Рішення адміністративного суду від 2022-04-07 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій позивач просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо невиплати [PERSON] призначеної з 12.02.2020 пенсії за віком на банківський рахунок [NUMBER] , відкритий для перерахування пенсійних виплат у ПАТ КБ "ПРАВЕКС-БАНК"; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплачувати [PERSON] призначену пенсію за віком, починаючи з 12.02.2020 на банківський рахунок [NUMBER] , відкритий для перерахування пенсійних виплат у ПАТ КБ "ПРАВЕКС-БАНК", у строки передбачені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області невиплачену в строк [PERSON] пенсію за віком, виплатити з одночасним нарахуванням компенсації втрати частини доходів, в порядку передбаченому Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-111 на банківський рахунок [NUMBER] , відкритий для перерахування пенсійних виплат у ПАТ КБ "ПРАВЕКС-БАНК"; визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області розглянути подану [PERSON] через Веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України Заяву на виготовлення пенсійного посвідчення (номер звернення 410, дата звернення 03.09.2021); зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області розглянути подану [PERSON] через Веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України Заяву на виготовлення пенсійного посвідчення (номер звернення 410, дата звернення 03.09.2021) та вчинити необхідні дії з метою виготовлення на ім`я [PERSON] пенсійного посвідчення у паперовій формі. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.12.2021 позов задоволено в повному обсязі. Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду, що [PERSON] , [INFO] , починаючи з 1961 року, має страховий стаж, 36 років 7 місяців 6 днів, що підтверджується розпорядженням про призначення/ перерахунок пенсії. З 1998 року позивач постійно проживає у Державі Ізраїль. Позивач є громадянином України, що підтверджується Паспортом громадянина України для виїзду за кордон серія та номер [NUMBER] , дата видачі 23.12.2019, орган, що видав 2312, строк дії 23.12.2029, 12.02.2020 позивач звернувся до Шевченківського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із Заявою про призначення пенсії за віком. Розглянувши подану заяву та додані до неї документи Головне управління ПФУ в Запорізькій області повідомило позивача про те, що йому відмовлено у призначені пенсії за віком, оскільки позивач не має паспорта громадянина України у відповідності до п.І Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503/ХІІ, та фактично проживає за межами України в Державі Ізраїль, реєстрація місця проживання на території України відсутня. Не погодившись з такими діями (бездіяльністю) Головного управління ПФУ в Запорізькій області позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07.05.2020 у справі № 280/1974/20 за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії позовні вимога задоволено в повному обсязі: Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо неприйняття рішення про призначення пенсії за наслідком розгляду заяви [PERSON] про призначення пенсії за віком від 12.02.2020.Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області викладену у Повідомленні № 0900-0208-8/5347 від 24.02.2020, щодо відмови у призначені [PERSON] пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийняти рішення про призначення [PERSON] пенсії за віком починаючи з 12.02.2020 (з дати звернення за призначенням пенсії), відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-1V. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.08.2020 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.05.2020 у справі № 280/1974/20 - повернуто апелянту. Отже, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.05.2020 у справі № 280/1974/20 за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії набрало законної сили 11.08.2020. На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.05.2020 по справі № 280/1974/20 та ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 11.08.2020 відповідач 10.09.2020 рішенням про призначення пенсії за № 083850004853 призначив позивачу пенсію за віком, з 12.02.2020 (дати звернення за призначенням пенсії), відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV. Згідно розпорядження про призначення/перерахунок пенсії позивачу призначено пенсію за віком, розмір якої з надбавками, становив: з 12.02.2020 по 30.04.2020 - 7233,79 гривень; з 01.05.2020 по 30.06.2020 - 7233,79 гривень; з 01.07.2020 по 31.08.2020 - 7234,53 гривень; з 01.09.2020 по 30.11.2020 - 7234,53 гривень; з 01.12.2020 по довічно - 7235,10 гривень. З метою отримання призначеної пенсії позивач відкрив у ПАТ КБ "ПРАВЕКС-БАНК" розрахунковий рахунок для пенсійних виплат та подав до Головного управління ПФУ в Запорізькій області (Шевченківське відділення) заяву про перерахування пенсійних виплат на банківський рахунок ( [NUMBER] ). Проте, на зазначений позивачем банківський рахунок грошових коштів не надійшло. 26.08.2021 позивач звернувся до відповідача із запитом в якому просив роз`яснити причини невиплати призначеної йому починаючи з 12.02.2020 пенсії та у разі прийняття рішення про припинення виплати призначеної пенсії або прийняття будь-якого іншого управлінського рішення за яким відбулася невиплата призначеної пенсії просив надати належним чином завірену копію відповідного рішення. Відповідач розглянув запит позивача та надав відповідь у вигляді листа від 09.09.2021 № 12654-11916/К-02/8-0800/21, в якому окрім іншого зазначив, що: "... Спеціалістами відділу з питань перерахунків пенсій № 1 було, в добровільному порядку, виконано рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.05.2020 по справі № 280/1974/20 та призначена Вам пенсія за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 12.02.2020 року (з дати звернення за призначенням пенсії). Оскільки в вищезазначеному рішенні суду було зобов`язано лише призначити пенсію за віком, тому законні підстави для її виплати відсутні". 13.09.2021 позивач через Веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України звернувся до відповідача із клопотанням (номер звернення ВЕБ-08001-Ф-С-21-080111), в якому зазначив, що відповіддю Головного управління ПФУ в Запорізькій області від 09.09.2021 № 12654- 11916/К-02/8-0800/21 було повідомлено, що за рішенням суду була призначена пенсія за віком. Оскільки судовим рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області було зобов`язано лише призначити пенсію за віком, законні підстави для її виплати відсутні. Прошу надати інформацію про розмір нарахованої мені з 12.02.2020 по дату звернення та не виплаченої пенсії за віком. Крім того, у відповіді надати інформацію про розмір нарахованої пенсії за кожен місяць починаючи з 12.02.2020 по місяць звернення. Відповідач розглянув звернення позивача та надав відповідь у вигляді листа від 17.09.2021 № 13261-13146/К-02/8-0800/21, в якому окрім іншого зазначив, що: "... Оскільки в вищезазначеному рішенні суду було зобов`язано лише призначити пенсію за віком, тому відсутні нарахування пенсії за кожен місяць". Також від відповідача надійшов лист від 16.09.2021 № 13148-12389/К-02/8-0800/21, в якому окрім іншого він зазначив, що: "... Оскільки в вищезазначеному рішенні суду було зобов`язано лише призначити пенсію за віком, тому законні підстави для виплати пенсії на картковий рахунок відсутні". Таким чином, відповідач приймаючи 10.09.2020 рішення про призначення пенсії за № 083850004853 лише призначив позивачу пенсію за віком, проте нарахування призначеної пенсії, сплату її у строки визначені законом не здійснив, тому що його про це не зобов`язує судове рішення у справі № 280/1974/20.Інших підстав для невиплати призначеної позивачу пенсії відповідач у відповідях не зазначив. 13.09.2021 позивач через Веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України звернувся до відповідача із запитом на отримання електронних документів та запитав Довідку про доходи, яка формується в автоматичному режимі. На запит позивача засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України 13.09.2021 була сформована Довідка про доходи № 3442 4544 5993 1492, в якій зазначено, що вона видана пенсіонеру [PERSON] в тому, що він перебуває на обліку в Шевченківському об`єднаному управлінні ПФУ м. Запоріжжя в Запорізькій області і отримує пенсію за віком, копія довідки додається. Враховуючи, що позивач є особою, якій призначена пенсія він 03.09.2021 через Веб- портал електронних послуг Пенсійного фонду України (номер звернення 410) звернувся до відповідача із Заявою на виготовлення пенсійного посвідчення та просив виготовити пенсійне посвідчення у паперовій формі, копія заяви додається. До заяви на виготовлення пенсійного посвідчення позивачем було додано скановані копії: Паспорта громадянина України для виїзду за кордон серія та номер [NUMBER] , дата видачі 23.12.2019, видавник 2312, строк дії 23.12.2029; довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; фотографії; підпису. Скановані копії були підготовлені відповідно до вимог зазначених на Веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України. Розглянувши подану заяву та додані документи Управлінням ПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя зверненню позивача було присвоєно статус - "помилково" та припинено подальший розгляд поданих документів. Позивач через Веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України (дата звернення 13.09.2021, номер звернення ВЕБ-0800І-Ф-С-21-080124) звернувся до відповідача із запитом про причини присвоєння Заяві на виготовлення пенсійного посвідчення статусу "помилково". Відповіді на даний запит на дату подання позову до суду від відповідача не надходило. Враховуючи такі дії Управління ПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя позивач через Веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України оформив талон на прийом в орган ПФУ (Шевченківський відділ обслуговування громадян м. Запоріжжя) номер 2, дата прийому 16.09.2021 (час 10:30). Позивач зазначає, що у призначений час він особисто звернувся до Відділу обслуговування громадян № 7 Управління ПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та намагався вдруге подати Заяву на виготовлення пенсійного посвідчення разом з додатками, але працівниками установи йому було відмовлено у прийомі даної заяви нібито з підстав того, що йому не виплачується пенсія та не можуть внести дані Паспорта громадянина України для виїзду за кордон у форму заяви. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом Визначаючи межі перегляду справи, колегія суддів виходить з того, що у відповідності до ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Приймаючи рішення в частині задоволення позовних вимог про індексацію втрати частини доходу та компенсацію втрати частини доходів, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, але з таким висновком колегія суддів не погоджується з огляду на наступне. Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (Порядок № 159). Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Згідно з п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (Порядок № 159) компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат). Наведене свідчить, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Також, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії). Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення. Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права викладено Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 (справа №336/4675/17), від 21.06.2018 (№523/1124/17) та від 03.07.2018 (справа № 521/940/17). Як вбачається з матеріалів справи, пенсію позивачу не перераховано та не виплачено. Беручи до уваги вищенаведені норми права, компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію позивач набуває в момент отримання доходу В даному випадку, позивач просить нарахувати компенсацію на ще не виплачені суми пенсії, що не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", за порушення строків виплати яких сплачується компенсація. Слід також зазначити, що у постановах Верховного Суду від 10.07.2018 по справі № 404/6317/16-а, від 18.09.2018 по справі № 522/535/17, від 25.10.2018 по справі № 420/1410/17 зазначено про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині виплати позивачу компенсації втрати частини доходів, враховуючи їх передчасність, оскільки відповідно до ст. 4 Закону № 2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Враховуючи відсутність підстав вважати, що право на отримання компенсації при відновленні виплати пенсії буде порушено відповідачем, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам. Отже, позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплати компенсації спрямовані на майбутнє та є передчасними, а тому не підлягають задоволенню. Щодо інших висновків суду, викладених в рішенні, апелянт не наводить будь-яких обґрунтувань, отже підстав для їх перегляду не вбачається. Статтею 317 КАС України визначено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Оскільки, відповідно до п.1 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище, і позивачка не була службовою особою, яка у значенні вказаного вище Закону займала відповідальне або особливо відповідальне становище, дана справа відноситься до справ незначної складності, а також враховуючи те, що дана справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Результат розгляду: partial