Рішення адміністративного суду від 2022-05-18 00:00:00+03

У серпні 2021 року [PERSON] звернулась до \~суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просила: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яке викладено у листі від 22.04.2021 року № 6515-6250/Є-02/8-1500/21 щодо умов перерахунку пенсії за вислугу років, виходячи із розрахунку 60 % від середньомісячного заробітку та з обмеженням максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність на підставі довідки Одеської обласної прокуратури № 74 від 01.04.2021 року; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату з 15.03.2021 року пенсії за вислугу років виходячи з 90 % від суми місячної заробітної плати на підставі довідки без обмеження максимального розміру пенсії, а також виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час з урахуванням раніше проведених виплат. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 95160149285 від 12.04.2021 року в частині визначення [PERSON] загального проценту розрахунку пенсії від заробітку 60 % при перерахунку пенсії на підставі довідки № 74 від 01.04.2021 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, виданої Одеською обласною прокуратурою. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області \~здійснити позивачу перерахунок з 01.04.2021 року пенсії за вислугу років виходячи з 90 % від суми місячної заробітної плати на підставі довідки № 74 від 01.04.2021 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) що враховується для перерахунку пенсії, виданої Одеською обласною прокуратурою. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 грн. Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог, [PERSON] подала апеляційну скаргу, в якій посилалась на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі. Апелянт посилалась на те, що положення абз. 4 ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» введено в дію Законом України від 24.12.2015 року № 911-VIIІ і дія цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються, починаючи з січня 2016 року. Враховуючи те, що позивач є пенсіонером з 2004 року, на її думку, до розміру її пенсії не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені вищезазначеними змінами до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», оскільки вони не мають зворотної дії у часі. Апелянт вважає, що новий порядок призначення та виплати пенсій, встановлений Законами України від 02.03.2015 року № 213-VIІ, від 28.12.2014 року № 76-VIIІ та від 14.10.2014 року № 1697-VII не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності, а тому до даних правовідносин слід застосовувати норми ст. 50-1 Закону України № 1789-ХІІ ( в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії), оскільки редакції вказаних законів звужують права позивача в частині розміру пенсії. Зважаючи на зазначене апелянт просила скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 року в частині \~відмови у задоволенні позову щодо перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Враховуючи те, що в даному випадку рішення суду першої інстанції оскаржено лише позивачем і тільки в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 року не оскаржувалось, колегія суддів вважає за неможливе надання оцінки судовому рішенню в частині вирішення питання щодо відсоткового розміру пенсії при її перерахунку та здійснює розгляд справи та перегляд судового рішення лише в межах поданої [PERSON] апеляційної скарги. Справу розглянуто у порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України. Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного: Судом першої інстанції встановлено, що [PERSON] отримує пенсію за вислугу років, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] та перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області Закону України Про прокуратуру у розмірі 90% відповідних сум заробітку. Пенсію позивачці призначено відповідно до Закону України «Про прокуратуру». 01.04.2021 року Одеською обласною прокуратурою видано позивачці довідку № 74 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії про те, що відповідно до рішення Конституційного суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019 та ст.ст. 81,86 Закону України «Про прокуратуру» та у зв`язку з початком роботи окружних прокуратур (наказ Генерального прокурора від 17.02.2021 року №40) розмір заробітної плати за нормами чинними на 15.03.2021 року за відповідною посадою прокурора прокуратури становить 52 266, 66 грн. 09.04.2021 року позивач звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій просила здійснити перерахунок та виплату пенсії з 15.03.2021 року, виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Одеської обласної прокуратури від 01.04.2021 року № 74 без обмежень. Відповідно до матеріалів пенсійної справи, 09.04.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки Одеської обласної прокуратури від 01.04.2021 року № 74, виходячи з 60 % основного розміру пенсії із заробітної плати (грошового забезпечення) зазначеного у довідці та розмір пенсії склав 31 360 грн. та застосовано обмеження пенсії її максимальним розміром з 01.04.2021 року по 27.04.2021 17690 грн., з 28.04.2021 по 30.06.2021 17960 грн., 01.07.2021 -30.11.2021 18540 грн., з 01.12.2021 року 19 340 грн., що підтверджено рішенням № 95160149285 від 12.04.2021 року. В подальшому позивач звернулась до відповідача із заявою щодо пенсійного забезпечення, на яку відповідачем надано відповідь від 22.04.2021 року№ 6515-6250/Є-02/8-1500/21 про те, що пенсія розрахована виходячи з 60 % від середньомісячного заробітку та з обмеженням максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність відповідно до норм ст. 86 Закону України «Про прокуратуру». Не погоджуючись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо умов перерахунку \~пенсії за вислугу років, виходячи із розрахунку 60 % від середньомісячного заробітку та з обмеженням максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність, позивач оскаржила його до суду першої інстанції. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що він має право на перерахунок призначеної пенсії виходячи із 90% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії, а також на перерахунок пенсії без обмеження її граничного розміру. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яке викладено у листі від 22.04.2021 року № 6515-6250/Є-02/8-1500/21 щодо умов перерахунку пенсії за вислугу років з обмеженням максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність, суд першої інстанції виходив з того, що на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VІ, зокрема, Закону України "Про прокуратуру", та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку. Суд зазначив, що зазначені вище положення Закону №3668-VI не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню. Судом відхилено доводи позивача, що передбачене Законом № 3668-УІ обмеження пенсії максимальним розміром не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим законом, з огляду на те, що з часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI). Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне: Як вбачається з матеріалів справи, пенсія [PERSON] \~за вислугу років призначена відповідно до статтею 50-1 Закону України Про прокуратуру № 1789-ХІІ (до 15 липня 2015 року). Відповідно до частини першої цієї статті Закону № 1789-ХІІ прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які \~нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Згідно із частиною дванадцятою вказаної статті Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників (частина сімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ). До статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ вносилися зміни Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VI Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи (далі - Закон № 3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону 1789-ХІІ з 1 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним. За змістом статті 2 Закону № 3668-VI (який набрав чинності 1 жовтня 2011 року) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України Про прокуратуру, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим Законом було внесено зміни до статті 50-1 Закону № \~1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції. При цьому абзацом першим пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом. У постанові від 21.12.2021 року у справі № 580/5962/20 Верховний Суд дійшов висновку, що положення пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону № 3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень. Закон № 1789-ХІІ утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом № 1697-VII. 14 жовтня 2014 року ухвалено Закон України Про прокуратуру № 1697-VІІ, який набрав чинності 15.07.2015року. Відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень Закон України Про прокуратуру № 1697-VІІ визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон № 1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015 року. З набранням чинності Законом № 1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Згідно з частиною двадцятою цієї статті призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами \~другою, \~третьою \~та \~четвертою \~цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки. За правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Слід зазначити, що відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За загальним правилом до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали. У рішеннях від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012 Конституційний Суд України вказував на те, що закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. З моменту набрання чинності Законом № 1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром. У постанові від 21.12.2021 року у справі № 580/5962/20 Верховний Суд \~також відступив від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 року у справі №589/3997/16-а у подібних правовідносинах та сформував правовий висновок, відповідно до якого пункт 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом № 3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону № \~1789-ХІІ, а з 14.10.2014 року - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № \~1697-VII. Таким чином, оскільки позивачу здійснено перерахунок пенсії саме на підставі вимог Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 року № 1697-VII, відповідач при такому перерахунку цілком правомірно застосував положення абз. 16 ч. 15 ст. 86 цього Закону. На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів вважає помилковими доводи позивача про те, що положення законодавчих актів щодо обмеження максимального розміру пенсії на неї не розповсюджується та вважає, що при проведенні спірного перерахунку відповідач вірно виходив з того, що положення норм чинного законодавства, якими обмежується максимальний розмір пенсії не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають застосуванню. Отже, позовні вимоги в частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Згідно ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду в цій частині - без змін. Частиною 1статті 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. Згідно пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності. З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Результат розгляду: denied