Рішення адміністративного суду від 2022-04-19 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Рівненської митниці Державної митної служби про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про порушення митних правил №0242/20400/21 від 20 жовтня 2021 року. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Постанову в справі про порушення митних правил № 0242/20400/21 від 20 жовтня 2021 року, винесену відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 485 Митного кодексу України скасовано, а справу про адміністративне правопорушення закрито. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Рівненської митниці на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 854 (вісімсот п`ятдесят чотири) грн 00 коп. Рішення мотивоване тим, що відповідачем не доведено вчинення позивачем порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України. Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на неправильне застосування норм матеріального права і процесуального права, просить його скасувати та прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що під час розгляду справи про порушення митних правил відносно позивача були враховані всі зібрані та перевірені під час провадження у справах докази у їх сукупності і накладено стягнення, передбачене законом за дане порушення митних правил, тобто постановлене законне та обгрунтоване рішення в межах санкції ч. 1 ст. 485 МК України з урахуванням всіх вимог чинного законодавства. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 жовтня 2021 року в.о. начальника Рівненської митниці Івановим І.І. винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0242/20400/21 відносно позивача. Як зазначено у оскаржуваній постанові, 21 листопада 2019 року декларант ТОВ «ГОЛДЕН БРОКС» [PERSON] подав на митний пост «Рівне» Рівненської митниці ДФС митну декларацію типу 1М40ДЕ № UА204010/2019/244151 від 21 листопада 2019 року з метою митного оформлення та випуску у вільний обіг товару: «Легковий автомобіль марка «BMW», модель « 5281», ідентифікаційний номер кузова [NUMBER] ». Для митного оформлення зазначеного транспортного засобу декларант подав наступні товаросупровідні документи: документ про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 11 вересня 2019 року; інвойс № 3327-1 від 23 вересня 2019; експертну довідку №191120/010 від 20 листопада 2019 року. В описі графи 31 митної декларації типу ІМ40ДЕ № UA204010/2019/244151 від 21 листопада 2019 року декларант зазначив наступну інформацію про автомобіль: «легковий автомобіль марка «BMW», модель « 5281», ідентифікаційний номер кузова - [NUMBER] , календарний рік виготовлення 2008, модельний рік виготовлення - 2009, об`єм двигуна - 2 996 см3, тип пального - бензин, номер двигуна - немає даних, тип кузова - седан, загальна кількість місць включаючи місце водія - 5, колісна формула 4x2, призначений для доріг «загального користування». Відповідно до згаданої митної декларації, декларант [PERSON] розрахував наступні платежі в сумі: ввізне мито - 6 408 грн 66 коп., акцизний податок - 36 057 грн 13 коп. та ПДВ - 21 310 грн 47 коп. Вказаний розрахунок декларантом здійснено з врахуванням календарного року виготовлення транспортного засобу 2009 рік, за ставкою акцизного податку, відповідно до якого застосовано коефіцієнт « 9». Державною митною службою України проведено перевірку повноти та достовірності декларування легкових автомобілів за окремими митними деклараціями, результати якої направлено до Рівненської митниці листом № 20/20-01-01-03/7/2254 від 12 липня 2021 для подальшого опрацювання. Під час аналізу документів поданих до митного оформлення легковою автомобіля марки «BMW», модель « 5281», ідентифікаційний номер кузова - [NUMBER] , Рівненською митницею встановлено, що даний транспортний засіб виготовлений у 2008 році. Отже, декларант ТОВ «ГОЛДЕН БРОКС» громадянин [PERSON] при розрахунку митних платежів повинен був врахувати календарний рік виготовлення транспортного засобу 2008 року та застосувати коефіцієнт « 10» для визначення ставки акцизного податку у відповідності до підпункту 215.3.5 пункту 215.3 статті 215 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів» від 08 листопада 2018 року № 2611 -VIII. У результаті проведеної перевірки Рівненською митницею встановлені факти неправильного застосування декларантом ТОВ «ГОЛДЕН БРОКС» громадянином [PERSON] вікового коефіцієнту при розрахунку акцизного податку, що в подальшому призвело до зменшення розміру митних платежів в сумі 4 807 грн 63 коп., в тому числі: акцизний податок - 4 006 грн 36 коп. та ПДВ - 801 грн 27 коп. Таким чином, декларант ТОВ «ГОЛДЕН БРОКС» [PERSON] вчинив дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів в сумі 4 807 грн 63 коп., в тому числі: акцизний податок - 4 006 грн 36 коп. та ПДВ - 801 грн 27 коп., шляхом неправильного застосування вікового коефіцієнту при розрахунку акцизного податку під час митного оформлення автомобіля марки «BMW», модель « 5281», ідентифікаційний номер кузова - [NUMBER] за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA204010/2019/244151 від 21 листопада 2019 року, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 485 МК України. Постановою в справі про порушення митних правил № 0242/20400/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в сумі 14 422 грн 89 коп. Як встановлено судом, [PERSON] було подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UА204010/2019/244151 від 21 листопада 2019 з метою митного оформлення та випуску у вільний обіг товару: «Легковий автомобіль марка «BMW», модель « 5281», ідентифікаційний номер кузова [NUMBER] ». Одночасно з митною декларацією було подано товаросупровідні документи: технічний паспорт № 29727043715085211 від 09 вересня 2019 року, в якому вказаний рік виготовлення транспортного засобу - 2009; Invoice № 3327-1 від 23 вересня 2019 року, в якому вказаний рік виготовлення транспортного засобу - 2009; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA205010/2019/327457 від 19 листопада 2019 року, складений працівниками митниці при в`їзді товару на митну територію України, в якому вказаний рік виготовлення транспортного засобу - 2009; експертну довідку № 191120/010 від 20 листопада 2019 року, в якій вказаний рік виготовлення транспортного засобу - 2008; копію квитанції про сплату митних платежів АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.1523117527.1 від 15 листопада 2019 на суму - 68 570 грн. Як слідує з роздруківки витягу із програмного комплексу MD Office по митній декларації типу ІМ40ДЕ № UА204010/2019/244151 від 21 листопада 2019 року працівником митниці при проведенні митного оформлення вказаного автомобіля було проведено процедуру його оформлення та здійснено завершення митного оформлення. Згідно відповіді Рівненської митниці від 15 листопада 2021 року № 7.13-2/15/10-15/3734 на запит [PERSON] за результатами розгляду звернення встановлено, що при здійсненні митного оформлення транспортного засобу «Легковий автомобіль, бувший у використанні, марки «BMW», модель « 5281», ідентифікаційний номер кузова [NUMBER] , календарний рік виготовлення - 2008, модельний рік виготовлення - 2009, об`єм двигуна - 2 996 см3, тип пального - бензин, номер двигуна - немає даних, тип кузова - седан, загальна кількість місць включаючи місце водія - 5, колісна формула 4x2, призначений для доріг «загального користування» за митною декларацією від 21 листопада 2019 року № UА204010/2019/244151 сплачено митні платежі в сумі 69 226 грн 47 коп., в тому числі за аркушем коригування від 23 липня 2021 року № UА204010/2019/244151 - в сумі 5 450 грн 21 коп. Кошти перераховано до Державного бюджету України в повному обсязі. Згідно відомостей картки - особового рахунку автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» станом на 15 листопада 2021 року залишок коштів у платника податків [PERSON] на депозитному рахунку митниці становить 18 грн 53 коп. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає обставинам справи та правильному застосуванню норм матеріального права з огляду на наступне. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що статтею 485 Митного кодексу України (далі - МК України) передбачена адміністративна відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. Відповідно до частини 1 статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Згідно із статтею 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення. Відповідно до частини першої статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Як встановлено судом, підставою для прийняття митним органом оскаржуваної постанови є неправильне застосування декларантом ТОВ «ГОЛДЕН БРОКС» [PERSON] вікового коефіцієнту при розрахунку акцизного податку, що в подальшому призвело до зменшення розміру митних платежів. За результатами розгляду звернення [PERSON] . Рівненською митницею встановлено, що при здійсненні митного оформлення транспортного засобу «Легковий автомобіль, бувший у використанні, марки «BMW», модель « 5281», ідентифікаційний номер кузова [NUMBER] , календарний рік виготовлення - 2008, модельний рік виготовлення - 2009, об`єм двигуна - 2 996 см3, тип пального - бензин, номер двигуна - немає даних, тип кузова - седан, загальна кількість місць включаючи місце водія - 5, колісна формула 4x2, призначений для доріг «загального користування» за митною декларацією від 21 листопада 2019 року № UА204010/2019/244151 сплачено митні платежі в сумі 69 226 грн 47 коп., в тому числі за аркушем коригування від 23 липня 2021 року № UА204010/2019/244151 - в сумі 5 450 грн 21 коп. Кошти перераховано до Державного бюджету України в повному обсязі. Вказане підтверджує відсутність недоплат по митній декларації № UА204010/2019/244151 від 21 листопада 2019 року, що підтверджує і відсутність самої події порушення митних правил та будь-якого умислу на вчинення правопорушення у [PERSON] . Тобто, як вірно врахував суд першої інстанції, склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого те, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості. Відтак, як вірно враховано судом, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого статтею 485 МК України) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів). Склад правопорушення включає в себе ознаки, що характеризують зовнішній акт поведінки особи, його спрямованість і наслідки, і ознаки, що характеризують самого правопорушника і його психічне ставлення до вчиненого. Ознаки складу порушення митних правил характеризують об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт та суб`єктивну сторону порушення митних правил. Усі зазначені елементи складу порушення митних правил нерозривно поєднані між собою. Наявність цих елементів обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння як порушення митних правил. А відтак, відповідальність за статтею 485 МК України може наставати лише у випадку, коли правопорушник свідомо, з умислом, спрямованим на зменшення митних платежів, вказав неправдиву інформацію або ж надав органам доходів та зборів документи, в яких містяться відомості, що не відповідають дійсності. Аналогічних висновків щодо статті 485 МК України дійшов Верховний Суд у постанові від 18 червня 2020 року у справі № 638/10546/16-а. За змістом ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Однак матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів, які вказували б на наявність умислу позивача на вчинення дій, передбачених ст. 485 Митного кодексу України. З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не з`ясував належним чином всіх обставин, які мають значення для справи, не довів наявність умислу в діях позивача, спрямованого на вчинення порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, а також переслідування мети, спрямованої на неправомірне зменшення розміру митних платежів. За таких обставин колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність в діях позивача складу порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України, а також про невідповідність висновків, що містяться в оскаржуваній постанові про порушення митних правил фактичним обставинам справи, що є підставою для її скасування. Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Оцінка доказів здійснюється судом за правилами ст. 86 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач суду не надав, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростував. З урахуванням наведеного, оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому постанова в справі про порушення митних правил № 0242/20400/21 від 20 жовтня 2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 14 422 грн 89 коп. підлягає скасуванню як незаконна, а провадження у справі закриттю. Також вірним є висновок суду, що з огляду на положення ст. 286 КАС України, належним та ефективним способом захисту прав позивача є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, тому в задоволенні позовної вимоги про визнання постанови протиправною слід відмовити. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. \~ Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Результат розгляду: denied