Рішення адміністративного суду від 2022-05-25 00:00:00+03

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ Позивач 05.08.2021 звернувся із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду \~в якому просив: - визнати протиправною бездіяльність Департаменту захисту економіки Національної поліції України в особі Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо не встановлення, не нарахування та не виплати йому надбавки за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу за період з 04.07.2017 по 31.07.2018; - зобов`язати відповідача встановити, нарахувати і виплатити йому надбавку за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу за період з 04.07.2017 по 31.07.2018. ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду 14.12.2021 позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту захисту економіки Національної поліції України в особі Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо не встановлення, не нарахування та не виплати [PERSON] надбавки за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу за період з 04.07.2017 по 31.07.2018. Зобов`язано Департамент захисту економіки Національної поліції України в особі Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України \~встановити, нарахувати і виплатити [PERSON] надбавку за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу за період з 04.07.2017 по 31.07.2018. Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується факт надання позивачу у встановленому порядку допуску до державної таємниці, а тому позивач має право на отримання надбавки до посадового окладу "За роботу в умовах режимних обмежень" у розмірі 15%. ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що позивач був призначений до Департаменту лише з 04.08.2017, тобто суд фактично зобов`язав виплатити зазначену надбавку за період з 04.07.2017 по 04.08.2017, що становить 1 місяць, коли позивач взагалі не працював у Департаменті, доступ до державної таємниці позивач отримав лише 12.09.2017, а працювати із секретними документами почав у листопаді 2017 року. Також вказано, що наказом Управління від 12.09.2017 позивачу надано доступ до державної таємниці (для роботи з інформацією, що має ступені секретності "Цілком таємно" та "Таємно"). Однак до Департаменту відповідний мотивований рапорт керівника Управління погоджений з режимно-секретним відділом Управління не надходив. Оскільки такий рапорт не надходив, правові підстави для підготовки наказу про встановлення позивачу надбавки за службу в умовах режимних обмежень були відсутні, тому надбавку за період служби з 12.09.2017 по 31.07.2018 позивач не отримував. Крім того відповідачем вказано, що наявність допуску до державної таємниці не є автоматичною підставою для встановлення надбавки за службу в умовах режимних обмежень. ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4\~ ст. 304 КАС України\~ не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ Ухвалою суду від 04.02.2022 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження. Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1\~ ст. 311 КАС України. VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ Згідно матеріалів справи, позивач у період з 04.08.2017 по 31.07.2018 проходив службу в управлінні захисту економіки Департаменту в Житомирській області. Наказом Управління захисту економіки Департаменту в Житомирській області від 12.09.2017 №19 о/с [PERSON] надано доступ до державної таємниці (для роботи з інформацією, що має ступені секретності "Цілком таємно" та "Таємно"). На адвокатський запит відповідач листом від 13.12.2018 повідомив, що [PERSON] \~за період служби підготовлено 9 документів з грифом "Цілком таємно", 54 - "Таємно" та отримано 40 документів з грифом "Таємно". Зі змісту наданих до матеріалів справи доказів встановлено, та не заперечується відповідачем, що надбавка за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу позивачу не нараховувалась і не виплачувалась. Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду. VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ Апеляційний суд частково погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 1 Закону України "Про державну таємницю" від 21.01.1994 №3855-XII\~(далі Закон №3855- XII) визначено, що державна таємниця (далі також - секретна інформація) - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою; допуск до державної таємниці - оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації. Відповідно до ч.1\~ст.22 Закону №3855-XII\~залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці: форма 1 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності "особливої важливості", "цілком таємно" та "таємно"; форма 2 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності "цілком таємно" та "таємно"; форма 3 - для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності "таємно", а також такі терміни дії допусків: для форми 1 - 5 років; для форми 2 - 10 років; для форми 3 - 15 років. Частиною 2\~статті 22 Закону № 3855-ХІІ\~вказано, що допуск до державної таємниці із ступенями секретності "особливої важливості", "цілком таємно" та "таємно" надається дієздатним\~\~громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-дослідної діяльності або навчання, наказом чи письмовим розпорядженням керівника органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи або організації, де працює, перебуває на службі чи навчається громадянин. Частиною 4\~статті 22 Закону № 3855-ХІІ передбачено, що\~допуск до державної таємниці керівникові органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства,\~\~установи, організації надається наказом чи письмовим розпорядженням посадової особи, що призначає його на посаду, а у разі, коли орган державної влади, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація не підпорядкована іншому органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємству, установі, організації або не належить до сфери їх управління, допуск до державної\~\~таємниці надається зазначеному керівникові наказом чи письмовим розпорядженням керівника органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, яка є замовником\~\~робіт, пов`язаних з державною таємницею. Керівникам центральних\~\~органів виконавчої влади, які призначаються на посаду Кабінетом Міністрів України, допуск до державної таємниці надається розпорядженням Кабінету Міністрів\~\~ України. Надання допуску передбачає: визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією; перевірку громадянина у зв`язку з допуском до державної таємниці; взяття громадянином на себе письмового\~\~зобов`язання\~\~щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена; одержання у письмовій формі згоди громадянина на\~\~ передбачені\~\~законом\~\~обмеження прав у зв`язку з його допуском до державної таємниці; ознайомлення громадянина з мірою відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю (ч. 7 ст.22 Закону №3855-ХІІ). Статтею 30 Закону №3855-XII визначено, що у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України. На виконання наведеної норми постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 №414 затверджено Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці (далі - Положення № 414). Пунктом 2 вказаного Положення № 414 визначено, що особам, які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості", - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 відсотків. Відповідно до п.5 Положення №414 від 15.06.1994 такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці. Згідно з п.6 Положення №414 від 15.06.1994 персональний склад осіб, які працюють в умовах режимних обмежень, та розмір надбавки визначаються керівником відповідного органу законодавчої, виконавчої та судової влади, органу прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, де працюють ці особи. Надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) виплачується лише за наявності дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданого відповідно до законодавства про державну таємницю. 06.04.2016 наказом Міністерства внутрішніх справ України № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260). Положення пункту 7 Порядку № 260 кореспондуються з приписами вищенаведеного пункту 2 Положення № 414. Абзацами 10, 11 Порядку № 260 передбачено, що надбавка за службу в умовах режимних обмежень установлюється поліцейським за займаною посадою наказом по особовому складу на підставі мотивованих рапортів керівників структурних підрозділів відповідного органу поліції, погоджених з режимно-секретним підрозділом цього органу. Надбавка за службу в умовах режимних обмежень виплачується поліцейським з дня призначення на посаду, яку включено до номенклатури посад, що підлягають оформленню на допуск до державної таємниці, але не раніше дня оформлення допуску до державної таємниці. Враховуючи наведені правові норми, суд вважає, що необхідною умовою отримання компенсації у зв`язку з виконанням робіт, які передбачають доступ до державної таємниці, є наявність в особи допуску до державної таємниці (на підставі якого надається доступ до державної таємниці), а також виконання робіт/завдань та/або посадових обов`язків, які вимагають доступу до державної таємниці чи з огляду на поставлені завдання передбачають виникнення необхідності у такому доступі. Якщо особа отримала у встановленому порядку допуск до державної таємниці, працює, зокрема, в державному органі, і характер умов її праці, з огляду на займану посаду, передбачає режимні обмеження, пов`язані з доступом до державної таємниці, керівник відповідного органу зобов`язаний призначити їй надбавку у розмірі, визначеному Положенням, про що видати відповідний розпорядчий документ. Факт невиплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень не є і не може бути свідченням невиконання роботи, пов`язаної з доступом до державної таємниці. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка була викладена у постановах від 25.04.2018 по справі №802/74/15-а, від 07.05.2020 по справі №813/2925/18, від 27.05.2020 по справі №821/146/16 та від 28.01.2021 по справі 240/229/20. Крім того, робота в умовах режимних обмежень покладає на особу, якій у встановленому порядку надано допуск до державної таємниці встановленої форми, певні зобов`язання та обмеження. Якщо така робота зумовлена виконанням професійних обов`язків (зокрема за відповідною посадою у державному органі), це означає, що в умовах режимних обмежень особа працює постійно, у зв`язку з чим у неї відповідно до статті 30 Закону № 3855-ХІІ виникає право на отримання компенсації. Висновки аналогічного змісту викладені Верховним Судом у постанові від 27.05.2020 у справі №806/2056/18. Згідно матеріалів справи, відповідач наказом від 12.09.2017 №19 о/с надав [PERSON] доступ до державної таємниці (для роботи з інформацією, що має ступені секретності "Цілком таємно" та "Таємно"), що також підтверджується листом Управління захисту економіки в Житомирській області від 13.12.2018. Вказаним листом також повідомленов, що [PERSON] \~за період служби підготовлено 9 документів з грифом "Цілком таємно", 54 - "Таємно" та отримано 40 документів з грифом "Таємно". Таким чином, встановлені обставини справи та долучені до матеріалів справи докази підтверджують наявність у позивача передбаченого законом права на отримання надбавки до посадового окладу "За роботу в умовах режимних обмежень" у розмірі 15%. Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині періоду за який має бути нараховано та виплачено позивачу надбавку за роботу в умовах режимних обмежень. Колегія суддів звертає увагу на те, що нормами Порядку № 260 передбачено, що надбавка за службу в умовах режимних обмежень виплачується поліцейським з дня призначення на посаду, яку включено до номенклатури посад, що підлягають оформленню на допуск до державної таємниці, але не раніше дня оформлення допуску до державної таємниці. Як зазначалося вище, доступ до державної таємниці (для роботи з інформацією, що має ступені секретності "Цілком таємно" та "Таємно") [PERSON] надано наказом Управління захисту економіки Департаменту в Житомирській області від 12.09.2017 №19 о/с. Таким чином позивач має право на надбавку за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу за період з моменту отримання допуску до державної таємниці, тобто з 12.09.2017 по дату звільнення - 31.07.2018. Відтак, позовні вимоги за період з 04.07.2017 по 11.09.2017 задоволенню не підлягають, оскільки в цей період позивач не мав допуску до державної таємниці. В апеляційній скарзі відповідач вказує про те, що позивач був призначений до Департаменту лише з 04.08.2017, тобто суд фактично зобов`язав виплатити зазначену надбавку за період з 04.07.2017 по 04.08.2017, що становить 1 місяць, коли позивач взагалі не працював у Департаменті. Однак, колегія суддів враховує, що позивач призначений до Департаменту лише з 04.08.2017, тому задоволення позову з 04.07.2017 є опискою, яка може бути виправлена судом першої інстанції. При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що факт отримання позивачем у встановленому порядку допуску до державної таємниці, його робота в державному органі і характер умов його праці, пов`язані з доступом до державної таємниці, за відсутності доказів протилежного, були підставою для призначення йому надбавки, з видачею відповідного розпорядчого документа. Доводи відповідача про те, що наявність допуску до державної таємниці у позивача під час проходження служби на відповідних посадах не тягне за собою обов`язку автоматично нарахувати та виплачувати надбавку за роботу в умовах режимних обмежень, є необґрунтованими, оскільки у разі коли особа має відповідний доступ до державної таємниці і за умовами своєї професійної діяльності постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень. Стосовно посилання скаржника на висновки викладені в постанові Верховного Суду від 07.08.2019 у справі №820/5122/17 колегія суддів зазначає, що суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України), при цьому суд має враховувати останню практику суду. За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не встановлення, не нарахування та не виплати [PERSON] надбавки за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу за період з 12.09.2017 по 31.07.2018 та зобов`язання відповідача встановити, нарахувати і виплатити позивачу надбавку за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу за період з 12.09.2017 по 31.07.2018. При цьому позовні вимоги за період з 04.07.2017 (04.08.2017) по 11.09.2017 задоволенню не підлягають. VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови. У силу \~п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право \~скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно зі \~ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Результат розгляду: partial