Рішення адміністративного суду від 2022-05-13 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому просив: - зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області списати безнадійний податковий борг [PERSON] в розмірі 34000,00 грн.; - зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис щодо встановлення обтяження №33652621 від 11.10.2019 згідно з актом опису майна №3/08- 01-55-08 від 09.10.2019 та рішення про опис майна у податкову заставу№2156/14/08- 01-55-05 від 09.10.2019. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/5355/19 від 08.01.2020 задоволено позовні вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області до [PERSON] про стягнення коштів за податковим боргом. Стягнуто з [PERSON] податковий борг з адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну у розмірі 34000 грн. 15.06.2020 за вказаним рішенням видано виконавчий лист, проте, відповідачем пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання. Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 28.08.2020, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020, у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Запорізькій області про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання відмовлено. Позивач зазначає, що податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений п. 102.4 ст. 102 ПК України (підпункт 101.2.3 пункту 101.2. статті 101 Податкового кодексу України) визначається як безнадійний. Тобто, в разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню. Позивач вважає, що з урахуванням моменту виникнення податкового боргу (26.05.2018), 1095 денний строк, визначений у статті 102 Податкового кодексу України сплинув, що зумовлює визнання означеного боргу «безнадійним». Вважає, що сума податкового боргу поза межами 1095 днів становить 34000,00 грн. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року в задоволенні позову відмовлено. Суд першої інстанції виходив із того, що контролюючим органом здійснено заходів щодо погашення податкового боргу позивачем добровільно. Натомість, позивачем не було вчинено дій, направлених на погашення боргу та/або виконання обов`язку щодо надання відповідних документів; оскарження податкової вимоги та/або суми боргу не здійснювалось, у зв`язку із чим вказаний податковий борг підлягає примусовому стягненню та не може бути визнаний безнадійним. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм \~матеріального та \~процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позовних \~вимог в повному \~обсязі. Скаржник вказує, що судом першої інстанції при прийнятті рішення неправильно застосовано норми статей 101, 102 ПК України та помилково ототожнено поняття «строк давності» та «строк стягнення». \~\~Позивач наполягає, \~що контролюючий орган пропустив визначений строк у 1095 днів для примусового стягнення боргу, тому він має бути визнаний безнадійним, а запис щодо встановлення обтяження на майно позивача має бути виключений. Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване. Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження. Відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд зазначає про таке. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, \~на підставі пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.75.1 ст. 75, п.78.1 ст. 78, ст.79 Податкового кодексу України, наказу ГУ ДФС у Запорізькій області №278 від 31.01.2017 посадовими особами контролюючого органу проведено невиїзну позапланову документальну перевірку платника податків фізичної особи [PERSON] з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціального страхування за період 28.07.2016 по 25.01.2018, за результатами якої складено акт від 23.02.2018 №124/08-01-13-05/ [NUMBER] . На підставі вказаного акту перевірки контролюючим органом \~прийняті рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми «С»: -від 10.04.2018 №0004754001 про застосування до [PERSON] штрафних (фінансових) санкцій у сумі 17000 грн. за роздрібну торгівлю спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим плодовим без наявності ліцензії; -від 10.04.2018 №0004764001 про застосування до [PERSON] штрафних (фінансових) санкцій у сумі 17000 грн. за зберігання, транспортування фальсифікованих алкогольних напоїв. Означені рішення від 10.04.2018 про застосування штрафних (фінансових) санкцій направлені на адресу платника податків 10.04.2018 засобами поштового зв`язку, втім, поштова кореспонденція повернута у зв`язку з неможливістю вручення 16.05.2018 (а.с.59). Відповідно до Довідки про податковий борг [PERSON] у розмірі 34000,00 грн., підписаної начальником Василівського управління ДПС у Запорізькій області, датою виникнення податкового боргу є 26.05.2018, що зазначено і в Розрахунку податкового боргу [PERSON] станом на 25.10.2019. Станом на 28.05.2018 в інтегрованій картці платника податків (ІКП) за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 34650,34 грн., в т.ч. штрафні санкції 34000,00 грн. [PERSON] направлена податкова вимога №18004-55 від 29.05.2018, яка отримана ним 05.06.2018. У зв`язку із наявністю у [PERSON] вказаного вище податкового боргу ГУ ДПС у Запорізькій області 11.10.2019 відповідно до положень ст.ст.88, 89 Податкового кодексу України зареєстровано податкову заставу (номер запису про обтяження: 33652621) на належне [PERSON] нерухоме майно, а саме: магазин продовольчих товарів загальною площею 121,2 кв. м (1 поверх),«А-2» - житлове приміщення загальною площею 160,0 кв. м (2 поверх), «Г» - котельня, «Д» - навіс, «І» - замощення, 3 огорожа за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 786770423209). (а.с. 17-19) Підставою для державної реєстрації податкової застави визначені акт опису майна №3/08-01-55-08 від 09.10.2019 та рішення про опис майна у податкову заставу №2156/14/08- 01-55-05 від 09.10.2019, видані Василівським управлінням ГУ ДПС у Запорізькій області. Обтяжувачем визначено Головне управління ДПС у Запорізькій області. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/5355/19 від 08.01.2020 за позовом \~Головного управління ДПС у Запорізькій області до [PERSON] стягнуто з [PERSON] податковий борг з адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну у загальному розмірі 34000 грн., який виник у \~зв`язку з несплатою в добровільному порядку вказаних вище рішень від 10.04.2018. Рішення суду у справі №280/5355/19 набрало законної сили 23.04.2020, 15.06.2020 судом виданий виконавчий лист, строк пред`явлення якого до виконання до 24.07.2020. Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 28.08.2020, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020, у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Запорізькій області про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання відмовлено. 26.08.2021 [PERSON] звернувся до Головного управління ДПС у Запорізькій області із заявою про списання безнадійного податкового боргу позивача в розмірі 34000,00 грн. та звільнення належного йому нерухомого майна з податкової застави, зареєстрованої на підставі акта опису майна №3/08-01-55-08 від 09.10.2019 та рішення про опис майна у податкову заставу №2156/14/08-01-55-05 від 09.10.2019. Позивач посилається, як на підставу для визнання податкової заборгованості безнадійною, на те, що відносно вказаного податкового боргу минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, а тому такий борг має бути списаний з позивача та звільнено майно позивача з податкової застави. Листом від 24.09.2021 №59460/6/08-01-13-01-10 відповідач відмовив позивачу у задоволенні заяви та зазначив, що, зважаючи на наявність у позивача джерел для погашення існуючого податкового боргу, відсутні об`єктивні підстави для списання боргу як безнадійного, а звільнення майна з податкової застави можливе лише за умови погашення податкового боргу в повному обсязі. З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову. Як зазначалось вище та не заперечується сторонами, за позивачем обліковується податковий борг у розмірі 34000,00 грн., який виник \~з 26.05.2018 у зв`язку з несплатою в установлений строк штрафних санкцій, застосованих до позивача на підставі ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Відповідно до ч.5 ст.17 вказаного Закону у разі невиконання суб`єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на \~підставі \~рішення \~суду. Відповідно до п.10 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 790 від 02.06.2003, у разі невиконання суб`єктом підприємницької діяльності рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду. Рішення вважається виконаним і знімається з контролю після одержання відповідної інформації про зарахування суми штрафу до бюджету (п.12 Порядку № 790). Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом. За визначенням в пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України - грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня. Отже нараховані контролюючим органом відповідно до Закону України Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» суми штрафних санкцій у зв`язку з їх несплатою позивачем в установлений строк набули статусу податкового боргу. Відповідно \~до п. 101.1 ст.101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг. Згідно з п. 101.2 ст. 101 ПК України під терміном "безнадійний" розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу (пп.101.2.3). В свою чергу, відповідно до п.102.4 ст.102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним. Виходячи з аналізу наведених норм права, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним. У разі коли контролюючий орган ініціював до стягнення податковий борг до закінчення цього строку давності, цей податковий борг не підпадає під визначення «безнадійного», що зазначене у підпункті 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України (податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом), тому у разі його стягнення за рішенням суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, строк його стягнення може встановлюватись тільки до повного погашення заборгованості або до визнання його безнадійним у випадках, передбачених підпунктами 101.2.1, 101.2.2, 101.2.4, 101.2.5, 101.2.6 пункту 101.2 статті 101 ПК України. В спірному випадку заборгованість зі сплати штрафних санкцій у розмірі 34000 грн. стягнута рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.01.2020 у справі 280/5355/19, яке набрало законної сили, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що згідно з пп. 101.2 ст. 101 ПК України в сукупності із п. 102.4 ст.102 ПК України податковий борг позивача зі сплати цих штрафних санкцій не може визнаватися безнадійним незважаючи на те, що після його нарахування пройшло 1095 днів, адже він стягується за рішенням суду, яке набрало законної сили, і строки стягнення щодо нього встановлюються до повного погашення такого платежу. З приводу доводів позивача, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач пропустив строк пред`явлення виконавчого листа Запорізького окружного адміністративного суду від 15.06.2020 у справі № 280/5355/19 до виконання і у поновленні строку пред`явлення цього виконавчого листа до виконання судом відмовлено, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що вказані обставини ніяким чином не впливають на законодавчо встановлені підстави для \~визнання податкового боргу безнадійним. Є помилковим твердження відповідача, що неможливість примусового виконання рішення суду робить неможливим виконання цього рішення суду взагалі, оскільки це не відповідає принципу обов`язковості судових рішень (ст. 129-1 Конституції України, ст.14 КАС України). Як правильно вказано судом першої інстанції, \~невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, протягом тривалого часу не може бути підставою для звільнення від обов`язку платника податків виконати судове рішення та сплатити суму боргу. Доводами апеляційної скарги не спростовано висновок суду першої інстанції, що зазначений податковий борг не є «безнадійним», і відповідно, \~відсутні підстави для списання такого боргу контролюючим \~органом. Виходячи з наведеного, \~суд апеляційної інстанції також погоджується з судом першої інстанції, що вимоги позивача про зобов`язання Головного управління ДПС у Запорізькій області виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис щодо встановлення обтяження №33652621 від 11.10.2019 згідно з актом опису майна №3/08- 01-55-08 від 09.10.2019 та рішення про опис майна у податкову заставу №2156/14/08- 01-55-05 від 09.10.2019 задоволенню не підлягають як похідні. Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Передбачені\~ ст. 317 КАС України\~ підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Результат розгляду: denied