Рішення адміністративного суду від 2022-10-05 00:00:00+03

Фізична особа-підприємець [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив: - визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Полтавській області щодо відмови в задоволенні заяви ФО-П [PERSON] від 19.04.2021 про приведення реєстру платників єдиного податку у відповідність та повернення статусу платника єдиного податку з 01.01.2020, присвоєння декларації про майновий стан та доходи за 2020 рік 6512416 від 02.02.2020 статусу "Історія подання" і про надання дозволу на подання декларації про майновий стан та доходи за 2020 рік у відповідності до системи оподаткування, на якій ФО-П [PERSON] повинен знаходитись; - зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області задовольнити заяву ФО-П [PERSON] від 19.04.2021, привести реєстр платників єдиного податку у відповідність та повернути ФОП [PERSON] статус платника єдиного податку третьої групи з 01.01.2020, присвоїти декларації про майновий стан та доходи за 2020 рік 6512416 від 02.02.2020 статус "Історія подання" і надати дозвіл на подання декларації про майновий стан та доходи за 2020 рік у відповідності до системи оподаткування, на якій ФО-П [PERSON] повинен знаходитись; - визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Полтавській області щодо прийняття рішення 103 від 14.05.2020 року по ануляції реєстрації ФО-П [PERSON] як платника єдиного податку третьої групи; - скасувати рішення Головного ДПС у Полтавській області 103 від 14.05.2020 року по ануляції реєстрації ФО-П [PERSON] як платника єдиного податку третьої групи; - зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області поновити реєстрацію ФО-П [PERSON] як платника єдиного податку третьої групи з 01.01.2020. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Полтавській області 103 від 14.05.2020 про анулювання реєстрації ФО-П [PERSON] як платника податку третьої групи. Зобов`язано Головне управління ДПС у Полтавській області поновити реєстрацію ФО-П [PERSON] як платника єдиного податку третьої групи з 01 січня 2020 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Головне управління ДПС у Полтавській області (далі - відповідач), не погодившись із зазначеним рішення в частині задоволення позовних вимог, подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено про не врахування судом першої інстанції, що ГУ ДПС у Полтавській області не мало підстав для поновлення ФО-П [PERSON] в реєстрі платників єдиного податку в зв`язку з поданням уточнюючої декларації за 2019 рік. Позивач не надав відзив на апеляційну скаргу. В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ФО-П [PERSON] перебував на обліку в ДПІ у м. Полтаві з 09.02.2015 з 09.02.2015 по 31.12.2019 на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності ( єдиний податок 3 група); з 01.01.2020 по 31.12.2020 на загальній системі оподаткування, обліку та звітності. 02.01.2020 позивач подав до ГУ ДПС у Полтавській області податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2019, в якій зазначенив загальну суму доходу за звітний 2019 рік - \~5 455 490,83 грн. 14.05.2020 Головним управлінням ДПС у Полтавській області проведено камеральну перевірку ФОП [PERSON] податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичної особи) за 2019 рік від 02.01.2020 \~9316508023, за результатами якої складено акт від 14.05.2020 \~39314/16-31-50-33. В акті перевірки зазначено про порушення позивачем вимог пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПКУкраїни, а саме відповідно до поданої декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2019 рік \~9316508023 від 02.01.2020, загальна сума доходу за звітний (податковий) період складає 5 455 490,83 грн. 14.05.2020 на підставі вищевказаного акту перевірки відповідачем прийнято рішення 103 про анулуювання реєстрації ФО-П [PERSON] як платника єдиного податку третьої групи у зв`язку з перевищенням \~протягом податкового (звітного) кварталу (календарного року) обсягу доходу, який дає право на застосування \~спрощеної системи оподаткування в наступному податковому \~(звітному) кварталі (календарному році) відповідно до абз. 3 п. 299.10 ст. 299 ПК України. 19.04.2021 позивачем подано до відповідача уточнюючу податкову декларацію платника податку фізичної особи-підприємця за 2019 рік, в якій зазначено суму доходу - 4 675 588,33 грн. 19.04.2021 ФО-П [PERSON] звернувся до ГУ ДПС у Полтавській області з заявою, в якій повідомив про допущену методологічну помилку та її виправлення шляхом подання уточнюючої декларації, а також просив про приведення реєстру платників єдиного податку у відповідність та поверення статусу платника єдиного податку з 01 січня 2020 року; присвоїти декларації про майновий стан та доходи \~6512416 від 02.02.2020 статус «Історія подання», так як декларація не відповідає системі оподаткування, на якій повинен позивач знаходитись; дозволити надати декларацію відповідно до системи на якій він повинен знаходитись. 17.05.2021 ГУ ДПС у Полтавській області в листі 18220/6/16-31-24-05-17 повідомило позивача, що в податковій декларації платника єдиного податку вх.9316508023 від 02.01.2020 зазначено загальну суму доходу, отриманого ФОП [PERSON] в сумі 5 455 490,83 грн, що перевищує допустимий обсяг доходу. За фактом встановленого ФОП [PERSON] анульовано реєстрацію платника податку рішенням 103 від 14 травня 2020 року, в зв`язку з чим ФОП [PERSON] відмовлено в задоволенні його заяви та поверненню статусу платника єдиного податку. Позивач, вважаючи \~протиправними дії відповідача щодо анулювання реєстрації ФОП [PERSON] як платника єдиного податку третьої групи, звернувся до суду з даним позовом. Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що статтею 75 ПК України такого предмету камеральної перевірки, як перевірка податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичної особи) щодо встановлення перевищення встановленого абз. 4 п. 291.4 ст. 291 ПК України граничного обсягу доходів платника єдиного податку, не визначено. При цьому, висновки ГУ ДПС у Полтавській області про перевищення встановленого обсягу доходу були зроблені лише в ході аналізу податкової декларації позивача за 2019 рік від 02.01.2020 року 9316508023, відповідач не виявив допущену позивачем методологічну помилку, яку в подальшому виправив самостійно шляхом подання 19.04.2021 уточнюючих податкових декларацій на загальну суму доходів - 4675588,33 грн. У зв`язку з чим оскаржуване рішення відповідача \~103 від 14.05.2020 є протиправним, \~а реєстрація позивача як платника єдиного податку третьої групи підлягає поновленню з 01.01.2020. Решта позовних вимог визнана судом першої інстанції необгрунтованою, та з урахуванням ст. 308 КАС України, не є предметом апелційного оскарження. Колегія суддів, перегядаючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, зазначає натсупне. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений \~\~статтею 299 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку. Відповідно до пп. 3 п.299.10 ст. 299 Податкового кодексу України (далі ПК України) \~реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: 1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву; 2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення; 3) у випадках, визначених підпунктом\~298.2.3\~пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу; 4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків; 5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену\~підпунктом 295.9.1\~пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу. Згідно абз. 3 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку третьої групи - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення. Приписи п.299.11 \~\~ст. 299 ПК України визначають, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом. Судовим розглядом встановлено, що оскаржуване рішення від 14.05.2020 \~103 про анулювання реєстрації ФО-П [PERSON] як платника єдиного податку третьої групи прийнято відповідачем у зв`язку з тим, що позивачем \~в податковій декларації від 02.01.2020 зазначено загальну суму доходу - 5 455 490,83 грн, що перевищує допустимий обсяг доходу. Так, перевищення встановленого обсягу доходу було виявлено податковим органом в ході аналізу податкової декларації позивача за 2019 рік від 02.01.2020 \~№9316508023. При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідачем не було проведено \~перевірку уточнюючих податкових декларацій позивача, в яких визначено загальну суму доходів \~у розмірі 4 675 588,33 грн, та шляхом подання яких позивачем самостійно було виправлено \~помилку, допущену при первинному поданні декларації за 2019 рік. Отже, фактично ГУ ДПС у Полтавській області були зроблені висновки про перевищення встановленого обсягу доходу позивача без урахування уточнюючих податкових декларацій. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Судова колегія зазначає, що відповідачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не було надано доказів, які б свідчили про врахування та перевірку податковим органом \~уточнюючих декларацій відповідача, в яких визначено загальну суму доходів \~позивача за 2019 рік у розмірі 4 675 588,33 грн. За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного рішення відповідача від 14.05.2020 \~103 про анулювання реєстрації ФО-П [PERSON] як платника єдиного податку третьої групи \~та про наявність підстав для поновлення реєстрації ФО-П [PERSON] як платника єдиного податку третьої групи з 01 січня 2020 року. Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для поновлення позивача в реєстрі платників єдиного податку в з`язку з поданням уточнюючої декларації платника єдиного податку за 2019 рік не знайшли свого обгрунтованого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог. Стосовно висновків суду першої інстанції щодо неправомірності проведення в даному випадку відповідачем камеральної перевірки, колегія суддів зазначає наступне. Згідно пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом. Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання\~податкових декларацій\~(розрахунків) та/або своєчасність реєстрації\~податкових накладних\~та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах. Проаналізувавши вищенаведені правові положення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що статтею 75 ПК України не визначено такого предмету камеральної перевірки як перевірка податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичної особи) щодо встановлення перевищення встановленого абз. 4 п. 291.4 ст. 291 ПК України граничного обсягу доходів платника єдиного податку. Отже, відповідач, провівши дану камеральну перевірку, діяв не у відповідності до приписів чинного законодавства. У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Результат розгляду: denied