Рішення адміністративного суду від 2022-09-20 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, третя особа: [PERSON] про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позову позивач зазначає, 06 липня 2022 року на ім`я - [PERSON] , [INFO] , надійшли два листа з постановами серії 2АВ №00256075 та серії 2АВ №00256018 від 15 червня 2022 року, в яких його, як власника транспортного засобу марки «WOLKSWAGEN» моделі «TOUAREG», номерний знак [NUMBER] , було притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.122 КУпАП за те, що 15 червня 2022 року об 11 годині 35 хвилин за адресою М30 Стрий - Умань - Дніпро - Ізварине 371+527 та 15 червня 2022 року об 11 годині 38 хвилин за адресою М30 Стрий - Умань - Дніпро - Ізварине 376+261 відповідно особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху, чим був порушений пункт 12.9 (б) Правил дорожнього руху України. Проте саме в цей час на зазначеному автомобілі з Польщі в напрямку м. Першотравенська, Дніпропетровської області рухалася його дружина [PERSON] , яка визнала, що ці адміністративні правопорушення були вчинені саме нею. Штрафи сплатила у повному обсязі. Отримавши зазначені вище листи, позивач особисто телефонував на 102 та повідомив про ситуацію, запитав шляхи вирішення ситуації згідно чинного законодавства, посилаючись на ст.14-2 КУпАП, ст.279-3 КУпАП. Працівники Департаменту патрульної поліції спочатку не знали взагалі, що робити, пропонували йому не звертати на це уваги, а щоб просто дружина сплатила штраф, а потім, коли позивач пояснив, що бажає дотримання всіх вимог законодавства, представник Департаменту патрульної поліції, розмовляючи з телефону [NUMBER] , сказав, щоб вона просто направила заяву, в якій зазначила обставини подій та прохала про визнання її винуватою та звільнення від відповідальності позивача. 06 липня 2022 року [PERSON] направила відповідну заяву (копії заяви та фіскального чеку додаються), до якої додала належним чином завірені копії: паспорту та РНОКПП, постанов серії [NUMBER] та серії [NUMBER] від 15 червня 2022 року, квитанції про сплату штрафів. 01 серпня 2022 року в поштовій скриньці позивачем було виявлено лист Департаменту патрульної поліції на ім`я [PERSON] , яка, розкривши його, побачила лист Відповідача про відмову у задоволенні її заяви, оскільки не дотримано вимог пункту 4 Порядку звернення особи, яка допустила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до уповноваженого підрозділу Національної поліції. Згідно п.4 зазначеного порядку, заявник подає заяву особисто в письмовому вигляді українською мовою (заповнюється машинодруком або від руки розбірливо без виправлень) за умови його ідентифікації та незалежно від місця реєстрації безоплатно до уповноваженого підрозділу (підрозділів) Національної поліції. Типовий зразок заяви розміщується на офіційних веб-сайтах МВС та Національної поліції. Але зазначений сайт не працює, тобто не є можливим подати заяву в електронному вигляді шляхом ідентифікації через ЕЦП та й взагалі навіть подивитися зразок самої «типової заяви» (скріншот додається до позовної заяви). Незважаючи на це, є ЗАКОН, який регламентує дії осіб у таких ситуаціях, а саме: Згідно ст.279-3 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу. [PERSON] особисто звернулася до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, шляхом направлення заяви засобами поштового зв`язку, ідентифікувала себе, надавши належним чином завірені копії паспорту та РНОКПП, зазначивши про згоду про притягнення до адміністративної відповідальності та надавши квитанції про сплату штрафу. Відповідачу слід би було надати записи розмов по телефону 102 та [NUMBER] , які були здійснені 05 чи 06 липня 2022 року з позивачем за номером [NUMBER] , з яких вбачається, що представники відповідача взагалі не обізнані про те, що та як робити в таких ситуаціях, надаючи безглузді поради. Вважає, що Відповідач допустив формалізм у вирішення ситуації та направив звичайний лист з «відпискою». У зв`язку з цим позивач вважає дії Відповідача та оскаржувані постанови незаконним та такими, які слід скасувати. Просить суд визнати протиправними дії представників Департаменту патрульної поліції та скасувати постанови серії 2АВ №00256075 та серії 2АВ №00256018 від 15 червня 2022 року про накладення на позивача адміністративних стягнень за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафів на користь держави в розмірі 340 (трьохсот сорока) гривень за кожне та закрити провадження в цих справах, звільнивши його від адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення та дотриманням зі сторони особи, що скоїла ці правопорушення - [PERSON] усіх вимог КУпАП, передбачених ст.279-3 КУпАП. Відповідач надав суду письмовий відзив в якому зазначив, що оскаржувані постанови повністю відповідають вимогам, встановленим «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України № 13 від 13.01.2020 року. Позивачем зазначено, що на моменти вчинення адміністративних правопорушень, транспортним засобом керувала дружина позивача гр. [PERSON] , яка в подальшому звернулась до Департаменту із відповідним зверненням. Проте відповідно до Порядку звернення особи, яка допустила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до уповноваженого підрозділу Національної поліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2017 року № 833 у заяві обов`язково зазначаються, зокрема, серія, номер та дата видачі посвідчення водія заявника (або про відсутність у заявника права керування транспортними засобами). А також заявник під час подання заяви в письмовій формі особисто пред`являє посадовій особі уповноваженого підрозділу Національної поліції документ, що посвідчує його особу. Проте з відповіді на звернення, яка знаходиться в матеріалах справи, вбачається, що дані вимоги не були виконані під час звернення. Заявнику відмовляється в розгляді уповноваженим підрозділом Національної поліції заяви, якщо її подано особою, яку неможливо ідентифікувати або яка зазначила в заяві неповну чи недостовірну інформацію. А отже до відповідальності було притягнуто особу, визначену ст. 14-2 КУпАП. Вважає висунуті позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню у повній мірі, а оскаржувані постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності правомірними, прийнятими у відповідності до вимог чинного законодавства та такими, що не підлягають скасуванню. Просить суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. Справа розглядається відповідно до ч.5 ст.262 КАС України в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 15.06.2022 року інспекторами ДПП вило винесено дві постанови серії 2АВ №00256075 та серії 2АВ №00256018 від 15 червня 2022 року про накладення на позивача адміністративних стягнень за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафів на користь держави в розмірі 340 (трьохсот сорока) гривень за кожне. Зі змісту цих постанов вбачається, що вони набрали законної сили 05.07.2022 року. Зазначеними вище постановами позивача, як власника транспортного засобу марки «WOLKSWAGEN» моделі «TOUAREG», номерний знак [NUMBER] , було притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.122 КУпАП за те, що 15 червня 2022 року об 11 годині 35 хвилин за адресою М30 Стрий - Умань - Дніпро - Ізварине 371+527 та 15 червня 2022 року об 11 годині 38 хвилин за адресою М30 Стрий - Умань - Дніпро - Ізварине 376+261 відповідно особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху, чим був порушений пункт 12.9 (б) Правил дорожнього руху України. З копій загранпаспортів дружини позивача - [PERSON] та його синів - [PERSON] та [PERSON], а також картки міжнародного автомобільного страхування автомобіля марки марки «WOLKSWAGEN» моделі «TOUAREG», номерний знак [NUMBER] , вбачається що саме дружина позивача разом з дітьми 14.06.2022 року прибули в Україну на цьому автомобілі з Польщі через пропускний пункт Рава-Руська - Гребенне. 06.07.2022 року рекомендованим листом №5280101628133 [PERSON] , звернулась до Відповідача з заявою про визнання зазначених фактів адміністративних правопорушень та надання згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності, а також додала документ (квитанції) про сплату відповідних штрафів. Крім того додала засвічені своїм підписом копії свого паспорту та РНОКПП. 01 серпня 2022 року позивач отримав лист Департаменту патрульної поліції № Г-6636/41/27/03-2022 від 22.07.2022 року на ім`я [PERSON] , про відмову у задоволенні її заяви, з тієї підстави що заява подана за допомогою засобів поштового зв`язку без проведення ідентифікації її особи. 05.08.2022 року позивач звернувся до суду з цим позовом. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Сторони не оспорюють фактів вчинення адміністративних правопорушень та їх доведеність. Спір зводиться до застосування положень ст.279-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі КУпАП/. Так, згідно ч.1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Статтею ст.279-3 КУпАП визначено, що відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу. У випадках звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу від адміністративної відповідальності до винесеної постанови стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, вносяться зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису). Судом встановлено, що оскаржувані постанови відповідача набрали законної сили 05.07.2022 року, а наступного дня 06.07.2022 року особа, яка керувала транспортним засобом рекомендованим листом №5280101628133 [PERSON] , звернулась до Відповідача з заявою про визнання зазначених фактів адміністративних правопорушень та надання згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності, а також додала документ (квитанції) про сплату відповідних штрафів. Крім того додала засвічені своїм підписом копії свого паспорту та РНОКПП. Отже, встановлений ст. 279-3 КУпАП двадцяти денний строк дотримано та (квитанції) про сплату відповідних штрафів були додані. В той же час 01 серпня 2022 року позивач отримав лист Відповідача № Г-6636/41/27/03-2022 від 22.07.2022 року на ім`я [PERSON] , про відмову у задоволенні її заяви, з тієї підстави що заява подана за допомогою засобів поштового зв`язку без проведення ідентифікації її особи, що не відповідає п.4 «Порядку звернення особи, яка допустила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до уповноваженого підрозділу Національної поліції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2017 року № 833 /далі Порядок/. Згідно п.4 Порядку заявник подає заяву особисто в письмовому вигляді українською мовою (заповнюється машинодруком або від руки розбірливо без виправлень) за умови його ідентифікації та незалежно від місця реєстрації безоплатно до уповноваженого підрозділу (підрозділів) Національної поліції. Заява також може бути подана через офіційний веб-сайт за умови електронної ідентифікації особи з використанням кваліфікованого електронного підпису. Зі скріншоту офіційного веб-сайту Департаменту патрульної поліції вбачається, що на час звернення [PERSON] , зазначений сайт не працював. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вона не містить посилання на конкретну адресу електронної пошти або веб-сайту в мережі Інтернет за яким можна отримати Типовий зразок заяви, ознайомитися з вимогами до її заповнення та подати заяву про визнання зазначеного факту правопорушення. Тим паче, що під час війни прибути особисто до м. Києва для подання такої заяви або скористатися інтернетом не всі мають можливість. Враховуючи, що особа дзвонила на лінію 102, рекомендованим листом №5280101628133 звернулась до Відповідача з заявою про визнання зазначених фактів адміністративних правопорушень та надання згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності, а також додала документ (квитанції) про сплату відповідних штрафів, засвічені своїм підписом копії свого паспорту та РНОКПП, суд вважає що вона діяла добросовісно. Відповідач листом № Г-6636/41/27/03-2022 від 22.07.2022 року на письмову заяву [PERSON] , відмовив у задоволенні її заяви, з тієї підстави що заява подана за допомогою засобів поштового зв`язку без проведення ідентифікації її особи. В той же час в своїй заяві [PERSON] , зазначила необхідні контактні данні /номер телефону/, що дозволяло Відповідачу витребувати необхідні додаткові документи або надати роз`яснення щодо можливих шляхів ідентифікації. На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах /Рішення ЄСПЛ у Справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04)/. Враховуючи зазначене суд приходить до висновку, що відмова Відповідача у звільнені від адміністративної відповідальності позивача на підставі ст.279-3 КУпАП є необґрунтованою та такою, що не відповідає принципам розумності та справедливості. В той же час суд вважає слушними заперечення Відповідача, щодо відсутності підстав для скасування оскаржуваних постанов серії 2АВ №00256075 та серії 2АВ №00256018 від 15 червня 2022 року, оскільки приймаючи ці постанови Відповідач діяв у межах та у спосіб передбачений чинним законодавством. Згідно ч.2 ст. 9 КАСУ суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Не оскаржуючи фактів вчинення адміністративних правопорушень, позивач обрав не ефективний спосіб захисту, оскільки у випадках звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу від адміністративної відповідальності до винесеної постанови стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, вносяться зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису). Суд приходить до висновку, що Відповідача слід зобов`язати внести зміни до оскаржуваних постановив у відповідності до вимог ст.279-3 КУпАП. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного та

Результат розгляду: partial