Рішення адміністративного суду від 2022-06-16 00:00:00+03

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив: а) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не нарахування та невиплати [PERSON] компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії; б) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити [PERSON] компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії за період з січня 2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, із загальної суми заборгованості 108231,56 грн, яка визначається відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строку їх виплати», «Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач протиправно, в порушення вимог Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» не виплатив позивачу компенсацію втрати частини доходу, внаслідок несвоєчасної виплати пенсії, яка була нарахована позивачу на виконання рішення суду. Рішенням від 12 жовтня 2021 року Львівський окружний адміністративний суд позов задовольнив частково. Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не нарахування та невиплати [PERSON] компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 по 06.08.2019, по місяць фактичної виплати заборгованості - березень 2021 року, з врахуванням суми заборгованості 35456,57 грн, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016; ЄДРПОУ 13814885) нарахувати та виплатити [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ; РНОКП [NUMBER] ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 по 06.08.2019, по місяць фактичної виплати заборгованості - березень 2021 року, з врахуванням суми заборгованості 35456,57 грн, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159. В задоволенні інших позовних вимог відмовив. Також суд стягнув з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь [PERSON] судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп. Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тим обставинам, що виплата \~донарахованих на виконання судових рішень сум може бути здійснена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України, та не залежить від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Водночас відповідно до норм Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Звертає увагу суду на наявність визначення «з вини органу». Поряд з цим наявність вини в даному випадку відсутні, оскільки, як зазначалося вище, нарахована сума доплати на виконання судового рішення виплачена [PERSON] за рахунок коштів Державного бюджету України на фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами у межах виділених асигнувань. З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до\~ Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»\~ (далі - Закон № 2262-ХІІ). Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 у справі №1.380.2019.001813 (набрало законної сили 06.08.2019) позов [PERSON] \~ до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії - задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження [PERSON] максимального розміру пенсії на рівні 70% від відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії з 01.01.2016; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії [PERSON] у розмірі 80 % від відповідних сум грошового забезпечення відповідно до\~ Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, на підставі\~ постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103\~ та у відповідності до довідки Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про розмір грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) від 12 березня 2018 року № 91-02985, з 01.01.2016. Даним рішенням суд також визнав передчасною вимогу щодо проведення розрахунку та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів, у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії, оскільки виплата донарахованої пенсії ще не відбулася. Внаслідок виконання вищевказаного рішення суду, 21.04.2021 позивачу було виплачено недоплачену пенсію за період за 01.01.2016 по 06.08.2019\~ (до дати набрання законної сили рішенням суду про перерахунок пенсії)\~ в загальній сумі 35456,57 грн, що підтверджується випискою з банківського рахунку, наявною в матеріалах справи. Позивач звертався до відповідача з заявами про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів\~ у зв`язку з несвоєчасним проведенням перерахунку та несвоєчасною виплатою пенсії, на що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області надало відповідь листом від 18.06.2021 року № 7515-6119/Ч-52/8-1300/21 та листом від 06.07.2021 року № 8399-7213/Ч-52/8-1300/21 повідомило про відсутність підстав для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів, зазначивши при цьому, що виплата нарахованих на виконання рішень судів загальної суми коштів здійснюється в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України; виплата нарахованих на виконання рішення суду коштів здійснюється після виділення відповідних коштів з Державного бюджету України. Відповідач також вказав, що взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду. Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що відповідач безпідставно відмовив позивачу в нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходу (пенсії) за період з 01.01.2016 по 06.08.2019, оскільки рішенням суду у справі №1.380.2019.001813 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області визнано винним в неправильному нарахуванні пенсії позивачу, внаслідок чого [PERSON] своєчасно не міг отримувати пенсію в розмірі, на яку мав право відповідно до чинного законодавства, тому Головне\~ \~\~управління Пенсійного фонду України у Львівській області повинне було разом з виплатою донарахованої позивачу пенсії здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходу (пенсії), бо компенсація виплачується в тому місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості (донарахованої пенсії). Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. Спірним питанням у цій справі є правомірність дій відповідача щодо відмови у проведенні нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати частини пенсії. Частиною другою статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», від 09.07.2003 №1058-ІУ, яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом. Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» \~від 19.10.2000 № 2050-III та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001№ 159\~ \~\~(надалі - Порядок № 159). Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. З аналізу наведених вище правових норм слідує, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата). У постановах від 19.09.2019 у справі № 522/9778/16-а, від 17.09.2020 у справі № 300/544/19 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення. Крім того, у постанові від 05.03.2020 у справі № 140/1547/19 Верховний Суд зазначив наступне. «<…> Згідно з положеннями статті 4 Закону №2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Відповідно до статті 6 Закону №2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету. З системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.» Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для відступу від цих правових висновків у справі, що розглядається. Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивачу 21.04.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області було виплачено нараховані доходи (недоотриману пенсію за період з 01.01.2016 по 06.08.2019), а тому, враховуючи вищевикладені висновки Верховного Суду, є підстави для нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів. Колегія суддів відхиляє покликання апелянта на відсутність вини пенсійного органу як однієї з основних підстав для виплати компенсації втрати частини доходів, оскільки рішенням від 27.05.2019 (набрало законної сили 06.08.2019) у справі №1.380.2019.001813 Львівський окружний суд встановив вину Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в неправильному нарахуванні пенсії позивачу, внаслідок чого [PERSON] своєчасно не міг отримувати пенсію в розмірі, на яку мав право відповідно до чинного законодавства. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що не провівши виплату позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, відповідач діяв протиправно, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання пенсійного органу здійснити відповідні нарахування та виплати. З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення. Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до ст. 316 КАС України\~ суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Результат розгляду: denied