Рішення адміністративного суду від 2024-08-07 00:00:00+03

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Хмельницького апеляційного суду в якому просила: - визнати протиправними дії Хмельницького апеляційного суду (лист від 6 листопада 2023 року № 01-14/115/2023) щодо відмови у видачі довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року, на 01 січня 2023 року у відповідності до вимог частини другої статті 130 Конституції України та статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", обчисливши розмір суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці: з 01 січня 2021 року - виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270 гривень; з 01 січня 2022 року - виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481 гривень та з 01 січня 2023 року - виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 гривень; - зобов`язати Хмельницький апеляційний суд видати та надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: - з 01 січня 2021 року - виходячи з базового посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та абзацу 4 статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік", - з 01 січня 2022 року - виходячи з базового посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та абзацу 4 статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік"; - з 01 січня 2023 року - виходячи з базового посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та абзацу 4 статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік". Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.01.2024 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Хмельницького апеляційного суду щодо відмови у видачі довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Хмельницького апеляційного суду у відставці [PERSON] із зазначенням базового розміру посадового окладу судді, який працює на відповідній посаді, яку [PERSON] займала до звільнення у відставку, виходячи з розміру прожиткового мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць для працездатних осіб, який визначений абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 у розмірі 2270 грн, Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 у розмірі 2481 грн, Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 у розмірі 2684 грн. Зобов`язано Хмельницький апеляційний суд надати [PERSON] , судді Хмельницького апеляційного адміністративного суду у відставці, довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із зазначенням базового розміру посадового окладу судді, який працює на відповідній посаді, яку [PERSON] займала до звільнення у відставку, виходячи з розміру прожиткового мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць для працездатних осіб, який визначений абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 у розмірі 2270 грн, Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 у розмірі 2481 грн, Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 у розмірі 2684 грн. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити \~\~повністю. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що причиною для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є повідомлення Пенсійного фонду України про наявність підстав для такого перерахунку Державною судовою адміністрацією України. Отже, підставою для видачі відповідачем довідки про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці є отримання Хмельницьким апеляційним судом від органів ПФУ списків одержувачів щомісячного довічного грошового утримання ,які перебувають на обліку. На день зверненн [PERSON] із заявою про видачу довідок, та і на сьогоднішній день, на адресу Хмельницького апеляційного судщу вказані списки не надходили. Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що Хмельницький апеляційний суд не наділений правом та повноваженнями оцінки діючих законів. Норма статті 7 Закону України "Про Державний бюджет" на 2021 рік не визнана неконституційною, тому дії відповідача щодо розрахунку суддівської винагороди, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з січня 2021 року, у розмірі 2102 грн. відповідають положенням законодавчого регулювання та є правомірними. Крім того, на сьогоднішній день в Україні для працюючих суддів прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді становить 2102,00 грн. Позивач, в свою чергу, не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про надіслання до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, також подала апеляційну скаргу, у якій посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що позивач має право на обчислення щомісячного довічного грошового утримання у належному розмірі, а згідно з пунктом 6 розділу IV Порядку № 3-1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться пенсійним органом на підставі довідки про суддівську винагороду, надісланої відповідним органом (без звернення судді у відставці), або за зверненням судді у відставці. У даному випадку позивач зверталась до Хмельницького апеляційного суду із заявою, в якій просила видати їй, а також надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Однак у цьому їй було відмовлено. Вказані обставини, на переконання позивача, підтверджують обґрунтованість доводів позивача щодо права на отримання та надіслання до пенсійного органу оновлених довідок для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, однак в рішенні суду фактично взагалі відсутні мотиви та обгрунтування ухваленого в цій частині рішення. З наведених підстав позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків. Як встановлено судом першої інстанції, позивачка є суддею у відставці Хмельницького апеляційного суду та отримує щомісячне грошове утримання відповідно до статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", яке виплачується Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці був визначений на підставі довідки Хмельницького апеляційного суду від 28.07.2020 №01-17/203. При обрахунку розміру суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання, відповідачем було взято за основу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2020 року, визначеного абзацом 4 статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" - 2102 грн. За результатами розгляду заяви позивачки щодо видачі довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, відповідач листом від 06.11.2023 №01-14/115/2023 відмовило у видачі відповідних довідок. Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернулася до суду з цим позовом. Приймаючим оскаржуване рішення суд прешої інстанції дійшов висновку, що дії Хмельницького апеляційного суду щодо відмови у видачі довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Хмельницького апеляційного адміністративного суду у відставці [PERSON] із зазначенням базового розміру посадового окладу судді, який працює на відповідній посаді, яку [PERSON] займала до звільнення у відставку, виходячи з розміру прожиткового мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць для працездатних осіб, який визначений абзацу 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 у розмірі 2270 грн, Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 у розмірі 2481 грн, Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 у розмірі 2684 грн є протиправними. Отже, для реалізації права позивача на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, у зв`язку із зміною (збільшенням) базового посадового окладу судді, слід зобов`язати Хмельницький апеляційний суд надати [PERSON] , судді Хмельницького апеляційного суду у відставці, довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із зазначенням базового розміру посадового окладу судді, який працює на відповідній посаді, яку [PERSON] займала до звільнення у відставку, виходячи з розміру прожиткового мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць для працездатних осіб, який визначений абз. 4 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 у розмірі 2270 грн, Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 у розмірі 2481 грн, Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 у розмірі 2684 грн. При цьому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на відсутність обов`язку надсилання відповідачем довідок до територіальних органів Пенсійного фонду України. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне. Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі Закон № 1402-VIII). Відповідно до ч. 1 ст. 142 Закону № 1402- VIII, судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. Згідно з ч. 3 ст. 142 Закону № 1402- VIII, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2 % грошового утримання судді. Відповідно до ч.ч. 4-5 ст. 142 Закону № 1402- VIII, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. Отже, розмір отримуваного суддею у відставці щомісячного довічного грошового утримання залежить від розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. І при цьому, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Відповідно до ст. 4 Закону № 1402-VIII, судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та Законом. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Частиною першою статті 135 Закону № 1402-VIII передбачено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до частини 3 статті 135 Закону № 1402-VIII, базовий розмір посадового окладу судді апеляційного суду становить - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Згідно з абз.4 ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», абз.4 ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», абз.4 ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року - 2270 гривень, на 01 січня 2022 року - 2481 гривня, на 01 січня 2023 року - 2684 гривні. Водночас, у цей період також установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 гривні (абз.5 ст.7). Таким чином, вказаною нормою Закону, разом із встановленням на 01 січня відповідного року прожиткових мінімумів, у тому числі, для працездатних осіб в розмірах 2 270,00 грн, 2 481,00 грн та 2 684,00 грн, був введений такий вид прожиткового мінімуму, як «для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді», розмір якого становить 2102,00 грн. Позивач вважає, що суддівську винагороду у 2021-2023 роках має бути обчислено відповідачем із урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, тобто 2 270,00 грн, 2 481,00 грн та 2 684,00 грн. Суд вважає обґрунтованими такі доводи позивача, оскільки виплата суддівської винагороди регулюється статтею 130 Конституції України та статтею 135 Закону № 1402-VIII. Норми інших законодавчих актів до цих правовідносин (щодо виплати суддівської винагороди) застосовуватися не можуть. Цей висновок узгоджується із змінами до Конституції України, внесеними Законом України від 02.06.2016 № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» (далі - Закон № 1401-VIII), що набрали чинності 30.09.2016. Цим Законом, серед іншого, статтю 130 Конституції України викладено в новій редакції, а саме: «Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій». Таким чином, Конституція України, у редакції Закону № 1401-VIII, вперше містить положення, які закріплюють спосіб визначення розміру суддівської винагороди, а саме, що розмір винагороди встановлюється законом про судоустрій. З цією конституційною нормою співвідносяться норми частини першої статті 135 Закону № 1402-VIII, які дають чітке розуміння, що єдиним нормативно-правовим актом, яким повинен і може визначатися розмір суддівської винагороди, є закон про судоустрій. Закони України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та «Про Державний бюджет України на 2023 рік» не повинні містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми. Таким чином, суд робить висновок про відсутність законних підстав для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 1 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди. Водночас, Закон України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», Закон України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» фактично змінив складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена частиною другою статті 130 Конституції України та частиною третьою статті 135 Закону № 1402-VIII. Оскільки Законом № 1402-VIII закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, та вказана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися або змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій. Тобто, положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" та Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" щодо величини "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді" не відповідають нормам Конституції України та нормам спеціального Закону №1402-VIII, тому не можуть бути застосовані до визначення розміру виплати суддівської винагороди. Таким чином, обчислення розміру суддівської винагороди, виходячи з показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн. є неправомірним. Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27 липня 2023 року у справі 240/3795/22, від 02 серпня 2023 року у справі № 560/5597/22 та від 15 серпня 2023 року у справі №120/19262/21-а. Відповідно до ч. 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 13.09.2023 у справі №240/44080/21 сформулювати такі правові висновки у спірних правовідносинах: - Законом України "Про судоустрій і статус суддів" закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; - суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України "Про судоустрій і статус суддів"; - зміна Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" складової для визначення базового розміру посадового окладу судді, є порушенням гарантії незалежності суддів. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивач відповідно до статті 135 Закону № 1402-VIII має право на отримання довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого на 01 січня 2021 року складає 2 270,00 грн, на 01 січня 2022 року - 2 481,00 грн, на 01 січня 2023 року - 2 684,00 грн. За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо протиправності дій Хмельницького апеляційного суду щодо відмови у видачі довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Хмельницького апеляційного адміністративного суду у відставці [PERSON] із зазначенням базового розміру посадового окладу судді, який працює на відповідній посаді, яку [PERSON] займала до звільнення у відставку, виходячи з розміру прожиткового мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць для працездатних осіб, який визначений абзацу 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 у розмірі 2270 грн, Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 у розмірі 2481 грн, Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 у розмірі 2684 грн. При вирішенні питання щодо обов`язку відповідача видати довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суд виходить з такого. Відповідно до абзацу першого пункту 1 розділу IV Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09 лютого 2023 року № 7-2, яка набрала чинності 20.03.2023) (далі Порядок № 3-1), перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини другої статті 27 Закону України «Про Конституційний Суд України» органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання. Про наявність підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання (зміну розміру складових суддівської винагороди працюючого судді, винагороди працюючого судді Конституційного Суду України) Пенсійний фонд України повідомляється Конституційним Судом України, Верховним Судом, Вищим судом з питань інтелектуальної власності, Вищим антикорупційним судом - щодо суддів цих судів, Державною судовою адміністрацією України - щодо суддів місцевих та апеляційних судів, судів, що перебувають в процесі ліквідації, у місячний строк з дня виникнення таких підстав (абзац другий пункту 1 розділу IV Порядку № 3-1). Відповідно до пунктів 2-5 розділу IV Порядку № 3-1 Пенсійний фонд України протягом трьох робочих днів після отримання повідомлення інформує органи, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, про підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання та про необхідність підготовки списків одержувачів щомісячного довічного грошового утримання (далі - список). Органи, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, протягом 5 робочих днів з дня надходження інформації Пенсійного фонду України складають списки за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку та подають їх відповідним судам, ліквідаційним комісіям, що здійснюють заходи із ліквідації відповідних судів, або територіальним органам Державної судової адміністрації України (далі - відповідні органи). На підставі списків відповідні органи видають довідки про суддівську винагороду працюючого судді / довідки про винагороду працюючого судді Конституційного Суду України за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди / винагороди судді Конституційного Суду України, що враховується для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, для кожного судді, зазначеного в списку. Відповідні органи можуть звертатись до органів, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, із запитами щодо отримання додаткових відомостей, необхідних їм для видачі довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України. Довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України надсилаються відповідними органами органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, який надав список, та судді у відставці (судді Конституційного Суду України), щодо якого видана довідка, у місячний строк з дня надходження списку. Згідно з пунктом 6 розділу IV Порядку № 3-1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, на підставі довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, надісланої відповідним органом (без звернення судді у відставці, судді Конституційного Суду України), або за зверненням судді у відставці, судді Конституційного Суду України. Абзацом другим пункту 1 розділу ІІ Порядку № 3-1 (в редакції, яка діяла до 20 березня 2023 року) було передбачено, що довідка про суддівську винагороду (довідка про винагороду судді КСУ) працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди, видається судом (його правонаступником) (Конституційним Судом України). Відповідач зазначає про те, що підставою для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є повідомлення Пенсійного фонду України про наявність підстав для такого перерахунку Державною судовою адміністрацією України. Звертає увагу, що підставою для видачі відповідачем довідки про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є отримання Хмельницьким апеляційним судом від органів Пенсійного фонду списків одержувачів щомісячного довічного грошового утримання, які перебувають на обліку. Однак вказує, що на адресу Хмельницького апеляційного суду вказані вище списки не надходили. З таким твердженням відповідача суд не погоджується та зазначає, що позивач має право на обчислення щомісячного довічного грошового утримання у належному розмірі, а згідно з пунктом 6 розділу IV Порядку № 3-1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться пенсійним органом на підставі довідки про суддівську винагороду, надісланої відповідним органом (без звернення судді у відставці), або за зверненням судді у відставці. У спірному випадку позивач зверталася до Хмельницького апеляційного суду із заявою, в якій просила видати їй, а також надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Однак у цьому їй було відмовлено. З викладеного слідує обґрунтованість доводів позивача щодо права на отримання та надіслання до пенсійного органу оновлених довідок для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Тому, позовну вимогу про зобов`язання відповідача надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці [PERSON] необхідно задовольнити. Водночас, суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відмову в задоволенні цієї позовної вимоги, тому рішення суду в цій частині необхідно скасувати та задовольнити цю позовну вимогу шляхом зобов`язання Хмельницького апеляційного суду видати [PERSON] та надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці [PERSON] : - з 01 січня 2021 року - виходячи з базового посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та абзацу 4 статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік"; - з 01 січня 2022 року - виходячи з базового посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та абзацу 4 статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік"; - з 01 січня 2023 року - виходячи з базового посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та абзацу 4 статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік". Отже апеляційну скаргу позивачки необхідно задовольнити. З огляду на викладене, враховуючи положення статті 317 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовані норми матеріального права, що має наслідком скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та в цій частині ухвалення постанови про задоволення позову. При цьому, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення, в частині задоволення позову, з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому доводи апеляційної скарги відповідача є безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції в частині задоволення позову, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції у цій частині без змін. Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. Згідно з ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Позивач за подання апеляційної скарги сплатила судовий збір у розмірі 1610,40 грн., тому ці витрати слід присудити на її користь.

Результат розгляду: granted