Рішення адміністративного суду від 2022-01-20 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з адміністративним позовом до виконавчого комітету Сокирянської міської ради, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову №30 від 25.08.2021 винесену адміністративною комісією при виконавчому комітеті Сокирянської міської ради, про накладення адміністративного стягнення на [PERSON] за ст.156 КУпАП, а провадження у справі закрити. Разом із позовною заявою [PERSON] подав до Сокирянського районного суду Чернівецької області заяву про забезпечення вказаного позову, відповідно до якої позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Сокирянської міської ради про накладення адміністративного стягнення №30 від 25.08.2021 за виконавчим провадженням №66984383, яке відкрито заступником начальника Сокирянського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Максимчуком С.А. Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24.11.2021 у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову відмовлено з огляду на те, що ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24.11.2021 повернуто зазначену позовну заяву [PERSON] . Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24.11.2021 скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до безпідставного повернення позовної заяви. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що повернення позовної заяви не може слугувати належною підставою для відмови у забезпеченні позову. Відповідач не подав відзиву на апеляційну скаргу позивача. Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити. Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо : 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Згідно ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Враховуючи наведені положення апеляційний суд констатує порушення судом першої інстанції вимог ч.1 ст.154 КАС України в частині несвоєчасного розгляду заяви позивача про забезпечення позову, а також створення судом першої інстанції штучних передумов для відмови у задоволенні заяви забезпечення позову шляхом її розгляду після повернення позовної заяви. Наведене свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке є безумовною підставою для скасування спірної ухвали Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24.11.2021. Визначаючись щодо наявності підстав для забезпечення позову, колегія суддів виходить з наступного. Згідно з положеннями частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина 2 статті 151 КАС України). В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина 6 статті 154 КАС України). Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами. Разом із цим, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, а також у очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними. Так само суд повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. Проаналізувавши матеріали справи та доводи заяви позивача про забезпечення позову, апеляційний суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням положень частини другої статті 150 КАС України, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову слід відмовити. У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зважаючи на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, що є безумовною підставою для скасування спірної ухвали Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24.11.2021, при цьому відсутні підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення позову, ухвалу суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Результат розгляду: partial