2020 р.; сертифікат виробника від 31.01.2021 р. Під час здійснення митного контролю посадовими особами Дніпровської митниці Держмитслужби встановлено розбіжності у заявленій митній вартості. Декларанту запропоновано відповідно до частини шостої\~ статті 53 Митного кодексу України подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару (наприклад, документи, що містять відомості про вартість окремих складових заявленої митної вартості). Декларантом листом від 22.04.2021 р. повідомлено про відсутність можливості надання інших документів, ніж зазначені у митній декларації. Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA110280/2021/000069/1 від 22.04.2021 р., в якому митна вартість товару визначена митницею за другорядним методом\~ \~на рівні 1,1125 дол.США/кг згідно зі \~\~ст. 60 Митного кодексу України, на загальну суму 29\~ 614,75 дол.США. Розрахунок вартості товару здійснений, виходячи на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях товарів, співставних з оцінюваним, з урахуванням заявленого коду\~ УКТ ЗЕД. Для визначення митної вартості використані відомості за МД від 15.04.2021 №UA110280/2021/002673. Також митним органом прийнята \~картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110280/2021/00183 від 22.04.2021 р. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з не доведення відповідачем належними та допустимими доказами наявності у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари, та відповідно, не спростування правильності визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивної можливості застосування основного методу визначення митної вартості. Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне. Судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи, які не є спірними. Спірним є питання наявності правових підстав для коригування заявленої позивачем митної вартості за основним методом визначення митної вартості та застосування митним органом другорядного (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) методу. Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої \~статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Як встановлено статтею \~52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати митному органу \~достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Декларація митної вартості подається у разі: 1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни; 2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу; 3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою. Згідно з частинами восьмою дев`ятою \~цієї статті у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей. Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу \~документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У разі якщо митний орган \~має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом \~шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний \~орган \~визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. Митний орган \~під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом \~заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу \~про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу \~про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному \~органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; Згідно з частиною шостою \~цієї статті митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) \~неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Як зазначено вище, підставою для коригування митної вартості є встановлення в ході здійснення митного контролю наявності розбіжностей в поданих для митного оформлення документах, які, на думку відповідача, унеможливлюють перевірку числового значення митної вартості імпортованого товару. Судом встановлено, що декларантом \~для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару подані документи, передбачені частиною другою\~ \~\~статті 53 Митного кодексу України. При перевірці правильності визначення митної вартості товару Дніпровською митницею Держмитслужби \~встановлено, що документи, які надані для митного оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності. В межах апеляційного перегляду справи такими обставинами митний орган зазначає, що заявлена митна вартість на рівні 937,5 доларів США за тону на умовах DAP Одеса на дату підписання додатку № 113 зазначена із використанням інформації \~про біржову вартість пальмової олії на умовах FOB Малайзія при поставках в лютому на рівні 1007,50 доларів, а також включає вартість фрахту (порт Лубук Гаунг, Індонезія порт Одеса) - 77,50 доларів, перевалка та зберігання 12,50 доларів за тону, проте такі відомості не підтверджені. У довідці Trans-Global Tradelinks (M) SDN BHD від 08.02.2021 р. № TG0802-1 зазначено, що вартість товару фіксується на основі біржових цін (на умовах FOB) на день підписання доповнення, вартості доставки до порту призначення і перевалки \~у ньому, відповідно інформація щодо біржових котирувань \~пальмової олії на умовах FOB Малайзія повинна відповідати даним за лютий на рівні 1\~ 007,50 доларів на дату підписання додатку № 113 (08.02.2021 р.), а станом на цю дату щодо біржових котирувань пальмової олії на \~умовах FOB Малайзія в лютому становить 1007,50 доларів за тону, що суперечить заявленій митній вартості. У випадку, що розглядається, постачання товару (пальмової олії) здійснювалось \~на умовах DАР - ТОВ «Одеський портовий виробничоперевалочний комплекс» згідно з Інкотермс 2010, а не FOB. Суд звертає увагу, що декларантом заявлена митна вартість із розрахунку 937,50 доларів США за одну метричну тонну. В інвойсі (рахунку на оплату товару) митна вартість визначена з розрахунку 937,50 доларів США. Саме з розрахунку такої митної вартості позивачем оплачено товар, що підтверджено відповідними платіжними документами, а відповідачем не доведена обґрунтованість не врахування поставки товару на умовах DАР, що визначено в контракті та додатку, та застосуванння виключно при розрахунку митної вартості товару даних, зазначених контрагентом (постачальником) позивача у калькуляції ціни продукції. Термін FOB згідно з Інкотермс 2010 (… named port of shipment) англ. Free On Board, або Франко борт (… назва порту відвантаження)\~ \~означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом. Продавець за умовами поставки FOB зобов`язаний нести всі витрати, пов`язані з товаром, до моменту, переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження. За умовами поставки at Place, скорочено DAP (Постачання в місці призначення) - одна з умов (термінів) згідно з Інкотермс 2010 продавець виконав своє зобов`язання з постачання тоді, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення. Умови постачання DAP покладають на продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи (де це буде потрібно) будь-які збори для експорту з країни відправлення. Термін DAP може застосовуватися під час перевезення товару будь-яким видом транспорту, включаючи змішані (мультимодальні) перевезення. Під словом\~ перевізник\~ розуміється будь-яка особа, яка на підставі договору перевезення бере на себе зобов`язання забезпечити самому або організувати перевезення товару по залізниці, автомобільним, повітряним, морським і внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту. За умовами поставки DAP витрати на перевезення (фрахт) сплачує продавець, при цьому вартість перевезення (фрахт) включається продавцем в \~ціну товару. Також судом вважає за необхідне зазначити \~про необґрунтованість застосування митної вартості за іншою митної декларацією у зв`язку з відмінністю портів відправки, кількості товару, що може впливати на митну вартість, а тому митна вартість може не бути співставною. Відповідно, зазначені обставини не можуть бути покладені у обґрунтування висновку про недостовірність заявленої митної вартості, оскільки є припущенням митного органу. Верховним Судом у постанові від 23.07.2019 р. в справі № 1140/3242/18 зазначено, \~що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей. Враховуючи приведені обставини, \~суд визнає \~необґрунтованими доводи відповідача \~про не підтвердження числового значення митної вартості, визначеної за основним методом визначення митної вартості, що відповідно до приписів Митного кодексу України є підставою для коригування заявленої декларантом митної вартості. Суд зазначає, \~що за результатами опрацювання наданих позивачем документів відповідач \~повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, оскільки позивачем \~при декларуванні митної вартості зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, а також що до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, що надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості. 10 квітня 2008 року Верховною Радою України шляхом прийняття Закону України № 250-VI ратифіковано Протокол про вступ України до Світової організації торгівлі (надалі - СОТ) та приєдналася до Угоди про СОТ, чим держава взяла на себе зобов`язання, серед іншого, дотримуватися положень Генеральної угоди про тарифи та торгівлю 1994 року (ГАТТ 1994). Відповідно до статті VII п. 2. (a) Генеральної угоди по тарифам и торгівлі 1947 року (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митної мети повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, який обкладається митом, або аналогічного товару, та не повинна ґрунтуватись на вартості товару національного походження або на вільних чи фіктивних оцінках. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Пунктом 2(b) \~статті VII ГААТ 1947 встановлено, що від \~"дійсною вартістю" слід розуміти ціну, \~за яку, \~під \~час та в місці, \~визначеними \~законодавством \~імпортуючої \~країни, такий \~чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної \~конкуренції. \~У \~тому ступені, \~в \~якому \~на \~ціну такого чи аналогічного товару впливає кількість окремої \~трансакції, \~ціна, \~що \~розглядається, \~повинна єдиним способом пов`язуватися або (i) з порівнюваними кількостями, або (ii) з кількостями, \~не менш сприятливими для імпортерів, \~ніж ті, \~в \~яких \~більший \~обсяг \~товарів \~продається \~у \~торгівлі між країнами експорту та імпорту. Суд не піддає сумніву право митного органу \~контролювати митну вартість, \~заявлену декларантом, але такий контроль повинен здійснюватися в межах повноважень, наданих діючим законодавством. При цьому враховується, що статтею 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року визначено, що ніщо в цій Угоді не тлумачиться як обмежуюче або таким, що ставить під сумнів право податкових адміністрацій переконуватися у правдивості або точності будь якої заяви, документу або декларації, що надаються для цілей митної оцінки. Приймаючи рішення про коригування митної вартості товару, митниця виходила з \~наявної інформації щодо раніше визначеного рівня митної вартості \~(за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів). \~ Статтею 57 Митного кодексу України встановлені методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, відповідно до частини першої якої визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Згідно з частиною другою статті 57 Митного кодексу основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Частинами третьою п`ятою цієї статті передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями\~ статей 59\~ і\~ 60\~ цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями\~ статей 59\~ і\~ 60\~ цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до\~ статті 62\~ цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до\~ статті 63\~ цього Кодексу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За приписами частин першої третьої статті 60 Митного кодексу України, яким врегульоване питання застосування\~ методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями\~ статей 58\~ і\~ 59\~ цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку. Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари (частина четверта). У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена \~(частина п`ята). У разі якщо кошти та витрати, зазначені в\~ пунктах 5-7 частини десятої статті 58\~ цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці у таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними подібними (аналогічними) товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування \~(частина шоста). У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо подібних (аналогічних) товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість (частина сьома). Оцінюючи правомірність застосування митним органом другорядного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (метод 2-б), суд зазначає, що визначення митної вартості відповідачем за другорядним методом 2-б за митною декларацією, зазначеною у рішенні про коригування митної вартості (МД від 15.04.2021 р. № UA110280/2021/002673), \~є безпідставним, оскільки у оскаржених \~рішеннях не наведено мотивів \~щодо того, що товари за приведеною митною декларацією та митною декларацією, поданою позивачем, є подібними або аналогічними, мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними, не зазначено постачальників, умови поставки за вказаною декларацією та характер контрактів (прямий чи посередницький), які впливають на числові значення митної вартості товарів, а також що час експорту \~збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього, а оскаржене \~рішення містить лише посилання на те, що митна вартість товарів, визначена митним органом \~ґрунтується на митній вартості подібного (аналогічного) товару з розрахунку 1,1125 доларів США за кілограм. Суд зазначає, що \~відповідачем не доведено, що при коригуванні митної вартості застосована митна вартість товарів, який \~є подібним (аналогічним) \~оцінюваному товару, відповідно, така митна вартість \~є співставною із митною вартість спірного товару та \~може бути застосована при коригуванні митної вартості оцінюваного товару. Суд вказує, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за основним методом, не є достатньою підставою для \~застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Такий висновок суду відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 11.09.2012 р. (реєстраційний № 26347525 в Єдиному державному реєстрі судових рішень), а також \~в постанові від 31.03.2015 р. в справі № 21-53а15, відповідно до якого \~митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені\~ статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за основним методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. На підставі наданих декларантом документів, перелік яких відповідає\~ \~\~частині другій статті 53 Митного кодексу України, з урахуванням умов поставки товару, відповідач \~мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у\~ статті 58 Митного кодексу України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості і необхідності витребовування додаткових документів. Відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності своїх дій щодо відмови у визначенні митної вартості товару за ціною договору, а встановлені судом обставини свідчать про надання позивачем достатнього обсягу документів, необхідних для визначення митної вартості за основним методом. При цьому відповідачем не доведено обґрунтованість виникнення сумніву у заявленій позивачем митній вартості товару за ціною договору. Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним \~методом визначення його митної вартості. Відповідачем не спростовано контрактну ціну оцінюваних товарів, об`єктивну можливість і спроможність \~визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у\~ статті \~58 Митною кодексу України. Відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування основного методу, не \~спростовані відповідачем. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення. Ухвалою суду від 04.04.2022 р. відповідачу Кропивницькій митниці відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення. Оскільки цією постановою відмовлено відповідачу у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишено без змін, суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 3405,00 грн. Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за \~правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України \~розглядаються за правилами загального позовного провадження, \~судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, \~крім випадків, передбачених цим пунктом.

Результат розгляду: granted