Рішення адміністративного суду від 2022-08-29 00:00:00+03

До Чернігівського окружного адміністративного суду звернулася Фізична особа-підприємець [PERSON] (надалі - позивач) з адміністративним позовом до Державної податкової служби України (надалі - відповідач 1, ДПС України), Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (надалі - відповідач 2, ГУ ДПС у Чернігівській області), в якому просить: - визнати протиправним та скасувати Рішення від 10.09.2021 № 3096669/2817519115 та від 27.09.2021 № 3158162/2817519115; - зобов`язати зареєструвати Податкові накладні від 19.08.2021 № 10 та від 02.09.2021 № 2, датами їх фактичного подання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що товар, який постачався, виготовлений ним самостійно і пов`язаний з його господарською діяльністю. До податкового органу ним були подані всі необхідні пояснення та документи на підтвердження інформації, зазначеної у спірних Податкових накладних (далі - ПН) та які підтверджують реальність здійснення господарських операцій. Вказаних документів було достатньо для того, щоб контролюючий орган прийняв рішення про реєстрацію ПН. Тому, позивач вважає, що відповідач протиправно, без зазначення мотивів і необґрунтовано відмовив у реєстрації спірних Податкових накладних, а отже оскаржувані Рішення є протиправними та підлягають скасуванню. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю: - визнано протиправним та скасовано Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Чернігівській області від 10.09.2021 № 3096669/2817519115; - зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних Податкову накладну від 19.08.2021 № 10, подану Фізичною особою-підприємцем [PERSON] , датою її фактичного подання; - визнано протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУДПС у Чернігівській області від 27.09.2021 № 3158162/2817519115; - зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних Податкову накладну від 02.09.2021 № 2, подану Фізичною особою-підприємцем [PERSON] датою її фактичного подання; - стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на користь Фізичної особи-підприємця [PERSON] судовий збір у розмірі 2270,00 грн; - стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Фізичної особи-підприємця [PERSON] судовий збір в сумі 2270,00 грн. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідачем 2 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач 2 зазначає, що судом першої інстанції прийнято рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та недотриманням норм процесуального права. Зокрема, в апеляційній скарзі зазначається, що платником не надано повного переліку документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, до якої застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України. Позивачем подано письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що висновки контролюючого органу не відповідають дійсності, оскільки позивачем були подані пояснення та копії документів, які підтверджують дані вказані в податкових накладних. Реальність господарської операції на підставі якої виписувалась податкова накладна підтверджується договором оренди нерухомого майна, первинними бухгалтерськими документами щодо придбання матеріалів та основних засобів, інвентаризаційним описом, повідомленнями про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, договором постачання, специфікацією, платіжним дорученням. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Представник Головного управління ДПС у Чернігівській області в апеляційній скарзі просить суд розглянути справу у судовому засіданні за участі апелянта. Колегія суддів не вбачає підстав в призначенні до розгляду справи у відкритому судовому засіданні, оскільки суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення сторін). Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до копії Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08.01.2020 (а.с. 85-86) основним видом економічної діяльності позивача є 13.96 Виробництво інших текстильних виробів технічного та промислового призначення. Позивача 01.10.2019 року зареєстровано платником податку на додану вартість, що підтверджується копією Витягу з Реєстру платників податку на додану вартість від 02.10.2019 року № 1925264500275 (а.с. 87). Так, 17.08.2021 року між ФОП [PERSON] (Постачальник) та ТОВ "Тімбер Трейд Груп" (Покупець) укладено Договір постачання № 170821 (а.с. 12-15), відповідно до умов якого: 1.1. Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити контейнера поліпропіленові згідно Рахунку (далі - Товар) на умовах даного Договору; 1.1.1. Товар має містити таку характеристику: біг-бег (контейнер) розміром 95х95х160; шви на засипному та висипному клапанах ззовні; 4 стропи, прошиті на 2/3 висоти контейнера; 1.2. Сума Договору складає суму узгоджених рахунків, в тому числі ПДВ; 2.2. Покупець здійснює розрахунок на основі виставленого Постачальником рахунка-фактури у розмірі 50% оплати від вартості відповідної партії Товару з Моменту подачі замовлення менеджеру, та 50 % протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту фактичного отримання товару. Згідно з Платіжними дорученнями від 19.08.2021 року № 5642 (а.с. 17) та від 02.09.2021 року № 5706 (а.с. 22) ТОВ "Тімбер Трейд Груп" здійснило грошовий платіж на рахунок позивача у розмірі 86000,00 грн та 86000,00 грн відповідно. За наслідками господарської операції із ТОВ "Тімбер Трейд Груп" позивач сформував Податкові накладні від 19.08.2021 року № 10 та від 02.09.2021 року № 2 (а.с. 23-24, 29-40) на суму 86000,00 грн та 86000,00 грн з ПДВ відповідно та направив їх контролюючому органу за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення у вигляді електронного файлу для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних. Товар значиться - Біг бег 95*95*160, кл./кл. 4с на 2/3, файл А4. За допомогою програми електронного документообігу позивачем отримано квитанції від 02.09.2021 року (а.с. 25) та від 22.09.2021 року (а.с. 41), де зазначено, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 19.08.2021 року № 10, від 02.09.2021 року № 2 відповідно в ЄРПН зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 6305 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Враховуючи наведене, позивач до податкового органу направив Повідомлення про надання пояснень та копії документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено від 03.09.2021 року № 1 (а.с. 26) та від 23.09.2021 року № 2 (а.с. 42) відповідно, до якого додав Пояснення (а.с. 28-30, 35-37) та додатки, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій, зокрема, копії: Договору від 17.08.2021 року № 170821, Платіжних доручень від 19.08.2021 року № 5642 та від 02.09.2021 року № 5706. Рішеннями Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Чернігівській області (далі - Комісія ГУ ДПС у Чернігівській області) від 10.09.2021 року № 3096669/2817519115 (а.с. 31) та від 27.09.2021 року № 3158162/2817519115 (а.с. 48-49) позивачу відмовлено в реєстрації ПН № 10 та ПН № 2 відповідно в ЄРПН, у зв`язку з ненаданням платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено. У графі "Додаткова інформація" значиться "недостатність трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності". Не погодившись із зазначеними вище Рішеннями Комісії ГУ ДПС у Чернігівській області, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом. Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Комісії контролюючого органу повинно містити, як чітку підставу для зупинення реєстрації ПН/РК, так і чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного. Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України). Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №341) (далі - Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації. Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200. 1.3 і 200. 1.9 статті 200. 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Відповідно до приписів п.201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (надалі - Порядок №1165). Відповідно до пункту 3 Порядку №1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації). Згідно із пунктом 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3). Відповідно до пункту 6 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. У даному випадку квитанція про реєстрацію спірної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних містить відомості про те, що реєстрація податкової накладної зупинена, оскільки платник податку відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, у зв`язку із чим позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН. Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 затверджений Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №520). Пунктом 2 вказаного Порядку №520 встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня). Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (пункт 3). У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 4). Відповідно до пункту 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (пункт 7 Порядку). Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня (пункт 9 Порядку). Згідно із пунктом 11 Порядку комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі, зокрема надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. Відповідно до пункту 12 вказаного Порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення. Колегія суддів зазначає, що згідно оскаржуваного рішення відповідача, причиною відмови у реєстрації податкової накладної є ненадання платником податків письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування. Водночас, рішеннях контролюючого органу про зупинення реєстрації податкових накладних не містить чіткої підстави його прийняття, оскільки не вказано конкретних документів, які необхідно надати платнику податків та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку, що за відсутності належного мотивування контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації податкових накладних з підстав ненадання певних документів без їх деталізації, такі рішення не узгоджуються з вимогами наведених вище нормативно-правових актів, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 травня 2020 року по справі № 560/391/19 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи. Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують. Також, колегія суддів зазначає, що в частині доводів щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційна скарга свого підтвердження не знайшла. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що зміст апеляційної скарги є ідентичним відзиву на адміністративний позов, а отже, доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження під час розгляду апеляційної скарги. Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, судом першої інстанції при розгляді справи правильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та дотримано норм процесуального права.

Результат розгляду: denied