Рішення адміністративного суду від 2022-01-20 00:00:00+02

Фізична особа-підприємець [PERSON] (далі ФОП [PERSON] , позивач) звернулася з адміністративним позовом до Комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) відокремленого підрозділу ГУ ДПС у Закарпатській області ДПС України (далі - Комісія), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Комісії від 08.04.2021 року № 2549893/3500801080 про відмову в реєстрації податкової накладної від 24.03.2021 р. № 21 ФОП [PERSON] на надання послуг із перевезення вантажів автомобільним транспортом ФОП [PERSON] на суму 20991,60 грн, в т.ч. 3498,60 грн. ПДВ. Ухвалою суду першої інстанції від 16.09.2021 року залучено до участі у справі як співвідповідача Головне управління ДПС у Закарпатській області (далі ГУ ДПС). Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю. Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржило ГУ ДПС, яке покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що під час аналізу наданих позивачем документів, Комісією встановлено, що такі не можуть підтверджувати інформацію про господарську операцію, щодо якої виставлено податкову накладну, про що зазначено у оскаржуваному рішенні. Таким чином, вважає, що Комісією правомірно відмовлено в реєстрації податкової накладної позивача № 21. Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, правом на участь у судовому засіданні не скористалися. Відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Частиною четвертою статті 229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції вірно встановлено, що [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець 18.01.2016 року, платником ПДВ - з 01.01.2021 року. Провадить діяльність, в т.ч., \~за напрямком КВЕД 49.41 - вантажний автомобільний транспорт. Для здійснення діяльності у сфері вантажних перевезень позивач має власний вантажний автотранспорт: сідельні тягачі марки DAF в кількості 1 шт., марки RENAULT - 1 шт., VOLVO - 2 шт. та напівпричепи марки - SCHMITZ - 2 шт., марки KRONE - 1 шт. Позивач, як підприємець, придбаває дизельне пальне (код товару - УКТ ЗЕД 2710194300), а також запасні частини для автомобілів (код товару - УКТ ЗЕД 8708309198). Послуги перевезення, які надаються підприємцем, зазначаються у податкових накладних з кодом ДКПП 49.41 - перевезення вантажів дорожніми транспортними засобами. 12 лютого 2021 року між ФОП [PERSON] (далі - замовник) та ФОП [PERSON] (далі - виконавець) укладено договір № 210212-1П на виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом. Відповідно п. 1.1 розділу 1 вказаного договору замовник передає, а виконавець переймає на себе зобов`язання з надання автомобіля для перевезення вантажів по території України, а також укладати з третіми особами (перевізниками) угоди щодо забезпечення перевезень вантажів на умовах, викладених в цьому договорі, додатках до нього, заявках на підставі статуту автомобільного транспорту та Закону України «Про транспортну-експедиційну діяльність». 24 березня 2021 року позивачем сформовано податкову накладну № 21 на суму 20991,60 грн. (далі ПН № 21) та направлено її для реєстрації в ЄРПН. ПН № 21 складена за актом про прийняття-передачі виконання робіт (надання послуг) від 24.03.2021 року № б/н. Згідно квитанції від 31.03.2021 року ПН № 21 прийнята, але її реєстрацію зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (далі ПК України) із зазначенням, що «коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.41, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомляємо: показник «D»=22.6476%, «P»=20631.79». З метою подальшої реєстрації ПН № 21 позивачем скеровано на адресу відповідача повідомлення від 06.04.2021 № 1 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування (далі ПН/РК), реєстрацію яких зупинено, про підтвердження реальності здійснення операції по відмовленій ПН/РК з наданням окремих пояснень та підтверджуючих документів. Комісією прийнято рішення від 08.04.2021 року № 2549893/3500801080 про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН, яким відмовлено у реєстрації ПН № 21 з підстав ненадання платником податків копій розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. 21.04.2021 року, в порядку адміністративного оскарження, позивачем електронною поштою було подано в центральний офіс ДПС України скаргу на рішення відповідача, в якій вона просила скасувати рішення регіональної комісії ДПС від 08.04.2021 № 2549893/3500801080 про відмову в реєстрації ПН № 21 та дати можливість зареєструвати в ЄРПН ПН № 21 на суму 20991,60 грн., в т.ч., 3498,60 грн. ПДВ. 29 квітня 2021 року позивач отримала електронний примірник рішення голови комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної ДПС України від 28.04.2021 року № 19863/3500801080/2 про відмову у задоволенні скарги та залишення рішення Комісії без змін. Не погоджуючись із такими діями і прийнятими рішеннями відповідача, позивач звернувся із даним позовом до суду про його скасування та зобов`язання провести реєстрацію ПН № 21. Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції покликається на те, що зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів щодо ризиковості здійснення операції та на те, що наданих контролюючому органу документів та письмових пояснень було достатньо для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної - \~останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації ПН № 21. Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України. Як встановлено п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти ПН в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін. Згідно із п. 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти ПН, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. ПН, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. ПН/РК, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Відповідно до пункту 201.16 ПК України реєстрація ПН/РК в ЄРПН може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої ПН/РК сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу. Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України у разі зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої ПН/РК. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. Водночас за приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України в ЄРПН забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких ПН/РК в ЄРПН. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок № 1165). Пунктом 3 Порядку № 1165 визначені ознаки ПН/РК, яким вони повинні відповідати для безумовної їх реєстрації. Відповідно до пунктів 4, 5 вказаного Порядку у разі коли за результатами перевірки ПН/РК визначено, що ПН/РК відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких ПН/РК не зупиняється в Реєстрі. Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі ПН/РК, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. ПН/РК, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій. Відтак, встановлена контролюючим органом невідповідність ПН жодній з ознак безумовної реєстрації є підставою для її перевірки щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника, а також критеріям ризиковості здійснення операцій. Пунктом 7 Порядку № 1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу ПН/РК коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім ПН/РК, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких ПН/РК зупиняється. Додатком 3 до Порядку № 1165 визначено Критерії ризиковості здійснення операцій, відповідно до пункту 1 якого відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в ПН, поданій для реєстрації в ЄРПН (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у ПН/РК на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих ПН/РК, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в ПН/РК, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС. Згідно з пунктами 10, 11 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації ПН/РК, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК зазначаються: 1) номер та дата складення ПН/РК; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію ПН/РК в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію ПН/РК в Реєстрі або відмову в такій реєстрації. Відповідно до отриманої позивачем квитанції, реєстрація спірної накладної зупинена у зв`язку із її відповідністю пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 року за № 1245/34216, затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок № 520), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 2-4 Порядку № 520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня). Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу. У разі зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі. Пунктом 5 Порядку № 520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, який може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством. Відповідно до пункту 44 Порядку № 1165 комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні). Згідно з пунктом 11 Порядку № 520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. З матеріалів справи встановлено, що ПН № 21 на суму 20991,60 грн., в тому числі 3498,60 грн. ПДВ (20%), реєстрацію якої Комісією зупинено, складена відповідно до ст. 201 ПК України за актом про прийняття-передачі виконання робіт (надання послуг) № б/н від 24.03.2021 р., який підтверджує надання послуг позивачем з вантажного перевезення вантажів по маршруту с. Добрянське - м. Одеса. Факт вантажного перевезення підтверджується вантажними перевізними документами CMR № 123456 від 17.03.2021 р. Послуги перевезення надані згідно Договору на виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом від 12.02.2021 р. № 210212- 1П . Господарські відносини між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] за цим Договором мають систематичний характер. Заборгованість станом на 15 квітня 2021р. складала 22933,40 грн. на користь ФОП [PERSON] (акт звірки станом на 15 квітня 2021 року). 15 квітня 2021 року, за результатами звірки (актом від 24.03.2021р.) на підставі рахунку №13/03 від 24.03.2021р., ФОП [PERSON] була проведена оплата вантажного перевезення в повному обсязі, що підтверджується банківськими виписками. Для надання послуг з вантажних автомобільних перевезень позивачем, як підприємцем, на підставі Договору від 05.02.2021р. № ДГ-0000373 купівлі-продажу бланків-дозволів та паливних карток для ПММ придбавається дизельне паливо від постачальника ТОВ «Белнафтогаз». Податкові накладні на придбання палива, а саме: від 15.03.2021р. № 1502206 на суму 16500,00грн., в т.ч. ПДВ 2750,00 грн.; від 12.03.2021р. № 1201263 на суму 27000,00грн., в т.ч. ПДВ 4500,00 грн.; від 11.03.2021 р. № 1100986 на суму 16000,00 грн., в т.ч. ПДВ 2666,67грн.; від 10.03.2021 №1000985 на суму 5000,00 грн., в т. ч. ПДВ 833,33 грн.; від 05.03.2021 №502302 на суму 9000 грн., в т.ч. ГІДВ 1500,00 грн., зареєстровані в (ЄРПН). Вартість отриманого пального оплачена позивачем в березні платіжними дорученнями: від 15.03.2021 р. № 33 на суму 16500,00 грн.; від 12.03.2021 р. № 29 на суму 27000,00 грн.; від 11.03.2021 р. № 28 на суму 16000,00 грн.; від 10.03.2021 р. № 27 на суму 5000,00грн.; від 05.03.2021р. № 26 на суму 9000,00 грн. Відтак, апеляційним судом встановлено, що позивач щодо податкової накладної № 21 від 24.03.2021 надавав відповідачу, окрім пояснень, так і передбачені п. 5 Порядку № 520 документи, в т.ч. банківські виписки з банківського рахунку про рух коштів, платіжні доручення від 15.03.2021 р. № 33; від 12.03.2021 р. № 29; від 11.03.2021 р. № 28; від 10.03.2021 р. № 27; від 05.03.2021 р. № 26. Всупереч зазначеній у рішенні підставі його прийняття, контролюючим органом у оскаржуваному рішенні не зазначено, які вимоги законодавства порушено при складанні документів та яких саме конкретно документів не надано для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної та не містить чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішень про відмову в реєстрації податкових накладних. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постанові від 23.10.2018 року у справі № 822/1817/18, прийнятий суб`єктом владних повноважень акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, повинен бути обґрунтованим та вмотивованим, що передбачає наведення в даному випадку податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. Із оскарженого рішення Комісії видно, що відмова позивачу у реєстрації ПН № 21 не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, а лише містить загальну фразу про те, що причиною його прийняття є ненадання копій документів. У квитанції не зазначено, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, щоб реєстрація податкової накладної стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованої квитанції вимогам до таких, що визначені пунктом 11 Порядку № 1165. До того ж, як зазначено вище, відмовивши у реєстрації податкової накладної, Комісією не вказано, які б саме документи мав надати позивач для спростування сумнівів контролюючого органу у реальності спірної господарської операції, які саме із наданих ним спірних документів викликали такі сумніви, в чому конкретно виявилися зазначені сумніви. Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що при вирішенні питання про реєстрацію ПН/РК адміністративний суд не досліджує зміст господарських правовідносин. Завдання суду полягає у дослідженні документів первинного бухгалтерського обліку в аспекті їх належності для цілей підтвердження реальності господарських операцій. Необхідність підтвердження реальності господарських операцій переслідує публічно-правові цілі - встановлення належності виконання платниками податків визначених законодавством податкових обов`язків. В даному ж випадку відповідачем взагалі не зазначено будь-яких недоліків наданих позивачем документів, якими підтверджується його право на реєстрацію спірної податкової накладної. Тому рішення Комісії про відмову в реєстрації спірної податкової накладної є протиправним та підлягає скасуванню. Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ГУ ДПС не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи. Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі доводи ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та скасуванню не підлягає. Згідно частини першої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права. Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає. Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Наведені висновки суду є вичерпні, а доводи апелянта - безпідставні. Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове. Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied