Рішення адміністративного суду від 2023-01-18 00:00:00+02

У лютому 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» (позивач, ТОВ «БЕЛОГВІ») звернулось до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, про визнання протиправними та скасування постанов про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі: ВМ № 00009004 від 25.01.2022, ВМ № 00008876 від 25.01.2022, ВМ № 00008885 від 25.01.2022, ВМ № 00008951 від 25.01.2022, ВМ № 00008895 від 25.01.2022, ВМ № 00008874 від 25.01.2022, ВМ № 00008902 від 25.01.2022, ВМ № 00008877 від 25.01.2022, ВМ № 00008806 від 24.01.2022, ВМ № 00008805 від 24.01.2022, ВМ № 00008918 від 25.01.2022, ВМ № 00009811 від 25.01.2022, ВМ № 00009066 від 26.01.2022, ВМ № 00008901 від 25.01.2022, ВМ № 00008932 від 25.01.2022, ВМ № 00008933 від 25.01.2022, ВМ № 00008919 від 25.01.2022, ВМ № 00008920 від 25.01.2022, ВМ № 00008896 від 25.01.2022, ВМ № 00009092 від 26.01.2022, ВМ № 00009093 від 26.01.2022, ВМ № 00009121 від 26.01.2022, ВМ № 00009098 від 26.01.2022, ВМ № 00009099 від 26.01.2022, ВМ № 00008788 від 24.01.2022, ВМ № 00009032 від 26.01.2022, ВМ № 00009180 від 27.01.2022, ВМ № 00008795 від 24.01.2022, ВМ № 00009023 від 25.01.2022, ВМ № 00009022 від 25.01.2022. 26.09.2022р. до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] , подана в порядку ст.ст. 48, 49 КАС України у даній справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про адміністративне правопорушення. У своєму позові [PERSON] зокрема просив поновити йому процесуальний строк для вступу у справу в якості третьої особи із самостійними вимогами шляхом пред`явлення позову; відстрочити йому сплату судового збору за подання цього позову а також скасувати постанови про адміністративне правопорушення ВМ № 00009004 від 25.01.2022, ВМ № 00008876 від 25.01.2022, ВМ № 00008885 від 25.01.2022, ВМ № 00008951 від 25.01.2022, ВМ № 00008895 від 25.01.2022, ВМ № 00008874 від 25.01.2022, ВМ № 00008902 від 25.01.2022, ВМ № 00008877 від 25.01.2022, ВМ № 00008806 від 24.01.2022, ВМ № 00008805 від 24.01.2022, ВМ № 00008918 від 25.01.2022, ВМ № 00009811 від 25.01.2022, ВМ № 00009066 від 26.01.2022, ВМ № 00008901 від 25.01.2022, ВМ № 00008932 від 25.01.2022, ВМ № 00008933 від 25.01.2022, ВМ № 00008919 від 25.01.2022, ВМ № 00008920 від 25.01.2022, ВМ № 00008896 від 25.01.2022, ВМ № 00009092 від 26.01.2022, ВМ № 00009093 від 26.01.2022, ВМ № 00009121 від 26.01.2022, ВМ № 00009098 від 26.01.2022, ВМ № 00009099 від 26.01.2022, ВМ № 00008788 від 24.01.2022, ВМ № 00009032 від 26.01.2022, ВМ № 00009180 від 27.01.2022, ВМ № 00008795 від 24.01.2022, ВМ № 00009023 від 25.01.2022, ВМ № 00009022 від 25.01.2022, а справи направити на новий розгляд до Державної служби України з безпеки на транспорті. В обґрунтування своїх вимог наголошуючи на протиправності притягнення його спірними постановами до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП, вказує на: відсутність в Україні затвердженої процедури зважування транспортного засобу у автоматичному режимі; допущення посадовими особами відповідача неповноти розгляду адміністративних матеріалів та порушення ними права [PERSON] на захист. Також, вказував на те, що положення застосованого відповідачем при притягненні [PERSON] закону є неконституційними, тощо. Також, [PERSON] просив суд поновити йому строк для вступу у справу, в якості третьої особи яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору мотивуючи тим, що в провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебуває ще ряд аналогічних справ в приводу притягнення його до адміністративної відповідальності. Загалом у період з грудня 2021 року по січень 2022 року у відношенні [PERSON] винесено близько 400 постанов. Враховуючи такий об`єм та скорочені строки розгляду даної категорії справ [PERSON] був позбавлений об`єктивної можливості реалізувати процесуальне право на вступ у справу в якості третьої особи у передбачений законом строк. До того ж, суттєво вплинуло на можливість сторін по справі реалізувати свої процесуальні права введення правового режиму воєнного стану в Україні. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.11.2022р., відмовлено [PERSON] у вступі в справу в якості третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору. Позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] в адміністративній справі № 522/3198/22 за позовом ТОВ «БЕЛОГВІ» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про адміністративне правопорушення, - повернуто заявнику. Приймаючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що у даному випадку відсутні закріплені в ч.1 ст.49 КАС України обов`язкові передумови для вступу [PERSON] до участі у справі №522/3198/22 в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, внаслідок чого позовна заява разом з доданими до неї документами підлягає поверненню. Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, [PERSON] на вказану ухвалу подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та не правильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати ухвалу від 02.11.2022р., справу направити для вирішення питання позову третьої особи з самостійними вимогами до суду першої інстанції. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що постанови про адміністративні правопорушення, які є предметом розгляду у цій справі, складені відносно [PERSON] . Водночас, з позовом про їх скасування до суду звернулось ТОВ «Белогві» як власник транспортних засобі, на яких нібито скоєно правопорушення. Оскільки процесуальним законом не передбачено ототожнення вступу третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору в порядку ст.49 КАС України та залучення третьої особи з метою заміни неналежної сторони у порядку ст.48 цього Кодексу, позов [PERSON] було заявлено саме за процедурою заміни неналежної сторони. За вказаного, як далі вказує скаржник, відсутня була необхідність у перевірці дотримання строків звернення до суду з таким позовом, оскільки це питання вже вирішено під час відкриття провадження у справі. Також, скаржник вказує на те, що зі змісту ст.48 КАС України слідує, що при наявності волевиявлення особи, якій належить право вимоги, суд або заміняє сторону, або ж залучає її до участі у справі в якості третьої особи з самостійними вимогами. При цьому, передбачену ст.48 КАС України процедуру неможливо провести в десятиденний строк, визначений ч.2 ст.286 КАС України. Апелянт просить в тому числі врахувати, що [PERSON] не був викликаний на розгляд його адміністративних справ, а про прийняті постанови дізнався по факту. Неознайомлення особи з доказами, на підставі яких було прийнято рішення про притягнення її до адміністративної відповідальності, позбавляє таку особу можливості встановити чи підтверджуються вказані у постановах обставини належними доказами, чи дотримано процедуру розгляду справи, що є необхідним для прийняття рішення про доцільність оскарження тієї чи іншої постанови. 16.12.2022р. від відповідача у справі надійшов відзив на апеляційну скаргу [PERSON] , у якому посилаючись на хибність та необґрунтованість доводів апелянта просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. На підставі ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення (в даному випадку ухвали) в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 48 КАС України передбачено, що суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про що суд повідомляє третю особу. Якщо позивач згоден на його заміну іншою особою, але така особа не згодна на участь у справі, суд залишає позовну заяву без розгляду, про що постановляється відповідна ухвала. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. В силу приписів ст.49 КАС України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, пред`явивши позов до однієї або декількох сторін. Задоволення позову таких осіб має повністю або частково виключати задоволення вимог позивача до відповідача. У разі вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, розгляд адміністративної справи за клопотанням учасника справи починається спочатку. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Наведеними нормами процесуального закону закріплено, що вступ до участі у розгляді справи третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, може мати місце двома способами: - у випадку, якщо судом встановлено, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, і позивач не згоден на його заміну іншою особою (ст.48 КАС України). У такому випадку залучення третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, здійснюється як за ініціативою суду, так і за ініціативою належного позивача; - у разі пред`явлення позову до однієї або декількох сторін, задоволення якого має повністю або частково виключати задоволення вимог позивача до відповідача (ст.49 КАС України). ). У такому випадку залучення третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, здійснюється виключно за ініціативою цих осіб. Предметом спору, який розглядається у межах цієї справи №522/3198/22 є законність прийнятих Державною службою України з безпеки на транспорті постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, якими [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами), та накладено на нього адміністративні стягнення у вигляді штрафу. За вказаного, у розумінні ст.ст. 14-3, 132-1, 279-5 КУпАП, [PERSON] , як керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортні засоби (ТОВ «БЕЛОГВІ»), є суб`єктом притягнення до адміністративної відповідальності. За приписами ч.2 ст.46 КАС України позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень. Належний позивач, в розумінні процесуального закону, це особа, якій належить право вимоги. У відповідності до ч.1 ст.287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Відтак, [PERSON] за правилами ч.1 ст.287 КУпАП, є суб`єктом оскарження спірних у даній справі постанов по справі про адміністративне правопорушення, як особа, щодо якої їх винесено. На такі обставини також звертав увагу відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті у своєму відзиві на позовну заяву, у якому вказував про те, що оскільки саме [PERSON] є суб`єктом притягнення до адміністративної відповідальності у розумінні ст.ст. 14-3, 132-1, 279-5 КУпАП, відтак ТОВ «БЕЛОГВІ» не є належним суб`єктом оскарження оспорюваних постанов згідно приписів КУпАП, а також ст. 287 КАС України. Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, судова колегія зауважує, що розглядаючи справу, суд повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, що позивач є тією заінтересованою стороною, про яку йдеться в ст.287 КУпАП. І коли буде встановлено, що у справі бере участь неналежна сторона, то суд,

Результат розгляду: granted