Рішення адміністративного суду від 2023-02-16 00:00:00+02

Позивач [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 03.05.2022 року працівником ВП № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області відносно неї був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 678834, згідно якого слідує, що: «03.05.2022 року о 17 год. 00 хв. гр. [PERSON] в магазині « [INFO] » по [ADDRESS] продала алкогольний напій коньяк SHABO V.S.O.P. 0,5л. після 14.00, чим порушила п. 13 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та наказ військової адміністрації № 19 від 25.04.2022 року. \~ \~ \~ \~21.06.2022 року, адміністративною комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради винесено постанову № 150 у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 800 грн. Копію постанови позивачем отримано 27.06.2022 року. \~ \~ \~ \~Позивач зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 03.05.2022 року [PERSON] порушила вимоги наказу військового командування і Запорізької військової адміністрації № 19 від 25.04.2022 року «Про внесення змін до наказу військового командування і Запорізької обласної військової адміністрації від 13.03.2022 року № 3 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області (зі змінами)», яким внесено зміни до п. 1 наказу військового командування і Запорізької обласної військової адміністрації від 13.03.2022 року № 3, виклавши його в новій редакції. Однак, на офіційному сайті Запорізької обласної військової адміністрації відсутній наказ від 13.03.2022 року № 3 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області». Згідно офіційного сайту Запорізької обласної військової адміністрації, 13.03.2022 року взагалі не видавались накази. Позивач вважає, що 03.05.2022 року не порушувала і не могла порушити вимоги наказу військової адміністрації № 19 від 25.04.2022 року «Про внесення змін до наказу військового командування і Запорізької обласної військової адміністрації від 13.03.2022 року № 3», адже наказу військового командування і Запорізької обласної військової адміністрації від 13.03.2022 року не існує. \~ \~ \~ \~Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та в її діях наявний його склад. \~ \~ \~ \~Військове командування разом з військовою адміністрацією не є органами місцевого самоврядування, а тому порушення прийнятих ними нормативно-правових актів не тягнуть відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП. \~ \~ \~ \~З наведених підстав просила скасувати постанову адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Запорізької міської ради від 21.06.2022 року № 150, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 11.07.2022 року, прийнято до розгляду дану позовну заяву, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268, 272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), відкрито провадження у справі та призначено судове засідання, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов та роз`яснено наслідки його неподання. \~ \~ \~ \~Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2023 року, поновлено [PERSON] строк звернення до суду на оскарженням постанови № 150 у справі про адміністративне правопорушення складеної 21.06.2022 року Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради \~ \~ \~ \~15.01.2023 року, на адресу суду засобами поштового зв`язку, від голови Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, судові витрати покласти на позхивача. Зазначає, що протоколом від 03.05.2022 року зафіксовано факт продажу 03.05.2022 року о 17.00 годині, позивачем в магазині « [INFO] », алкогольного напою коньяку, об`ємом 0,5л., 40%, з порушенням правил торгівлі, а саме у заборонений час доби. Даний протокол містить підпис позивача. Заяв та клопотань під час складання протоколу від [PERSON] не надходило. В протоколі зафіксовані пояснення [PERSON] , що з наказом військової адміністрації ознайомлена не була та н була повідомлена про заборону торгівлі алкогольними напоями у зазначений час. Дослідивши долучений до матеріалів справи чек, встановлено факт продажу 03.05.2022 року о 17.00 год. алкогольного напою коньяку, об`ємом 0,5л., 40%, 189,95 грн. в магазині « [INFO] », що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 61. м. Запоріжжя. Під час розгляду справи, [PERSON] та її представник адвокат Будько З.М., оскаржуючи факт продажу [PERSON] алкогольних напоїв за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення ВАБ № 678834 від 03.05.2022 року, зазначили, що згідно долученого до матеріалів справи чеку, продаж здійснила [PERSON] , а не [PERSON] . Проте, жодних доказів, на підтвердження наведених стороною захисту обставин надано не було, клопотання про виклик в якості свідка [PERSON] не порушувалось. За таких обставин, пояснення сторони захисту, щодо відсутності фіксування факту продажу алкогольного напою саме позивачем, були сприйняті адміністративною комісією, як спосіб захисту. Таким чином, факт продажу позивачем 03.05.2022 року о 17.00 год. алкогольного напою коньяку, об`ємом 0,5л., у заборонений час доби підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ВАБ № 678834 від 03.05.2022 року, письмовими поясненнями [PERSON] , від яких вона не відмовлялась під час розгляду справи, а інших не надавала, чеком від 03.05.2022 року, які є належними та допустими доказами відповідно до положень КУпАП та КАС України. За таких обставин, у адміністративної комісії не було підстав прийняти інше рішення, ніж визнати [PERSON] винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. Крім того, відповідач зазначив, що до повноважень військового командування, які на час воєнного стану прирівнюються (ототожнюються) з повноваженнями органів місцевого самоврядування, входить введення заборони торгівлі алкогольними напоями. [PERSON] ставить у вину порушення вимог наказу від 25.04.2022 року № 19, а не наказу від 11.03.2022 року № 3, однак обидва вказаних нормативно-правових акта регулюють одне питання строк заборони на продаж алкогольних напоїв у м. Запоріжжі, яке становить значний публічний інтерес. Військовим комісаром [INFO] спільно з начальником обласної військової адміністрації було видано відповідні накази для забезпечення громадської безпеки і порядку під час воєнного стану у м. Запоріжжі, перебіг строку заборони на продаж алкогольних напоїв не переривався, а отже технічні недоліки не можуть бути підставою для звільнення особи від відповідальності. А тому, дії [PERSON] , за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 03.05.2022 року ВАБ № 678834, утворюють склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 156 КУпАП. Учасники справи у судове засідання не з`явились. Позивач та представник відповідача звернулись до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності. Позивач на задоволенні позову наполягала, а відповідач проти позову заперечує. Враховуючи заяви\~позивача та\~представника відповідача,\~у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що передбачено частиною четвертою статті 229 КАС України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані суду докази, суд доходить наступних висновків. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Діяння визнається адміністративним правопорушенням за наявності чотирьох ознак: суспільної шкідливості, протиправності, вини та адміністративної караності. Протиправність означає, що дію чи бездіяльність прямо заборонено адміністративно-правовими нормами. Протиправність діяння є основною ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення. Частина 2 статті 156 КУпАП встановлює відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби. Зазначена норма є бланкетною, що вимагає встановлення не тільки факту вчинення певного діяння, а також встановлення факту порушення цим діянням певних положень рішенням відповідного органу місцевого самоврядування. Згідно оскаржуваної постанови судом встановлено, що позивача притягнуто до відповідальності за те, що 03.05.2022 року о 17 год. 00 хв. [PERSON] в магазині « [INFO] », який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , здійснила продаж алкогольного напою коньяк SHABO V.S.O.P. 0,5л. після 14.00, чим порушила п. 13 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та наказ військової адміністрації № 19 від 25.04.2022 року. З доданої відповідачем до відзиву на позовну заяву копії наказу військового командування та Запорізької обласної військової адміністрації № 19 від 25.04.2022 року та з тексту зазначеного наказу, який оприлюднено на офіційному сайті Запорізької обласної державної адміністрації вбачається, що зазначеним наказом жодних заборон на торгівлю алкогольними напоями не встановлено, оскільки предметом регулювання зазначеного нормативно-правового акта є внесення зміни до наказу військового командування та Запорізької обласної військової адміністрації № 3 від 13.03.2022 року «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області». Разом з тим, сторонами суду не надано копії наказу військового командування та Запорізької обласної військової адміністрації № 3 від 13.03.2022 року «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області». Не містить зазначеного нормативно-правового акта й офіційний сайт Запорізької обласної державної адміністрації. Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідачем не надано суду доказів того, що рішенням органу місцевого самоврядування або військового командування разом із військовими адміністраціями було заборонено здійснювати торгівлю алкогольними напоями в день та час, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові, що є підставою для задоволення позову. Інші доводи позивача, викладені у позовній заяві, не є істотними для розгляду і вирішення цієї справи та зводяться до переоцінки судом доказів, досліджених та оцінених відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, п. 1 ст. 247 КУпАП, а позов [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно зі статтею 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Судом встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 496,20 грн. Приписами ч. 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, враховуючи, що за результатами судового розгляду суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору, в розмірі 496,20 грн.

Результат розгляду: granted