Рішення адміністративного суду від 2023-05-17 00:00:00+03

Короткий зміст позовних вимог. Керівник Подільської окружної прокуратури Одеської області звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом в інтересах держави в особі Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області, в якому просив суд визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області від 21.01.2022 року №03 «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії, її транспортування та постачання ТОВ «АВКУБІ ПЛЮС». В обґрунтування позову зазначено про порушення відповідачем вимог Закону України «Про теплопостачання» в частині встановлення органами місцевого самоврядування тарифів на теплову енергію для комунальних установ. Станом на час прийняття оскаржуваного рішення середньозважений тариф на теплову енергію по Одеській області разом з її транспортуванням та постачанням становив 2843,82 грн. за 1 Гкал (у тому числі ПДВ), тому тариф у розмірі 3226,12 грн. за 1 Гкал (у тому числі ПДВ) встановлено виконавчим комітетом Слобідської селищної ради з порушенням вимог статті 20 Закону України «Про теплопостачання», у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню. Короткий зміст рішення суду першої інстанції. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено. При вирішенні спору суд першої інстанції виходив з того, що встановлений оскаржуваним рішенням тариф на теплову енергію є вищим за визначений у \~статті 20 Закону України «Про теплопостачання», тому вказане рішення підлягає скасуванню. \~\~\~ Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень). Не погодившись з вказаним рішенням, ТОВ «АВКУБІ ПЛЮС» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його та постановити нове про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що встановлення тарифів на теплову енергію може здійснюватися з урахуванням економічно обґрунтованих витрат на її виробництво, транспортування та постачання, що прямо встановлено нормами чинного законодавства, у тому числі і положеннями ст.20 Закону України «Про теплопостачання» та ст.12 Закону України «Про ціни і ціноутворення». До того ж, вказана позиція відповідає висновку Міністерства розвитку громад та територій України, що була доведена Департаментом систем життєзабезпечення та енергоефективності Одеської обладміністрації до відома районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів рад міст обласного значення для врахування в роботі. TOB «АВКУБІ ПЛЮС» під час процедури встановлення цін на теплопостачання надало до виконавчого комітету Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області економічне обґрунтування ціни, яке було досліджено відповідачем та прийнято до уваги при затвердженні тарифу. Таким чином, оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, будь-які порушення з боку як TOB «АВКУБІ ПЛЮС», так і Виконавчого комітету Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області, відсутні. Від Подільської окружної прокуратури Одеської області, яка діє у даній справі в інтересах держави в особі Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області, до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач заперечував проти її задоволення та просив залишити без змін оскаржуване рішення. Виконавчий комітет Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області своїм правом на подання відзиву не скористався. Фактичні обставини справи. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Рішенням виконавчого комітету Подільського району Одеської області від 21.01.2022 року №03 «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії, її \~транспортування та постачання ТОВ «АВКУБІ ПЛЮС» встановлено тарифи на виробництво теплової енергії, її транспортування та постачання ТОВ «АВКУБІ ПЛЮС» у розмірі 3226,12 разом із ПДВ за 1Гкал (для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного чи місцевого бюджету). Дане рішення вводиться в дію з 01.01.2022 року (т.1 а.с.121). Законність вказаного рішення є предметом спору у справі, що розглядається. Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції. Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке. Відповідно до ч.2 ст.2, ч.1 ст.11, ст.28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження, зокрема, встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на теплову енергію (у тому числі її виробництво, транспортування та постачання), тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, на інші комунальні послуги (крім тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на комунальні послуги, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), побутові, транспортні та інші послуги. Згідно із ч.1 ст.52, ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради. Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради. У разі незгоди сільського, селищного, міського голови (голови районної у місті ради) з рішенням виконавчого комітету ради він може зупинити дію цього рішення своїм розпорядженням та внести це питання на розгляд відповідної ради. Рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. За приписами ст.20 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року №2633-IV (далі Закон №2633) для встановлення тарифу на теплову енергію, тарифу на виробництво теплової енергії суб`єкт господарювання, що здійснює виробництво теплової енергії на установках з використанням альтернативних джерел енергії, включаючи теплоелектроцентралі, теплоелектростанції та когенераційні установки, подає органу, уповноваженому встановлювати такі тарифи, заяву із зазначенням розміру тарифу, розрахованого відповідно до частини четвертої та/або п`ятої цієї статті. Тарифи на теплову енергію для суб`єктів господарювання, що здійснюють її виробництво на установках з використанням альтернативних джерел енергії, включаючи теплоелектроцентралі, теплоелектростанції та когенераційні установки, для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного чи місцевого бюджету, а також для потреб населення встановлюються на рівні 90 відсотків діючого для суб`єкта господарювання тарифу на теплову енергію, вироблену з використанням природного газу, для потреб відповідної категорії споживачів. У разі відсутності для суб`єкта господарювання встановленого тарифу на теплову енергію, вироблену з використанням природного газу, для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного чи місцевого бюджету, а також для потреб населення тарифи на теплову енергію встановлюються на рівні 90 відсотків середньозваженого тарифу на теплову енергію, вироблену з використанням природного газу, для потреб відповідної категорії споживачів (ч.4 ст.20 Закону №2633). Тарифи на виробництво теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного чи місцевого бюджету, а також для потреб населення визначаються для суб`єктів господарювання, що здійснюють виробництво теплової енергії на установках з використанням альтернативних джерел енергії, включаючи теплоелектроцентралі, теплоелектростанції та когенераційні установки, як різниця між тарифом на теплову енергію, встановленим відповідно до частини четвертої цієї статті, і тарифами на транспортування та постачання теплової енергії, що визначаються на рівні діючих для суб`єкта господарювання тарифів на транспортування та постачання теплової енергії, виробленої з використанням природного газу, для потреб відповідної категорії споживачів. У разі відсутності для суб`єкта господарювання встановлених тарифів на транспортування та постачання теплової енергії, виробленої з використанням природного газу, для потреб відповідної категорії споживачів тарифи на транспортування та постачання теплової енергії визначаються на рівні середньозважених тарифів на транспортування та постачання теплової енергії (ч.5 ст.20 Закону №2633). Тарифи повинні враховувати собівартість теплової енергії і забезпечувати рентабельність суб`єкта господарювання. Рентабельність визначається органом, уповноваженим встановлювати тарифи. Тарифи на теплову енергію, що виробляється та постачається суб`єктом господарювання за допомогою систем автономного теплопостачання, формуються та встановлюються з урахуванням особливостей, визначених \~Законом України \~«Про житлово-комунальні послуги» (ч. 13, 14 ст.20 Закону №2633). Встановлення тарифів на теплову енергію нижче розміру економічно обґрунтованих витрат на її виробництво, транспортування та постачання не допускається. Тарифи повинні враховувати собівартість теплової енергії і забезпечувати рентабельність суб`єкта господарювання (ч.15 ст.20 Закону №2633). В свою чергу, відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про ціни і ціноутворення» державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації). Частина 1 ст.15 Закону України «Про ціни і ціноутворення» унормовує, що Кабінет Міністрів України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які встановили державні регульовані ціни на товари в розмірі, нижчому від економічно обґрунтованого розміру, зобов`язані відшкодувати суб`єктам господарювання різницю між такими розмірами за рахунок коштів відповідних бюджетів. Відповідно до п.п.1,3 Порядку про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року №869 (далі Порядок №869), цей Порядок визначає механізм формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з виробництва теплової енергії, її транспортування магістральними і місцевими (розподільними) тепловими мережами \~та постачання, надання послуг з постачання теплової енергії і постачання гарячої води. Цей Порядок не застосовується під час формування тарифів на виробництво теплової енергії теплоелектроцентралями, тепловими електростанціями, атомними електростанціями, когенераційними установками. Згідно п.п.20, 21 Порядку №869 планування витрат, що включаються до повної собівартості теплової енергії, її виробництва, транспортування та постачання, здійснюється з урахуванням витрат операційної діяльності та фінансових витрат, пов`язаних з основною діяльністю. Плановані витрати групуються відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, затверджених Мінфіном. Планована виробнича собівартість формується у розрізі територіальних громад, у межах яких ліцензіат провадить (має намір провадити) відповідний вид ліцензованої діяльності, та включає, зокрема, \~прямі матеріальні витрати: на придбання палива (газу, мазуту, вугілля, торфу, дров, паливної тріски, соломи, соняшникового лушпиння, а також брикетів та пелет з них, інших видів палива) та електричної енергії для технологічних потреб, що визначаються виходячи з планованого обсягу виробництва теплової енергії згідно з пунктом 16 цього Порядку, норм питомих витрат паливно-енергетичних ресурсів, установлених відповідно до міжгалузевих, галузевих та регіональних методик, інших нормативних документів з нормування витрат та втрат ресурсів, у яких враховуються основні особливості технологічних процесів конкретного виробництва, діючих цін (тарифів) на паливно-енергетичні ресурси. Матеріали справи містять лист Міністерства розвитку громад на території України від 28.01.2022 року №7/10.2/1218-22, яким надано роз`яснення Департаменту систем життєзабезпечення та енергоефективності Одеської обласної державної адміністрації щодо можливості органами місцевого самоврядування встановлювати тарифи для підприємств, які виробляють теплову енергію із альтернативних видів палива, відповідно до розміру економічно обґрунтованих витрат. Зазначено, що, враховуючи вимоги Закону України «Про теплопостачання», Закону України «Про ціни і ціноутворення», за умови подання до органу місцевого самоврядування заяви про встановлення тарифів на теплову енергію разом з розрахунками, здійсненими відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» (далі Порядок №869) та наявності підтвердних матеріалів і документів, рішення про встановлення тарифів для підприємств, які виробляють теплову енергію із альтернативних видів палива має прийматися органом місцевого самоврядування відповідно до наданих йому повноважень та на рівні відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії (т.1 а.с.222). В свою чергу, Департаменту систем життєзабезпечення та енергоефективності Одеської обласної державної адміністрації своїм листом №103/04/02/02-09/2-22 від 28.01.2022 року довів відповідну позицію до територіальних органів місцевого самоврядування (т.1 а.с.220). За наслідком проведеного ретельного аналізу релевантного законодавства судова колегія доходить висновку, що тарифи на теплову енергію, яка виробляється та постачається суб`єктом господарювання за допомогою систем автономного теплопостачання, формуються та встановлюються, зокрема, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, у визначених законом розмірах, однак такі тарифи не можуть бути нижче розміру економічно обґрунтованих витрат на виробництво теплову енергію, її транспортування та постачання. В такому разі, на суб`єкт господарювання покладається обов`язок подання до органу місцевого самоврядування заяви про встановлення тарифів на теплову енергію разом з розрахунками, здійсненими відповідно до Порядку №869 та підтверджуючими матеріалами і документами. Враховуючи те, що ТОВ «АВКУБІ ПЛЮС» підпадає під перелік організацій, який може користуватися Порядком №869 та подавати тарифи на виробництво теплової енергії розрахунковим способом, Товариство подало заяву про встановлення тарифів разом з пояснювальною запискою щодо техніко-економічного обґрунтування планових витрат, пов`язаних з виробництвом теплової енергії та наданням послуг з постачання теплової енергії ТОВ «АВКУБІ ПЛЮС» (т.2 а.с.3-272). За наслідком поданої заяви виконавчий комітет Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області у межах наданих йому повноважень прийняв рішення від 21.01.2022 року №03 «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії, її транспортування та постачання ТОВ «АВКУБІ ПЛЮС». Як вбачається з наданої відповіді Слобідської селищної ради на запит керівника Подільської окружної прокуратури Одеської області, при прийняті оскаржуваного рішення «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії, її транспортування та постачання ТОВ «АВКУБІ ПЛЮС» виконавчий комітет Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області повідомив, що населені пункти громади природнім газопостачанням не забезпечені. ТОВ «АВКУБІ ПЛЮС» при виробництві теплової \~енергії природній газ не застосовує. У той же час, не затвердження тарифу, при відсутності альтернативних постачальників теплової енергії у зимовий період тягнуло за собою ризик залишення загальноосвітніх та дошкільних закладів громади без теплопостачання. З огляду на зазначене, враховуючи вимоги Закону №2633 та Закону України «Про ціни і ціноутворення» щодо відповідності тарифів розміру економічно обґрунтованих витрат, за умови подання до органу місцевого самоврядування заяви про встановлення тарифів на теплову енергію разом з розрахунками, здійсненими відповідно до Порядку, підтвердними матеріалами і документами, рішення про встановлення цих тарифів приймалось органом місцевого самоврядування відповідно до наданих йому повноважень (т.1 а.с.137-138). 29.06.2022 року на черговій сесії Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області розглянули звернення керівника Подільської окружної прокуратури Одеської області щодо скасування рішення виконавчого комітету від 21.01.2022 року №03, було прийнято рішення №717-VIII «Про відмову в скасуванні рішення виконавчого комітету Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області від 21.01.2022 року №03 «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії, її транспортування та постачання ТОВ «АВКУБІ ПЛЮС» (т.1 а.с.148). Відповідно до протоколу №18 від 15.06.2022 року депутати ради виходили з того, що рішення виконавчого комітету відповідає вимогам Закону України «Про ціни і ціноутворення» в тій частині, що державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими та з прямої заборони встановлення тарифів на теплову енергію нижче розміру економічно обґрунтованих витрат на її виробництво, транспортування та постачання (т.1 а.с.149). Тобто виконавчий комітет Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області, як спеціальний орган виконавчої влади, який встановлює тарифи та Слобідська селищна рада Подільського району Одеської області, як колегіальний орган місцевого самоврядування дійшли аналогічних висновків щодо економічної обґрунтованості тарифів на виробництво теплової енергії, її транспортування та постачання ТОВ «АВКУБІ ПЛЮС». За наслідком розгляду даної справи суд апеляційної інстанції також не встановив жодних порушень під час прийняття рішення виконавчого комітету Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області від 21.01.2022 року №03 «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії, її транспортування та постачання ТОВ «АВКУБІ ПЛЮС». Таким чином, враховуючи те, що ТОВ «АВКУБІ ПЛЮС» в межах чинного законодавства України було подано до органу місцевого самоврядування заяву про встановлення тарифів на теплову енергію разом з розрахунками, здійсненими відповідно до Порядку №869, разом з підтвердними матеріалами і документами, оскаржуване рішення виконавчого комітету Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області є правомірним та таким, що прийняте у межах наданих йому повноважень. Між тим, у поданій позовній заяві керівник Подільської окружної прокуратури Одеської області не наводить жодних аргументів щодо невідповідності наданого ТОВ «АВКУБІ ПЛЮС» розрахунку тарифу на постачання теплової енергії, посилаючись виключно на неможливість встановлення тарифу на теплопостачання у розмірі, вищому ніж 90 відсотків діючого тарифу на теплову енергію, вироблену з використанням природного газу. Однак, як вже зазначалось вище, відповідні доводи прокурора ґрунтуються на невірному трактуванні закону та спростовуються вищевикладеними висновками суду. Також, на переконання колегії суддів, при зверненні з даним позовом прокурором не було враховано приписи ч.1 ст.15 Закону України «Про ціни і ціноутворення», відповідно до яких органи місцевого самоврядування, які встановили державні регульовані ціни на товари в розмірі, нижчому від економічно обґрунтованого розміру, зобов`язані відшкодувати суб`єктам господарювання різницю між такими розмірами за рахунок коштів відповідних бюджетів. Тобто формальне задоволення позовних вимог прокурора та встановлення тарифу на постачання теплової енергії на рівні 90 відсотків діючого тарифу на теплову енергію, вироблену з використанням природного газу, призведе до того, що Слобідська селищна рада Подільського району Одеської області (в інтересах якої було подано позов прокурором) буде зобов`язана відшкодувати ТОВ «АВКУБІ ПЛЮС» різницю між економічно обґрунтованим тарифом та встановленим за рахунок коштів свого бюджету. Крім того, колегія суддів зауважує, що населені пункти Слобідської громади природнім газопостачанням не забезпечені, тому незатвердження тарифу, при відсутності альтернативних постачальників теплової енергії, тягнуло за собою ризик залишення загальноосвітніх та дошкільних закладів громади без теплопостачання у зимовий період, про що достеменно було відомо прокуророві на час подання позову, однак ним не враховано. Таким чином, суд першої інстанції дійшов до хибного висновку про наявність підстав для задоволення позову та скасування рішення виконавчого комітету Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області від 21.01.2022 року №03 «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії, її транспортування та постачання ТОВ «АВКУБІ ПЛЮС». Крім того, суд першої інстанції після залучення до участі у справі ТОВ «АВКУБІ ПЛЮС» у якості третьої особи не здійснив сповіщення Товариства, чим позбавив його можливості брати участь у розгляді даної справи. З огляду на відсутність сповіщення ТОВ «АВКУБІ ПЛЮС», останнє не мало змоги завчасно надати до суду першої інстанції докази на підтвердження економічного обґрунтування тарифів на теплову енергію, тому ухвалене рішення не може бути визнане обґрунтованим та таким, що прийнято судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права Частиною 1, 6 статті 139 КАС України унормовано, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Частиною 11 статті 139 КАС України встановлено, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 05.10.2022 року у справі №923/199/21, звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат. В свою чергу, при розгляді даної справи судом не було встановлено жодної протиправності дій відповідача- суб`єкта владних повноважень - виконавчого комітету Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області, тому покладення на нього додаткового фінансового навантаження не може бути визначено справедливим та таким, що відповідає суті закону. Натомість, необхідність ТОВ «АВКУБІ ПЛЮС» звернення до суду апеляційної інстанції та сплати судового збору була обумовлена поданням позову керівником Подільської окружної прокуратури Одеської області. Більш того, саме прокуратура заперечувала проти поданої апеляційної скарги, тому, на переконання колегії суддів, за її рахунок має відбуватись відшкодування апелянту сплаченого судового збору. \~ Апелянтом при зверненні до суду апеляційної інстанції сплачено судовий збір у розмірі сплачений судовий збір у розмірі 7443 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1978 від 01.03.2023 року, а тому вказана сума підлягає стягненню на користь ТОВ «АВКУБІ ПЛЮС». Зважаючи, що судом першої інстанції правомірно розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Результат розгляду: granted