Рішення адміністративного суду від 2024-04-15 00:00:00+03

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в обґрунтування якого , покликався на те, що постановою серії БАД № 881114 від 12.11.2023 року його притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП. В оскаржуваній постанові вказано, що водій керував транспортним засобом Wolkswagen caddy, д.н.з. [NUMBER] , 12.11.2023 року о 21 год. в с. Старі Кути, по вул. Косівській не маючи при собі поліса обов`язкового цивільного страхування, чим порушив вимоги п. 2.1. ґПДР України. Проте [PERSON] стверджує, що не керував транспортним засобом в той день, і його транспортний засіб працівники поліції не зупиняли. Навпаки, [PERSON] стверджує, що його транспортний засіб був припаркований на узбіччі, і саме він викликав працівників поліції, оскільки побачив, що невідомий автомобіль пошкодив його транспортний засіб. Про те, що відносно [PERSON] була складена постанова позивач не знав. Копію такої йому не надсилали, і жодної постанови в його присутності не виносили, про права обов`язки та право на правову допомогу не роз`яснювали. Про оскаржувану постанову, позивач дізнався в Косівському ВДВС, коли виявив, що його банківська картка заблокована. З цих підстав, [PERSON] оскаржувану постанову просив скасувати, а провадження відносно нього закрити. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 22.02.2024 року було відкрито провадження по адміністративній справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 22.02.2024 року витребувано докази, щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення. У відповідності\~до ч.\~3\~ст.\~194\~КАС України\~судом проведено\~розгляд справи\~у відсутності\~сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~229\~КАС України,\~у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 12.11.2023 року інспектором СРПП Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Гаврилюком Н.М. було винесено щодо [PERSON] постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП. В графі постанови: час та місце скоєння правопорушення, суть та обставини, вказано, що 12.11.2023 року о 21:00 год. в с. Старі Кути, по вул. Косівська, водій не мав при собі поліса обов`язкового цивільного страхування чим порушив вимоги п. 2.1. г ПДР України. У пункті 7 постанови зазначено, що додається відео з бодікамери. Однак згідно листа начальника поліції Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області надати витребовуваний судом відеозапис немає можливості, оскільки строк зберігання відеозаписів становить 30-діб, а відтак вказані відеозаписи, були видалені з док-станції. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. У п. 1.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Статтею 16\~цього Закону\~передбачено,\~що водій\~зобов`язаний мати\~при собі\~та на\~вимогу поліцейського,\~а водії\~військових транспортних\~засобів \~на вимогу\~посадових осіб\~військової інспекції\~безпеки дорожнього\~руху Військової\~служби правопорядку\~у Збройних\~Силах України,\~пред`являти для\~перевірки посвідчення\~водія,\~реєстраційний документ\~на транспортний\~засіб,\~а у\~випадках,\~передбачених законодавством,\~ страховий\~поліс (сертифікат)\~про укладення\~договору обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів;\~виконувати розпорядження\~поліцейського,\~а водії\~військових транспортних\~засобів \~посадових осіб\~військової інспекції\~безпеки дорожнього\~руху Військової\~служби правопорядку\~у Збройних\~Силах України,\~що даються\~в межах\~їх компетенції,\~передбаченої чинним\~законодавством,\~Правилами дорожнього\~руху та\~іншими нормативними\~актами. Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема: необхідно навести докази, згідно яких зроблено висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і назвати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник або наведених ним обставин. Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Відповідно до п.1,2 ч.1, ч.3 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Відповідно до ст.33 ЗУ «Про дорожній рух», технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством. Згідно пункту 2.1. «ґ» ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтверджуючі документи (посвідчення). Відповідно до положень п. 21.1 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року №1961-IV (далі Закон №1961-IV) на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, діючого на території України. Пунктом 21.3. ст. 21 цього Закону передбачено, що при використанні транспортного засобу у дорожньому русі особа, яке керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс. Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених в пункті 21.2. цієї статті, на їх вимогу, тобто відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. За правилами пункту 21.4. статті 21 Закону №1961-IV у випадку експлуатації транспортного засобу на території України без наявності діючого поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановленої законом. Відповідно до вимог ст. 53 Закону №1961-IV посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Така постанова повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, крім іншого, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався). Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом на підставі безпосередньо дослідженого та оціненого наявного у справі доказу, а саме постанови серії БАД №881114 від 12.11.2023 року встановлено, що [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП. При цьому в п.7 постанови зазначено, що додається відео з бодікамери. Ухвалою суду від 22.02.2024 року витребовувались докази щодо обставин вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення. Однак витребовувані документи суду не надані. Натомість наданий лист за підписом начальника Косівського РВП ГУНП про неможливість надання відеозаписів, оскільки строк зберігання відеозаписів становить 30-діб, а відтак вказані відеозаписи, були видалені з док-станції. Однак до листа додана копія оскаржуваної постанови на бланку та фототаблиці. На фототаблицях відображений транспортний засіб Wolkswagen caddy, д.н.з. [NUMBER] , який припаркований на узбіччі, та на ньому наявні значні механічні пошкодження. В позовній заяві, [PERSON] стверджував, що він не керував транспортним засобом, а навпаки зателефонував працівникам поліції, оскільки виявив, що його транспортний засіб пошкоджений. При цьому про складену постанову йому нічого не було відомо. Суд вважає доводи позивача слушними, оскільки в оскаржуваній постанові, копія якої долучена до позовної заяви, відсутній дані про ознайомлення [PERSON] про те, що відносно нього була складена постанова. Крім того, у постанові не міститься застереження, про те, що [PERSON] відмовився від підпису. В постанові також відсутня дата направлення особі, відносно якої вона складена. Крім того, суд звертає увагу, що відповідачем не надано копії відеозаписів, про які зазначено в постанові. А відтак суд позбавлений можливості об`єктивно встановити дійсні обставини справи. А отже, всі сумніви трактуються а користь особи, щодо якої винесена постанова. Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, оскаржувана постанова не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозаписи, подані представником відповідача на підтвердження порушення [PERSON] правил дорожнього руху,. Як роз`яснив Верховний Суд у Постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Тому, сумнів у тому, що позивач припустився порушення Правил дорожнього руху за вказаних вище обставин, суд тлумачить на користь позивача. Враховуючи вищевикладене, факт керування позивачем транспортним засобом без поліса обв`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що становить склад адміністративного правопорушення відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідачем не доведено. Інші докази, які б вказували на вину позивача у інкримінованому правопорушенні, в матеріалах справи відсутні. Сама по собі постанова про адміністративне правопорушення та опис інкримінованого правопорушення не можуть бути доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, оскільки постанова це процесуальний документ, що має виноситися вже на основі досліджених доказів, а не бути самостійним доказом, а опис правопорушення є фабулою обвинувачення та правовою кваліфікацією інкримінованого правопорушення, що має бути доведено або спростовано на основі відповідних доказів, що досліджуються під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Таким чином, в межах даної справи відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності свого рішення, а судом з наявних матеріалів справи не встановлено жодних обставин, що свідчили б про зворотне. На основі цього суд також приходить до висновку, що відповідачем не спростовано презумпцію, що закріплена у ч. 2 ст. 77 КАС України та не доведено правомірність свого рішення, а отже, з урахуванням також вищенаведених обставин та положень законодавства, таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню. Отже, суд приходить до висновку, що спірна постанова серії БАД № 881114 від 12.11.2023 року підлягає скасуванню, а провадження у справі відносно [PERSON] за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП закриттю у зв`язку з відсутністю у його діях ознак складу адміністративного правопорушення. Розподіл судових витрат між сторонами. Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1,7 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судові витрати по справі становлять 605 грн. 60 коп. та складаються з витрат на сплату судового збору і відповідно до ст. 139 КАС України підлягають стягненню з бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Результат розгляду: granted