Рішення адміністративного суду від 2022-11-01 00:00:00+02

У липні 2022 року [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Головного управління Національної поліції у Черкаській області, начальника сектору ювенальної поліції Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області Савонік Т.М., в якому просив: - скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ № 490183, винесену начальником СЮП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області Савопік Т.М. про накладення на [PERSON] [INFO] , адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136,00 грн. - закрити відповідно [PERSON] [INFO] , провадження по справі про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136,00 грн. на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КПАП України, за відсутності в його діях складу правопорушення. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що обставини справи зазначені поліцейським в постанові є сфабрикованими та не відповідають дійсності, вважає дії працівника поліції, який виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення №490183 не законними. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. Приймаючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що постанова від 16.07.2022 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 180 КУпАП є законною та обґрунтованою, винесена уповноваженою на те особою з урахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні підстави для її скасування. Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Відповідач скористався своїм правом на подачу відзиву, в якому заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін. Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, через те, що сторони у судове засідання не з`явилися хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, а відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідно до постанови начальника сектору ювенальної поліції Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції Савонік Т.М. від 16.07.2022 року серії ГАБІ № 490183 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 180 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 136 грн. Відповідно до вищевказаної постанови, 16.07.2022 року о 14:30 за місцем проживання в [ADDRESS] гр. [PERSON] пригостив неповнолітню [PERSON] , [INFO] алкогольним напоєм, внаслідок чого неповнолітня [PERSON] сп`яніла. Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними. Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.180 КУпАП доведення неповнолітнього до стану сп`яніння батьками неповнолітнього, особами, які їх замінюють, або іншими особами - тягне за собою накладення штрафу від шести до восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 180 КУпАП, полягає у доведенні неповнолітнього до стану сп`яніння батьками неповнолітнього, особами, які їх замінюють, або іншими особами. Неповнолітніми вважаються громадяни віком до 18 років. Доведення неповнолітнього до стану сп`яніння це активні дії (безпосереднє розливання, пригощання) чи бездіяльність (не реагування на активні дії інших осіб) сторонніх осіб, наслідком яких стало його сп`яніння. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків, характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Суб`єктами правопорушення можуть бути батьки неповнолітнього, особи, які їх замінюють, або інші особи, яким виповнилося 18 років. Слід зазначити, що Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року передбачений Порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення. Згідно розділу IV цієї Інструкції, розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюють уповноважені посадові особи органів поліції відповідно до статті 222 КУпАП. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55,56,59,63Конституції України. Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Отже, колегія суддів зазначає, що особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення, зобов`язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким відповідно до статті 9 КУпАП є протиправна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: denied