Рішення адміністративного суду від 2022-07-25 00:00:00+03

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив: - визнати протиправними дії відповідача щодо виплати йому не в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно; - зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити на його користь індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно в сумі 76169, 74 грн із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року; -визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 23.04.2019 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3886, 11 грн відповідно до абзацу 4 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078; -зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити на його користь індексацію щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 3886, 11 грн за період з 01.03.2018 по 23.04.2019 включно у загальній сумі 53498, 78 грн відповідно до абзацу 5 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078; -зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення (а.с 1-12). Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року позов задоволений частково: - визнано протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно без застосування місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року; - зобов`язано відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року (з урахуванням раніше виплачених коштів); - визнано протиправними дії відповідача щодо нарахування і виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 23.04.2019 включно без застосування місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення-березень 2018; - зобов`язано відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 23.04.2019 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення-березень 2018 року з урахуванням вимог абзацу 4 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів». У задоволенні іншої частини позову відмовлено (а.с. 69-74). Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В обґрунтування скарги зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до суду. Вважає, що з прийняттям Постанови КМУ № 1013, якою було змінено порядок проведення індексації, тобто з 01.12.2015 і включно до 01.03.2018, посадові оклади військовослужбовців не змінилися. Також вказує на те, що згідно п. 5 Порядку № 1078 (в редакції після 01.12.2015) підстави для нарахування індексації після зміни тарифних окладів 01.03.2018 з урахуванням індексів інфляції, оприлюднених Держстатом, виникли для позивача лише в грудні 2018 року, з огляду на що позивачу нараховано та сплачено відповідачем індексацію за період з 01.12.2018 по 23.04.2019. Дана обставина підтверджується рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28 травня 2020 року в адміністративній справі № 520/4612/2020. Зазначає, що для військовослужбовців, яких прийнято на військову службу у грудні 2015 року, лютому 2016 року обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації має здійснюватись з місяця, наступного за місяцем підвищення посадового окладу за посадою, яку займає військовослужбовець. Оскільки позивача зараховано до списків особового складу військової частини 29.08.2013 станом на 01.01.2008 позивач на військовій службі не перебував, грошове забезпечення військовослужбовця не отримував, тому посадовий оклад його не підвищувався. Крім того, для виплати індексації в січні 2016 року-лютому 2018 року фінансового ресурсу в Міністерстві оборони України не було. Фінансування на виплату індексації не здійснювалось. У частині відмови в позові рішення суду не оскаржено. Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 9 червня 2021 року апеляційну скаргу Військової частини А [NUMBER] задоволено частково, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 у справі за позовом [PERSON] до Військової частини А [NUMBER] про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії скасовано, позов залишено без розгляду (а.с. 113-115). Постановою Верховного Суду від 12 травня 2022 року за касаційною скаргою [PERSON] постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 9 червня 2021 року скасовано, справу направлено до Третього апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду (а.с. 141-149). Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею (суддею-доповідачем) призначено Чумака С.Ю., судді-учасники колегії Чабаненко С.В., Юрко І.В. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2022 року Чумаком С.Ю. прийнято адміністративну справу № 280/9017/20 за апеляційною скаргою Військової частини А [NUMBER] на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року до свого провадження. Призначено справу до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ Згідно з витягом з наказу командира військової частини А [NUMBER] (по стройовій частині) від 23.04.2019 № 91, молодшого сержанта [PERSON] , звільненого з військової служби у запас через службову невідповідність наказом командира військової частини А [NUMBER] від 18.04.2019 № 11-РС, з 23.04.2019 виключено зі списків особового складу частини (а.с. 30). 20 грудня 2019 року позивач звернувся із заявою до відповідача стосовно нарахування і виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 23.04.2019 в сумі 86054, 9 грн, провести перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 23.04.2019, нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів, виплатити компенсацію за невикористані дні відпустки, нарахувати та виплатити середній заробіток з 24.04.2019 по дату повного розрахунку (а.с. 14). Листом від 22.01.2020 № 225/11/52 командир в/ч А [NUMBER] відмовив позивачу у виплаті індексації грошового забезпечення, посилаючись на те, що відповідно телеграми ДФ МОУ від 26.03.2018 № 248/1485 військова частина не має підстав для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення (а.с. 15). Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2020 в справі № 520/4612/2020 адміністративний позов [PERSON] до Військової частини А [NUMBER] про визнання протиправними дії, стягнення суми задоволено. Визнано протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно. Зобов`язано відповідача нарахувати і виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно. У задоволенні іншої частини позову відмовлено. 27.11.2020 відповідачем перераховано на картку позивача 9 736, 88 грн індексації (а.с. 25). В свою чергу позивач вважає, що при розрахунку індексації відповідачем неправильно визначений базовий місяць, а також проведений розрахунок без врахування положень абзацу 4 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення». Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що січень 2008 року та березень 2018 року є місяцами підвищенням тарифних ставок (посадових окладів), а тому відповідно до Порядку № 1078 саме січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року, а березень 2018 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців починаючи з 1 березня 2018 року. Враховуючи, що нарахування та виплата грошового забезпечення та проведення індексації належить до компетенції відповідача, то суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення з урахуванням базового місяця - січня 2008 року за період з 91.12.2015 по 28.02.2018 і базового місяця - березень 2018 року за період з 01.03.2018 по 23.04.2019 з урахуванням вимог абзацу 4 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів». НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. З огляду на те, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року в частині відмови у задоволенні позову не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає законність і обґрунтованість такого рішення в частині задоволених позовних вимог. Вимоги апеляційної скарги стосовно пропуску строку звернення до суду позивачем не підлягають розгляду, оскільки дане питання вже вирішено Постановою Верховного Суду від 12 травня 2022 року. Стосовно виплати індексації грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року суд зазначає таке. Згідно з ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону. Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1282-ХІІ) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ встановлено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (з 01.01.2016 103 відсотка). Відповідно до ст. 5 Закону № 1282-ХІІ підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік. Частиною 2 статті 6 цього ж Закону встановлено, що Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 9 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів. Індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно з ст. 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (стаття 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії"). Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок № 1078). Відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (з 01.01.2016 - 103 відсотки). Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Згідно з пунктом 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік. Отже, приписами наведених нормативно-правових актів встановлено, що на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації. На час призову позивача на військову службу у серпні 2013 року був чинним абзац 3 п. 10-1 Порядку № 1078, за правилами якого обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу. Тому первісно з серпня 2013 року відповідач мав право встановити базовим саме цей місяць. Разом з тим, Постановою КМУ від 09.12.2015 № 1013 викладено в новій редакції пункт 10-2 Порядку № 1078, якою в тому числі внесено зміни: поширено його положення для новоприйнятих працівників, та зазначено про застосування з 1 грудня 2015 року: «Для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник». При цьому, загальне правило визначення базового місяця для нарахування індексації встановлено у п. 5 Порядку № 1078: «У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення». Відповідно до пункту 14 цього Порядку роз`яснення щодо його застосування надає Мінсоцполітики. Мінсоцполітики в листі від 28.04.2016 № 201/10/1.37-16 надало роз`яснення щодо індексації заробітної плати, яке полягає в такому: «…обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації починаючи з грудня 2015 року здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник». Тобто, з 1 грудня 2015 року змінились правила визначення базового місяця для новоприбулих працівників, в т.ч. і військовослужбовців, і Порядок № 1078 з вказаної дати більше не містив правила, що таким базовим місяцем є місяць прийняття особи на роботу (у спірних правовідносинах - місяць призову на військову службу). Єдиним правилом визначення базового місяця стало таке - базовим для нарахування індексації є місяць підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник (військовослужбовець). Іншого правила з 1 грудня 2015 року чинне законодавство не містило. Враховуючи викладене та наведені у листі роз`яснення, для особи, яка проходила службу з серпня 2013 року, обчислення індексу споживчих цін з 1 грудня 2015 року мало здійснюватися з місяця підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає така особа. Проте, схема посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України була затверджена Постановою КМУ від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності з 1 січня 2008 року. Листом Міністерства соціальної політики України від 29 грудня 2017 року № 122/0/66-17 підтверджено, що посадові оклади військовослужбовців в останнє підвищувались в січні 2008 року. Лише після прийняття Постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року. За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та доводами позивача щодо січня 2008 року, як базового місяця для нарахування індексації відповідно до Порядку № 1078, оскільки в період з 1 січня 2008 року по 1 березня 2018 року встановлено незмінність посадових окладів військовослужбовців. Підвищення тарифних ставок (окладів) після 1 січня 2008 року, в тому числі в період перебування позивача на службі, що є підставою для встановлення іншого базового місяця при проведенні індексації, не відбувалося. Тобто, січень 2008 року є місяцем підвищенням тарифних ставок (посадових окладів), а тому відповідно до Порядку № 1078 саме січень 2008 року став базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців з 1 грудня 2015 року після набуття чинності зазначеними вище змінами до Порядку № 1078. Наданим відповідачем розрахунком підтверджено виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно без застосування місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року. Враховуючи, що нарахування, виплата грошового забезпечення та проведення індексації належить до компетенції відповідача, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення позивачу за спірний період з урахуванням базового місяця - січня 2008 року. Стосовно виплати індексації грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року по 23 квітня 2019 року суд зазначає таке. Відповідно до абзаців 3-6 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку. Задовольняючи позов у цій частині, суд першої інстанції застосував правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 23 квітня 2020 року у справі № 816/1728/16, зазначивши, що «фіксована сума індексації виплачується до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення заробітної плати перевищить фіксовану суму індексації». Разом з тим, колегія суддів вважає, що вказаний висновок Верховного Суду не підлягає застосуванню в цій справі, оскільки, по-перше, він викладений у справі за позовом Фізичної особи-підприємця до управління Держпраці про скасування постанови про накладення штрафу, тобто у справі зовсім з іншим предметом спору, по-друге, зазначений висновок не ґрунтується на нормах Порядку № 1078, який такого поняття як «фіксована сума індексації» не містить взагалі, а норми п. 4 та 5 цього Порядку також не містять і норм, що після підвищення посадових окладів і відповідно визначення нового базового місяця індексація грошового забезпечення нараховується і виплачується в розмірі не менше ніж якась фіксована сума індексації, розрахована за попередній до підвищення окладів місяць, як помилково вважає позивач. Як зазначалось вище, Порядок № 1078 у цьому випадку містить чітке правило, що «сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків». 30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704, якою, зокрема затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, додаткові види грошового забезпечення та розміри надбавки за вислугу років, у тому числі військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу. Ця постанова набрала чинності з 1 березня 2018 року. Отже, базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача у зв`язку із прийняттям Постанови № 704 є березень 2018 року, оскільки саме в цьому місяці відбулося підвищення розміру грошового забезпечення, за посадою, яку займав позивач. Починаючи з квітня 2018 року для проведення подальшої індексації індекс споживчих цін розраховується наростаючим підсумком до перевищення порогу інфляції. У березні-листопаді 2018 року підстави для індексації грошового забезпечення були відсутні, оскільки за даними Держкомстату України офіційна публікація індексу споживчих цін, який перевищив 103%, відбулась у листопаді 2018 року (обчислений наростаючим підсумком з квітня (наступний місяць після підвищення тарифів) по жовтень 2018 року), що за приписами п. 1-1 Порядку № 1078 є підставою для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу з грудня 2018 року. У грудні 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 1921 грн, у зв`язку з чим індексації підлягало грошове забезпечення в саме в цьому розмірі. Сума, що перевищує цю межу, не індексується, оскільки грошове забезпечення індексується у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. (п. 4 Порядку № 1078) При цьому, з наданого позивачем розрахунку індексації судом встановлено, що у грудні 2018 року - квітні 2019 року індексація грошового забезпечення позивачу виплачена з додержанням приписів абзацу 6 п. 5 Порядку № 1078 щодо додавання до визначеної суми індексації суми індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку. Так, у грудні 2018 року коефіцієнт приросту індексу споживчих цін для проведення індексації склав 3,7%, у березні 2019 року - 7% (а.с. 18-21). З цього приводу колегія суддів ще раз зауважує, що позивач помилково тлумачить положення абзацу 6 п. 5 Порядку № 1078, вважаючи, що у відповідному місяці до визначеної раніше суми індексації повинна додаватися не сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, а якась фіксована сума, розрахована за наслідками індексації грошового забезпечення в період з січня 2008 року по лютий 2018 року. Разом з тим, за приписами зазначених вище положень Порядку № 1078 підвищення грошового забезпечення та визначення як наслідок нового базового місяця фактично обнуляють всі раніше нараховані з наростаючим підсумком коефіцієнти та суми індексації за попередній період до підвищення тарифних ставок (окладів) і жодна фіксована сума до нового періоду обчислення індексації після такого підвищення і визначення нового базового місяця не переходять. Як зазначено судом вище, після визначення нового базового місяця індексація грошового забезпечення повинна обраховуватись заново з місяця, наступного за місяцем підвищення грошових доходів. (абзац 2 п. 5 Порядку № 1078), а тому перенесення з попередніх періодів нарахування індексації якоїсь фіксованої суми та її виплата після підвищення грошових доходів та визначення нового базового місяця суперечить зазначеним положенням Порядку № 1078. Отже, індексація грошового забезпечення відповідачем за період з березня 2018 року по квітень 2019 року виплачена позивачу в правильному розмірі з урахуванням усіх приписів Порядку № 1078. Враховуючи вказане вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про задоволення позову в частині визнання протиправними дії відповідача щодо нарахування і виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 23.04.2019 включно без застосування місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення-березень 2018 і зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 23.04.2019 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - березень 2018 року з урахуванням вимог абзацу 4 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів». ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ За таких обставин, враховуючи наведені норми законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - частковому скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні скасованої частини вимог. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial