Рішення адміністративного суду від 2022-04-13 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про \~зобов`язання вчинити певні дії. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області №305 4 сесії VIII скликання від 16.02.2021 року «Про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] та рішення Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області № 338 5 позачергової сесії VIII скликання від 10.03.2021 року «Про внесення доповнень до рішення «Про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] № 305 4 сесії VIII скликання від 16.02.2021 року». Зобов`язано Миколаївську сільську раду Петропавлівського району Дніпропетровської області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] - земельна ділянка кадастровий номер 1223881500:02:001:5557, площею 2,0000 га, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Петропавлівський район Миколаївська сільська рада. Стягнуто з Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 2 724,00 грн. В апеляційній скарзі Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури посилаючись на неправильне з`ясування судом першої інстанції обставин та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, \~просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволені позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, суд першої інстанції зобов`язавши відповідача прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення втрутився у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень. В відзиві на апеляційну скаргу, позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін. Перевіривши рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач 11.01.2021 року звернулася до Миколаївської сільської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у приватну власність. Рішенням Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області № 305-4/VIII від 16.02.2021 відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства позивачу - земельна ділянка кадастровий номер 1223881500:02:001:5557, площею 2,0000 га, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область Петропавлівський район Миколаївська сільська рада, в зв`язку з тим, що: 1) в поданому проекті землеустрою Висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, виданий 25.03.2016 року Управлінням Держгеокадастру у Петропавлівському районі Дніпропетровської області, дійсний протягом 1 (одного) року, який втратив чинність; 2) відсутнє погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальним органом Держгеокадастру за принципом екстериторіальності відповідно до\~ \~Постанови Кабінету Міністрів України від 31.08.2016 року № 580, в зв`язку з чим порушено порядок погодження зазначеного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, встановлений\~ \~ст. 186-1 Земельного кодексу України. В подальшому позивач повторно звернувся із заявою від 01.03.2021 року до Миколаївської сільської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у приватну власність. Рішенням Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області № 338-5/VIII від 10.03.2021 року повторно відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства позивачу \~- земельна ділянка кадастровий номер 1223881500:02:001:5557, площею 2,0000 га, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область Петропавлівський район Миколаївська сільська рада, у зв`язку з тим, що: 1) в поданому проекті землеустрою Висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, виданий 25.03.2016 року Управлінням Держгеокадастру у Петропавлівському районі Дніпропетровської області, дійсний протягом 1 (одного) року, який втратив чинність; 2) відсутнє погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальним органом Держгеокадастру за принципом екстериторіальності відповідно до\~ \~Постанови Кабінету Міністрів України від 31.08.2016 р. № 580, в зв`язку з чим порушено порядок погодження зазначеного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, встановлений\~ \~ст. 186 Земельного кодексу України; 3) враховуючи ч. 7\~ \~ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування»\~ \~передача земельної ділянки у власність ослабить економічну основу і скоротить обсяги доходів до місцевих бюджетів. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного. Законом, який регулює земельні правовідносини, є\~ \~Земельний кодекс України від 25.10.2001 року № 2768-III\~ \~(надалі -\~ \~ЗК України), а також прийняті відповідно до\~ \~Конституції України\~ \~та цього\~ \~Кодексу\~ \~нормативно-правові акти. За правилами ч.6\~ \~\~\~\~ст.118\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Земельного кодексу України\~ \~\~\~\~громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~ \~\~\~\~статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~ \~\~\~\~статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідно до ч.7\~ \~\~\~\~ст.118 ЗК України\~ \~\~\~\~відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~ \~\~\~\~статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~статтею 122\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відповідно до ч.8\~ \~\~\~\~ст.118 ЗК України\~ \~\~\~\~проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~статтею 186-1\~ \~\~\~\~-\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~цього Кодексу. Згідно ч.9\~ \~\~\~\~ст.118 ЗК України\~ \~\~\~\~відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~ \~\~\~\~статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (ч. 10\~ \~\~\~\~ст.118 ЗК України). У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (ч. 11\~ \~\~\~\~ст.118 ЗК України). Таким чином, законодавець встановив певну процедуру безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, яка включає послідовні\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~окремі етапи - звернення до компетентного органу за отриманням дозволу на розроблення проекту землеустрою, замовлення такого проекту, його розроблення, погодження, подання на затвердження. Останнім етапом реалізації права особи на отримання земельної ділянки для ведення особистого сільськогосподарського виробництва є затвердження уповноваженим органом проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. При цьому проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ст.186-1 ЗК України, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~статтею 122 цього Кодексу.\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~(ч.6\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ст.186 Земельного кодексу України). Отже, після розроблення проекту землеустрою на підставі отриманого громадянином від відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або за принципом мовчазної згоди такий проект підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який за результатом дослідження обов`язкових до подання документів, передбачених\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ст.50 Закону України «Про землеустрій», надає вмотивований висновок про його погодження або про відмову в такому погодженні. Погоджений проект землеустрою подається громадянином до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, і такий\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~орган у двотижневий строк зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду. При цьому з вищенаведених норм\~ \~\~\~\~Земельного кодексу України\~ \~\~\~\~вбачається, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому\~ \~\~\~\~статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку\~ \~\~\~\~ст.186-1 Земельного кодексу України, норми\~ \~\~\~\~ст.118 Земельного кодексу України\~ \~\~\~\~не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватися саме на етапі погодження такого проекту. В спірному випадку відповідачем в оскаржуваному рішенні зазначено ті підстави, які не визначені ст.186-1 Земельного кодексу України, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вказане рішення є безпідставним та необґрунтованим. Виходячи з встановлених вище обставин, апеляційний суд вважає, що відповідач відмовив позивачам у затвердженні проектів землеустроїв з підстав, які не передбачені законодавством. Відповідно до\~ \~\~\~\~ст.245 КАС України\~ \~\~\~\~у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії або прийняти рішення на користь позивача за умов, викладених в наведеній вище ч.4\~ \~\~\~\~ст. 245 КАС України. Тобто у випадку невиконання обов`язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, або шляхом зобов`язання прийняти рішення на користь позивача. Аналіз наведених процесуальних норм свідчить, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст судового рішення, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері. З огляду на означене, суд з метою ефективного захисту порушених прав позивача має зобов`язати Миколаївську сільську раду Петропавлівського району Дніпропетровської області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] . На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Результат розгляду: denied