Рішення адміністративного суду від 2022-11-07 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову у справі про накладення адміністративного стягнення №266 від 10.08.2022, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 13600 грн, а провадження у справі закрити. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.09.2022 у задоволенні позову відмовлено. Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що притягнення її до адміністративної відповідальності згідно оскаржуваної постанови є неправомірним. Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 25.08.2022 інспектором з благоустрою відділу контролю за благоустроєм КПБМР «Муніципальна варта» Соловйовим Б.С. було складено на гр. [PERSON] протокол № 255/21 про адміністративне правопорушення за ст.156 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КУпАП). Згідно вказаного протоколу, 25.07.2022 о 19 год. 52 хв. в місті Біла Церква,в с. Шкарівка по вул.. Таращанська 2-б, в магазині ТОВ «Beer Market» було виявлено, що гр.. [PERSON] , перебуваючи на своєму робочому місці продавця, здійснила продаж пива марки «ДУША ПИВОВАРА СВІТЛЕ» об`ємом 0,5 л вартістю 26грн. 50 коп., у заборонений, рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області час, чим порушила вимоги пункту 1.2. рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 376 від 22.06.2022, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП. Зі змісту протоколу слідує, що до протоколу №255/22 додається фото та відео фіксація, фіскальний чек. Відповідно до наданої суду розписки, позивач була під підпис повідомлена про засідання адміністративної комісії з приводу зафіксованого порушення, на 10.08.2022 об 14:00. На підставі згаданого протоколу, постановою адміністративної комісії виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 266 від 10.08.2022 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 13 600 грн. Матеріали справи містять розписку позивача про отримання нею 15.08.2022 постанови №250 про накладення адміністративного стягнення від 10.08.2022. Не погодившись з таким рішенням, вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась до суду з позовом. Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що спірна постанова винесена відповідачем із додержанням вимог чинного законодавства, а факт вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення (продажу алкогольних напоїв у заборонений час) підтверджується наявним в матеріалах справи доказами. Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого. Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення не мала повноважень на вчинення такої дії, а відтак такий протокол не є допустимим доказом у даній справі. Також скаржник вказує про те, що позивача не було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення. Щодо повноважень особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення. Відповідальність за порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння встановлює статті 156 КУпАП. Відповідно до частини першої статті 256 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Згідно пункту 2 частини першої статті 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати посадові особи, уповноважені на те виконавчими комітетами (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчими органами, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад (статті <…> 156, <…>). Згідно наявного в матеріалах справи додатку до рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 20.05.2022 №287, інспектора з благоустрою відділу контролю за благоустроєм Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Муніципальна варта» Соловйова Б.С. віднесено до посадових осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Відтак, Соловйов Б.С. мав право на складення протоколу за статтею 156 КУпАП, а тому відповідні доводи скаржника відхиляються судом апеляційної інстанції. Щодо неповідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення. За змістом частини першої статті 9 КАС розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до частини першої статті 160 КАС у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Згідно частини другої статті 9 КАС суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Згідно частини п`ятої статті 308 КАС суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом та під час судового розгляду, позивачем не зазначалося неповідомлення її про розгляд справи адміністративне правопорушення як підстава позовних вимог. Відповідно, з огляду на положення частини п`ятої статті 308 КАС такі підстави не можуть бути розглянуті судом апеляційної інстанції. Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду доводів та вимог апеляційної скарги, у колегії суддів суду апеляційної інстанції відсутні підстави для висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про відмову у задоволенні позову. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя . Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС. Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Результат розгляду: denied