Рішення адміністративного суду від 2022-06-22 00:00:00+03

У січні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління Служби безпеки України в Закарпатській області (далі - Управління), в якому просив: визнати протиправними дії Управління, які полягають у відмові визначити розмір посадового окладу та окладу за військовим званням позивачу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом на 01.01.2020, на відповідні тарифні коефіцієнти, і подати до ГУ ПФУ в Закарпатській області (далі - ГУПФ) довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з відображенням у ній щомісячних основних і додаткових видів грошового забезпечення в установлених розмірах станом на 30.01.2020; визнати протиправними дії Управління, які полягають у відмові визначити розмір посадового окладу та окладу за військовим званням позивачу, шляхом множення розмірів прожиткових мінімумів, встановлених законом на 01.01.2021 та на 01.01.2022, на відповідні тарифні коефіцієнти, і подати до ГУПФ відповідні довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з відображенням у них щомісячних основних і додаткових видів грошового забезпечення в установлених розмірах станом на 01.01.2021та на 01.01.2022; зобов`язати Управління виготовити та подати до ГУПФ довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 30.01.2020 з відображенням у ній розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт та інших щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення в установлених розмірах, для перерахунку та виплати основного розміру пенсії позивача з 01.02.2020 відповідно до вимог пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704), статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ), статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ); зобов`язати Управління виготовити та подати до ГУПФ довідки про розміри грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2021 та на 01.01.2022 з відображенням у них розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом на 01.01.2021 та на 01.01.2022, на відповідні тарифні коефіцієнти, та інших щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення в установлених розмірах, для перерахунку та виплати основного розміру пенсії позивача з 01.01.2021 та з 01.01.2022 відповідно до вимог пункту 4 Постанови № 704, статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, статті 9 Закону № 2011-ХІІ. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21березня2022 року позов задоволено повністю. Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. В доводах апеляційної скарги вказує, що з 01.03.2018 грошове забезпечення військовослужбовців не підвищувалось, а КМУ не приймав інших рішень щодо перерахунку пенсій військовослужбовцям. Відтак, у відповідача відсутні правові підстави для видачі та подання до ГУПФ довідок про розміри грошового забезпечення позивача станом на 30.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 для здійснення відповідного перерахунку пенсії. Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами. Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з 29.01.2020 - дня набрання чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 (далі - Постанова суду) - у позивача виникли правові підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт. Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, з таких міркувань. Апеляційним судом, з врахуванням встановленого судом першої інстанції, встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач перебуває на обліку в ГУПФ та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ. Наведене підтверджується пенсійним посвідченням від 12.10.2013 № [NUMBER] , серія [NUMBER] (а.с.20). 02.12.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив виготовити та направити до ГУПФ довідки про грошове забезпечення позивача станом на 30.01.2020, 01.01.2021 та 01.10.2022 з метою проведення перерахунку пенсії позивачу із зазначених дат, При цьому, оклади по посаді та військовому званню позивач просив нараховувати шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт (а.с.21-23). Листом від 05.01.2022 № 58/21/Р-382/21/25 позивача повідомлено про відсутність правових підстав для видання та направлення до ГУПФ довідок про розміри грошового забезпечення позивача станом на 30.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 для здійснення відповідного перерахунку пенсії, оскільки пунктом 4 Постанови № 704 регламентовано, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт (а.с.24). Вважаючи дії відповідача щодо відмови у підготовці та наданні до ГУПФ довідок про розмір грошового забезпечення станом на 30.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду. Статтею 9 Закону №2011-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Згідно із частиною другою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону №2011-ХІІ). Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, є Закон №2262-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), відповідно до якого держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист. Відповідно до вимог статті 63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Пунктом 1 Постанови 704, з-поміж іншого, затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Служби безпеки згідно з додатком 4; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14; додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу в розмірах згідно з додатком 15; розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу згідно з додатком 16. Пунктом 4 Постанови № 704 регламентовано, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Наведена редакція Постанови № 704 діяла до 24.02.2018, оскільки пунктом 6 постанови КМУ від 21.02.2018 № 103«Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103) (що набрала чинності 24.02.2018) до Постанови № 704 внесено зміни, що мало своїм наслідком викладення пункту 4 Постанови № 704 у новій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14». Таким чином, на момент набрання чинності Постановою № 704 (01.03.2018) пункт 4 зазначеної постанови був викладений у редакції згідно з пунктом 6 Постанови № 103, зміст якої наведено вище. З огляду на викладене, Постановою № 704 (з урахуванням змін, внесених Постановою № 103) визначено, що розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується. Проте, Постановою суду визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови № 103, яким було внесено зміни до пункту 4 Постанови № 704. На підставі викладеного, суд першої інстанції підтримав доводи позивача, що починаючи з 29.01.2020 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями для обчислення розміру перерахованих пенсій відповідно до Постанови № 103 повинні визначатися у редакції пункту 4 Постанови № 704, чинному на момент її прийняття, а саме - шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Однак, такі доводи суд апеляційної інстанції вважає помилковими з огляду на таке. Так, скасування пункту 6 Постанови № 103 не впливає на порядок та процедуру проведення перерахунку розмірів посадового окладу позивача та не може слугувати підставою для видачі та подання відповідачем до ГУПФ довідок про розмір грошового забезпечення позивача станом на 30.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022, оскільки Постанова суду не створює підстав для здійснення відповідного перерахунку пенсії. Постановою КМУ від 13.02.2008 № 45 затверджено «Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин). Пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-XII, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України (пункт 1 Порядку). Звідси, можна зробити висновок про те, що право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною розміру грошового забезпечення виникає виключно у зв`язку з прийняттям рішенням КМУ про перерахунок такої пенсії конкретно визначеній категорії пенсіонерів, що має наслідком застосування відповідної процедури, передбаченої, зокрема, пунктом 3 Порядку, згідно з якою на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Між тим, іншого рішення, окрім як Постанови № 103, КМУ не приймав. Також КМУ не було прийнято ані змін до Порядку, ані інших рішень щодо перерахунку таких пенсій, тому сама по собі Постанова суду такою підставою бути не може. Слід звернути увагу й на те, що на час розгляду даної справи суду не надано жодних доказів здійснення зміни, а саме: збільшення з 29.01.2020 посадових окладів або інших складових грошового забезпечення за посадою, яку позивач обіймав на момент звільнення з військової служби, у зв`язку з набранням законної сили Постановою суду. Відтак, відсутні передбачені законом підстави для видачі позивачу нових довідок для здійснення перерахунку пенсії станом на 30.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022. З огляду на це, апеляційний суд вважає доречними відповідні аргументи апелянта в цій частині. Поміж тим, суд апеляційної інстанції вважає за доцільне звернути увагу на таке. 01.01.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 1774-VIII) пунктом 3 розділу ІІ якого встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року. За приписами частини третьої статті 7 КАС у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України. Таким чином, під час розв`язання правової колізії між нормами пункту 3 розділу ІІ Закону № 1774-VІІІ та пункту 4 Постанови № 704, у редакції до внесення змін Постановою № 103, та додатків 1, 12, 13, 14 Постанови №704, перевагу належить віддати положенням закону - як акту права вищої юридичної сили. При цьому, судом апеляційної інстанції враховуються висновки Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах, які викладені у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме: пункту 3 розділу ІІ Закону № 1774-VІІІ, згідно з якими: за загальним правилом дії норм права у часі, у зв`язку з набранням чинності Законом № 1774-VІІІ, яким установлено розрахункову величину для визначення посадових окладів, заробітної плати працівників та інших виплат і заборонено застосовувати мінімальну заробітну плату після набрання чинності цим Законом, положення статті 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо обчислення щомісячної грошової допомоги у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають. Враховуючи те, що норма пункту 3 розділу ІІ Закону № 1774-VІІІ не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення пункту 4 Постанови № 704, у редакції до внесення змін Постановою № 103, а також додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704, апеляційний суд вважає, що розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується. За таких обставин, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги відповідача є підставними і обґрунтованими та спростовують висновки суду першої інстанції. Враховуючи викладене, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, відтак оскаржуване рішення суду відповідно до вимог статті 317 КАС підлягає скасуванню з одночасним прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову з наведених вище підстав.

Результат розгляду: denied