Рішення адміністративного суду від 2023-01-24 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юністен», 19.08.2022 звернулося до суду з позовом, в якому, просило: - визнати протиправними та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) від 31.05.2022 № № 6887687/39680702, 6887688/39680702, 6887689/39680702; - зобов`язати Державну податкову служби України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні від 28.02.2021 № № 28004, 28005, 28042. Обґрунтовує позов тим, що ТзОВ «Юністен» складено та направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні по господарських операціях з ПАТ «Укрнафта» (код ЄДРПОУ 00135690) за січень 2021 року: № 28004 від 28.02.2021 на суму ПДВ - 891 495,18 грн; № 28005 від 28.02.2021 на суму ПДВ - 861 609,10 грн; № 28042 від 28.02.2021 на суму ПДВ - 188 490,13 грн, реєстрацію яких згідно квитанцій від 15.03.2021 було зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі ПК України) з підстав - платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Позивач подав до Комісії ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних повідомлення від 23.02.2022 № 41 про подання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у вказаних ПН. Однак 31.05.2022 Комісією ГУ ДПС у Волинській області прийнято рішення № № 6887687/39680702, 6887688/39680702, 6887689/39680702 про відмову в реєстрації вказаних податкових накладних. Позивач зазначив, що податкові накладні № 28004, № 28005, № 28042 від 28.02.2021 були складені за правилом «першої події», відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України, у зв`язку із підписанням 31.01.2021 актів приймання-передачі газу нафтового-скрапленого № 1 та № 2 від 28.02.2021 та акта відшкодування витрат № 1 від 28.02.2021. Так, до повідомлення № 41 від 23.02.2021 ТзОВ «ЮНІСТЕН» надано на розгляд Комісії Головного управління ДПС У Волинській області всі необхідні документи, що повністю підтверджують реальність здійснення господарської операції та інформацій зазначених у податкових накладних № 28004, № 28005, № 28042 від 28.02.2021, зокрема: договір поставки № 1/20 від 18.07.2020; Додаток № 8 від 28.02.2021 до Договору поставки № 1/20 від 18.07.2020; акти приймання-передачі газу нафтового скрапленого № 1 та № 2 від 28.02.2021; акт відшкодування витрат № 1 від 28.02.2021; реєстр довіреностей на отримання ТМЦ; заяви ПАТ «Укрнафта» про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог; аналітичний журнал-ордеру по рахунку 36.1 за період з 01.01.2021 по 31.10.2021; сертифікати відповідності. Крім того, ТзОВ «ЮНІСТЕН» було надано документи, що підтверджують транспортування та походження проданого товару: договір на надання транспортно-експедиційних послуг №12-08/20 від 12.08.2020, акт надання послуг № 2 від 28.02.2021; звіт експедитора № 2 від 28.02.2021, частково товарно-транспортні накладні, аукціонні свідоцтва, договори купівлі-продажу скрапленого газу, видаткові накладні. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року у задоволенні позову відмовлено. Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві. Представник позивача Понедільник І.А. у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав. Представник Головного управління ДПС у Волинській області Ковальчук Ю.М. в судовому засіданні просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції без змін. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів. Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до договору поставки від 18.07.2020 № 1/20 ТзОВ «ЮНІСТЕН» (Постачальник) зобов`язується поставити та передати ПАТ «Укрнафта» (Покупець) у власність нафтопродукти (надалі Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар і оплатити його. Позивачем було складено та направлено на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні від 28.02.2021 № №28004, 28005, 28042. У зв`язку із тим, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в ЄРПН, відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання про прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН. Позивачем подавались пояснення щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено. Однак, відповідачем винесено рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 31.05.2022 № № 6887687/39680702, 6887688/39680702, 6887689/39680702. Цими рішеннями було відмовлено у реєстрації податкових накладних у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів: договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. В додатковій інформації вказано про відсутність підтверджуючих документів по вказаній операції: видаткові накладні, довіреності, акти звірки заборгованостей. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що подавши на реєстрацію спірні податкові накладні, позивач не надав документів на підтвердження події, яка була підставою для виписки податкових накладних, у зв`язку з чим мала місце невідповідність у документах, на що обґрунтовано зазначив податковим органом. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Відповідно до пункту 1 Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» № 520 від 12.12.2019 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 за № 1245/34216) (далі Порядок № 520), цей Порядок визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. Прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня) (п. 2 Порядку № 520). Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (пункт 3 Порядку № 520). За правилами пункту 4 Порядку № 520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Пунктом 5 Порядку № 520 встановлено, що перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (п. 7 Порядку № 520). Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що пункт 5 Порядку № 520 визначає перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, однак такий перелік не є вичерпним та не передбачає необхідності надання платником податку усіх документів згідно такого переліку. При цьому, в залежності від виду господарської операції, за наслідками якої подається податкова накладна для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також відповідних договірних зобов`язань між суб`єктами господарювання, обсяг документів може бути відмінним. Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем подано на розгляд комісії контролюючого органу пояснення та документи, щодо господарських операцій з ТзОВ «ЛІВАЙН ТОРГ», на підставі яких ним сформовано спірні податкові накладні реєстрацію яких зупинено. Зокрема: договір поставки № 1/20 від 18.07.2020; Додаток № 8 від 28.02.2021 до Договору поставки № 1/20 від 18.07.2020; акти приймання-передачі газу нафтового скрапленого № 1 та № 2 від 28.02.2021; акт відшкодування витрат № 1 від 28.02.2021; реєстр довіреностей на отримання ТМЦ; заяви ПАТ «Укрнафта» про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог; аналітичний журнал-ордеру по рахунку 36.1 за період з 01.01.2021 по 31.10.2021; сертифікати відповідності. Крім того, ТзОВ «ЮНІСТЕН» було надано документи, що підтверджують транспортування та походження проданого товару: договір на надання транспортно-експедиційних послуг № 12-08/20 від 12.08.2020, акт надання послуг № 2 від 28.02.2021; звіт експедитора № 2 від 28.02.2021, частково товарно-транспортні накладні, аукціонні свідоцтва, договори купівлі-продажу скрапленого газу, видаткові накладні. Однак, контролюючий орган рішеннями від 31.05.2022 № № 6887687/39680702, 6887688/39680702, 6887689/39680702 відмовив позивачу у реєстрації податкових накладних № № 28004, 28005, 28042. Так, відповідно до п. 9 та п. 11 Порядку № 520, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до п. 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: - ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; - та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; - та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. Аналіз наведених норм, надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що наведеним нормативно-правовим актом визначено вичерпний перелік підстав, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 листопада 2021 року у справі № 380/3498/20. Як встановлено судом апеляційної інстанції та не спростовано відповідачем, позивачем було виконано вимоги контролюючого органу та надано відповідні пояснення до яких долучено копії наявних документів, що підтверджують проведення господарських операцій. Доказів та обґрунтувань щодо того, що подані документи складені/оформлені з порушенням вимог чинного законодавства відповідачем не надано, а судом апеляційної інстанції не встановлено. Суд апеляційної інстанції зазначає, що у постанові від 03.11.2021 у справі № 360/2460/20 Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку № 520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд. Разом з тим, квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН не містять інформації, які документи необхідні контролюючому органу для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної. Крім цього суд апеляційної інстанції звертає увагу, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом. Аналогічні висновки у подібних спірних правовідносинах викладено у постанові Верховного Суду від 07.12.2022 справа № 500/2237/20. Щодо покликання контролюючого органу, як підставу для прийняття оскаржуваних рішень, на відсутність видаткових накладних, то суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними. Так, спірні податкові накладні були складені за правилом «першої події», відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України у зв`язку із підписанням актів приймання-передачі газу нафтового скрапленого № 1 від 28.02.2021, № 2 від 28.02.2021. Крім цього, умовами договору поставки від 18.07.2020 № 1/20 та додатку № 8 від 28.02.2021 до цього Договору не передбачено оформлення жодних видаткових накладних, а передача-приймання товару здійснюється з оформленням акту приймання-передачі товару. Отже, відсутність документів, оформлення яких не передбачено таким договором поставки, не може бути підставою для відмови у реєстрації спірних ПН. Щодо відсутності довіреностей, то суд апеляційної інстанції зазначає, що отримання товару в пунктах передачі здійснювалося водіями експедитора, що підтверджується реєстрами довіреностей на отримання ТМЦ за період з 01.01.2021 по 28.02.2021, копії яких були надані на розгляд Комісії. При цьому, на думку суду апеляційної інстанції, ненадання позивачем на розгляд комісії самих довіреностей не є достатньою підставою для відмови в реєстрації ПН. Оскільки, контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації ПН з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку. Сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є самостійною та достатньою підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що позивач під час здійснення операцій з постачання/надання товарів/послуг вчинив усі необхідні дії щодо реєстрації податкової накладної. Проаналізувавши подані документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем надано необхідні документи, які підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладні, та які є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію спірної податкової накладної. Зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції позивачем, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних. Враховуючи вищенаведене, оскільки в ході розгляду цієї справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних при Головному управлінні ДПС у Волинській області будь-які підставні та правомірні зауваження до поданих позивачем документів не зазначено, а тому порушені права позивача підлягають захисту шляхом визнання протиправними, скасування оскаржуваних рішень та зобов`язання зареєструвати спірні податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх подання. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції, задовольняючи позов, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При поданні позовної заяви позивач сплати судовий збір у розмірі 7443 грн, а за подання апеляційної скарги 11164,50 грн. Оскільки, позовні вимоги задоволено повністю, то відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, судовий збір за подання позову та апеляційної скарги (18607,50 грн) необхідно стягнути солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області та Державної податкової служби України, на користь позивача, тобто по 9303 грн 75 коп.

Результат розгляду: granted