Рішення адміністративного суду від 2023-07-20 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо припинення з 01.04.2022 нарахування та виплати доплати до пенсії у сумі 2000,00 грн., передбаченої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", до щомісячного розміру пенсії позивача; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області поновити з 01.04.2022 нарахування та виплату доплати в сумі 2000,00 грн., передбаченої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" до щомісячного розміру пенсії позивача та виплатити суму недоотриманої ним пенсії, яка виникла у зв`язку з припиненням виплати зазначеної доплати до пенсії. - стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн. за рахунок бюджетних відповідача. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01.02.2023 позов залишено без задоволення. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.02.2023 та ухвалити нове судове рішення, щодо заявлених позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає про неправильне застосування судом першої інстанції положень постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та вказав, що збільшення розміру його пенсії після 01.03.2018 року відбулось внаслідок виконання судового рішення від 24.01.2022 по справі №440/17204/21, яким було відновлено порушене право позивача на одержання пенсії у належному розмірі, тому таке збільшення пенсії у контексті спірних відносин не може розцінюватись як збільшення розміру пенсії відповідно до абз. 3 пункту 1 Постанови № 713. Наголошує, що оскільки після 01.03.2018 перерахунок його пенсії з підстав зміни складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії не проводився, то набуте позивачем право на одержання вищевказаної доплати до пенсії у розмірі 2000 гривень не може бути звужено чи скасовано. Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач набув право на державне пенсійне забезпечення та отримує пенсію за вислугу років відповідно до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". З 01.07.2021 відповідач на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 нараховував позивачу щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн, підсумок якої з надбавками складав 5285,04 грн. Разом з цим 05.01.2023 пенсійний орган на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 у справі №440/17204/21 здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 з урахуванням сум грошового забезпечення, визначеного станом на листопад 2019 року, відображених у довідці ДУ ТМО МВС по Полтавській області" №33/37-4/10918 від 22.10.2021. Внаслідок перерахунку основний розмір пенсії позивача з 01.12.2019 склав 8876,81 грн. При цьому, враховуючи ту обставину, що підвищення пенсії перевищило 2000,00 грн, відповідач припинив нарахування та виплату позивачу щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713. Вважаючи необґрунтованими дії пенсійного органу щодо припинення виплати щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн, позивач звернувся до суду з позовом. Відмовляючи в позовних вимогах, суд першої інстанції виходив з того, що правова природа щомісячної доплати, передбаченої Постановою №713, за своєю суттю є компенсаційною, оскільки призначена для зменшення диспропорцій між розмірами пенсій осіб зі складу військовослужбовців, ОВС (міліції), поліцейських, тобто призначена не для всіх, а лише виокремленого кола з числа вказаних осіб, тоді як позивач помилково розцінює цю доплату як новий вид грошового забезпечення. До цієї помилки призводить нерозуміння того, що новий вид грошового забезпечення, у разі його запровадження, надається усім, без будь-яких виключень, особам, що мають відповідний статус військовослужбовця, працівника ОВС (міліції), поліцейського тощо. Про правильність такого висновку суду свідчить зміст преамбули Постанови №713, в якій окреслена мета її прийняття - для поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб. Вказаних обставин Верховний Суд у своїй постанові від 08.11.2022 у справі №420/2473/22 не аналізував, а тому сформульований ним висновок не є релевантним до правовідносин, які складають предмет спору у цій справі. Колегія суддів не погоджується в частині з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав. У відповідності до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України. Конституційний Суд України зазначив, що Основний Закон України закріплює основоположні засади права громадян на соціальний захист і відносить до законодавчого регулювання механізм реалізації цього права (абзац сьомий пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 20 червня 2001 року № 10-рп/2001). Згідно із ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Відповідно до ч. 18 с. 43 Закону № 2262-ХII, у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку. Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45, визначено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством. Таким чином, у разі зміни розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХII, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, пенсія таких осіб підлягає перерахунку. Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави для виплати пенсії переглядаються відповідно до Закону без урахування таких даних. Отже, пенсії можуть бути як перераховані, так і переглянуті. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" (далі - Постанова № 713). У преамбулі Постанови №713 зазначено, що ця постанова прийнята з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб. Пунктом 1 Постанови № 713 установлено з 1 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 року, щомісячну доплату в сумі 2 000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону. Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01.03.2018, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту. У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 грн. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2 000 грн., щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру. Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01.07.2021 року. Судова колегія зазначає, що предметом цього спору є правовідносини щодо наявності підстав для нарахування та виплати позивачу з 01.04.2022 доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713. Обставиною, що виключає обов`язок пенсійного органу виплатити позивачу щомісячну доплату в розмірі 2 000 грн, встановлену Постановою № 713, має бути факт підвищення грошового забезпечення військовослужбовця за відповідною посадою, внаслідок якого (після проведення перерахунку) розмір пенсії особи збільшиться на 2 000 грн. Відповідач посилається на те, що розмір пенсії позивача збільшився фактично більше ніж на 2 000 грн, оскільки пенсійним органом проведений перерахунок пенсії позивача на виконання судового рішення від 24.01.2022 по справі № 440/17204/21. Відмовляючи в позовних вимогах, суд першої інстанції виходив з того, що правова природа щомісячної доплати, передбаченої Постановою №713, за своєю суттю є компенсаційною, оскільки призначена для зменшення диспропорцій між розмірами пенсій осіб зі складу військовослужбовців, ОВС (міліції), поліцейських, тобто призначена не для всіх, а лише виокремленого кола з числа вказаних осіб, тоді як позивач помилково розцінює цю доплату як новий вид грошового забезпечення. До цієї помилки призводить нерозуміння того, що новий вид грошового забезпечення, у разі його запровадження, надається усім, без будь-яких виключень, особам, що мають відповідний статус військовослужбовця, працівника ОВС (міліції), поліцейського тощо. Про правильність такого висновку суду свідчить зміст преамбули Постанови №713, в якій окреслена мета її прийняття - для поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб. Вказаних обставин Верховний Суд у своїй постанові від 08.11.2022 у справі №420/2473/22 не аналізував, а тому сформульований ним висновок не є релевантним до правовідносин, які складають предмет спору у цій справі. Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими, з огляду на наступне. Так, подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді у складі Касаційного адміністративного суду. Відповідно до постанови Верховного Суду від 08 листопада 2022 року у справі №420/2473/22 (п.46) перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 постанови № 713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ, має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення постанови №713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії. Такий же висновок зроблений Верховним Судом в постанові від 02 березня 2023 року в справі №600/870/22-а, від 04 квітня 2023 року у справі №380/25987/21, від 18 квітня 2023 року у справі №560/6528/22, яку апеляційний суд враховує відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України. Колегія суддів, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у вказаних вище постановах, які є обов`язковими для врахування при вирішенні подібних правовідносин, зазначає, що перерахунок пенсії позивача, проведений відповідачем на виконання судового рішення з метою усунення його порушеного права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії. Враховуючи вищезазначене, позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн., відповідно до Постанови № 713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття Постанови № 713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що дії пенсійного органу щодо припинення та відмови [PERSON] відновити з 01.04.2022 виплату щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» є протиправними. Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову. Стосовно розподілу витрат зі сплати судового збору, колегія суддів зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд ухвалить нове рішення, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Колегія суддів зазначає, що [PERSON] понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 992, 40 грн., відповідно до квитанції 7438-4556-5184-9975 від 29.12.2022 та апеляційної скарги 1 488,60 грн., що підтверджується квитанцією 32528798800006278487 від 06.02.2023. Враховуючи, що апеляційна скарга судом задоволена, відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2481,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Результат розгляду: granted