Рішення адміністративного суду від 2022-09-13 00:00:00+03

Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - ГУ ДФС у Донецькій області) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Донмашгруп» (далі - ТОВ «Торговий дім Донмашгруп») про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. ТОВ «Торговий дім Донмашгруп» було надано зустрічну позовну заяву до ГУ ДФС у Донецькій області про визнання нечинним рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 05.10.2017 №25360/10/05-99-14-13-16, яка обґрунтована тим, що не допуск до проведення перевірки відбувся у зв`язку з отриманням платником податків повідомлення про проведення перевірки менше ніж за 10 календарних днів до проведення перевірки. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.01.2018 адміністративний позов ГУ ДФС у Донецькій області до ТОВ «Торговий дім Донмашгруп» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків задоволено. Підтверджено обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Торговий дім Донмашгруп», застосованого на підставі рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 05.10.2017 №25360/10/05-99-14-13-16. У задоволенні зустрічного позову ТОВ «Торговий дім Донмашгруп» до ГУ ДФС у Донецькій області про визнання нечинним рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 05.10.2017 №25360/10/05-99-14-13-16 відмовлено. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2018 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.01.2018 скасовано в частині підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Торговий дім Донмашгруп», застосованого на підставі рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 05.10.2017 №25360/10/05-99-14-13-16 та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині. В решті рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.01.2018 залишено без змін. Не погодившись з висновками суду апеляційної інстанції Головне управління ДФС у Донецькій області оскаржило його у касаційному порядку. У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2018 та залишити в силі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.01.2018. В обґрунтування своїх доводів Головне управління ДФС у Донецькій області зазначає, що норма пункту 94.10 статті 94 Податкового кодексу України, якаю передбачено обов`язок контролюючого органу перевірити в судовому порядку обґрунтованість рішення про накладення адміністративного арешту протягом 96 годин не може бути застосована в умовах функціонування податкового органу. ТОВ «Торговий дім Донмашгруп» не скористалось своїм правом та не надало відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає розгляду даної касаційної скарги. Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, 28.09.2017 посадові особи контролюючого органу, що діяли на підставі наказу від 06.09.2017 та направлень на проведення перевірки від 07.09.2017 №1278, від 18.09.2017 №1316 та від 07.09.2017 №1280, не були допущені платником податків до проведення планової документальної перевірки, про що було складено відповідний акт про недопущення до проведення планової перевірки за №1325/05-99-14-13/39733460. На підставі рішення ГУ ДФС у Донецькій області №25360/10/05-99-14-13-16 від 05.10.2017 застосовано до ТОВ «Торговий дім Донмашгруп» умовний адміністративний арешт майна платника податків. 06.10.2017 ГУ ДФС у Донецькій області звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з поданням до ТОВ «Торговий дім Донмашгруп» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешт майна платника податків, застосованого на підставі рішення Управління №25360/10/05-99-14-13-16 від 05.10.2017. Проте ухвалою суду від 06.10.2017 відмовлено у прийнятті подання, оскільки існував спір про право, а саме представником ТОВ «Торговий дім Донмашгруп» був оскаржений до суду наказ від 06.09.2017 № 1035. Постановою суду Донецького окружного адміністративного суду від 22.11.2017 у справі №805/3475/17-а, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20.12.2017, у позовних вимогах ТОВ «Торговий дім Донмашгруп» до ГУ ДФС у Донецькій області про визнання наказу від 06.09.2017 за №1035 нечинним, визнання дій незаконними відмовлено. ГУ ДФС у Донецькій області звернулося з тими самими вимогами до суду в загальному порядку 10.11.2017. Згідно з пунктом 94.1 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом. Пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України передбачено підстави для застосування адміністративного арешту майна, серед яких, зокрема, відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу. Відповідно до пункту 94.10 статті 94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Згідно з пунктом 94.19 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт припиняється у разі відсутності протягом вказаного строку рішення суду про визнання арешту обґрунтованим. Статтею 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено право звернення органів доходів і зборів до суду з поданням щодо, зокрема, підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. Згідно з частиною шостою статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) відмова у прийнятті подання унеможливлює повторне звернення заявника з таким самим поданням. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку. Подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом (частина третя статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДФС у Донецькій області у справі звернулося до суду з позовною заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна ТОВ «Торговий дім Донмашгруп» 16.11.2017. При цьому, станом на час звернення контролюючого органу до суду строк у 96 годин, протягом якого має бути перевірена судом обґрунтованість рішення керівника про накладення арешту на майно платника податків сплинув, що, в свою чергу, згідно з пунктом 94.19 статті 94 Податкового кодексу України, свідчить про припинення адміністративного арешту, накладеного рішенням ГУ ДФС у Донецькій області від 05.10.2017. Відтак, оскільки з моменту застосування рішенням ГУ ДФС у Донецькій області від 05.10.2017 умовного адміністративного арешту майна відповідача минуло 96 годин, встановлених законом для його перевірки, тому застосований адміністративний арешт є припиненим, відповідно до вимог підпункту 94.19.1 пункту 94.19 статті 94 Податкового кодексу України, а тому висновок судів першої та апеляційної інстанцій про відмову в позові ГУ ДФС у Донецькій області про підтвердження обґрунтованості адміністративного майна є правильним. З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Результат розгляду: denied