Рішення адміністративного суду від 2022-10-06 00:00:00+03

в листопаді 2021 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Профметал-1", звернулось в суд з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, Державної податкової служби України (відповідачів), в якому просило: - визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області від 12.09.2019 № 1279448/43083640 про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 27.08.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних; - зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 4 від 27.08.2019, яка подана ТОВ «Профметал-1»; - визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області від 02.10.2019 № 1295790/43083640 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 02.09.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних; - зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 02.09.2019, яка подана ТОВ «Профметал-1»; - визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області від 10.10.2019 № 1304639/43083640 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 02.09.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних; - зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 02.09.2019, яка подана ТОВ «Профметал-1»; - визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області від 09.09.2019 № 1271557/43083640 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 05.08.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних; - зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 05.08.2019, яка подана ТОВ «Профметал-1»; - визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області від 09.09.2019 № 1271558/43083640 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 13.08.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних; - зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 13.08.2019 , яка подана ТОВ «Профметал-1»; - визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області від 09.09.2019 № 1271559/43083640 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 15.08.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних; - зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №3 від 15.08.2019, яка подана ТОВ «Профметал-1»; - визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області від 12.09.2019 № 1279449/43083640 про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 28.08.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних; - зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 5 від 28.08.2019, яка подана ТОВ «Профметал-1». Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 22.03.2022 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що зважаючи на наявність у позивача, передбачених чинним законодавством України, документів, які свідчать про реальність проведення господарських операцій \~\~за результатами яких було складено податкові накладні №4 від 27.08.2019, №1 від 02.09.2019, №2 від 02.09.2019, №1 від 05.08.2019, №2 від 13.08.2019, №3 від 15.08.2019, №5 від 28.08.2019, та на те, що необхідні документи були надані позивачем контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації оскаржуваних податкових накладних. Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити. Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної є первісною по відношенню до рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, тому зупинення реєстрації відбувається автоматично системою Моніторингу, яка перевіряє податкову накладну, направлену на реєстрацію, на предмет відповідності критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій. На етапі направлення податкової накладної на реєстрацію в ЄРПН не передбачається надання будь-яких інших документів, пояснень, окрім власне самої податкової накладної. Контролюючий орган не може наперед знати, які саме документи наявні у платника податку, адже перелік документів, що супроводжують ту чи іншу господарську операцію, може змінюватися залежно від її особливостей. Вважає, що жодною нормою не встановлено обов`язок фіскального органу зазначати в квитанції конкретний перелік документів, а лише пропозицію платнику податків щодо надання документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, оскільки контролюючий орган не може наперед знати, які саме документи наявні у платника податку, адже перелік документів, що супроводжують ту чи іншу господарську операцію, може змінюватися залежно від її особливостей. У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що на адресу відповідача було направлено відповідні пояснення та копії \~первинних документів, які належно підтверджують факт здійснення господарської операції на підставі якої складено податкові накладні №4 від 27.08.2019, №1 від 02.09.2019, №2 від 02.09.2019, №1 від 05.08.2019, №2 від 13.08.2019, №3 від 15.08.2019, №5 від 28.08.2019. Згідно з положеннями ч. 3\~ ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства\~ України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження. Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем складено податкові накладні №4 від 27.08.2019, №1 від 02.09.2019, №2 від 02.09.2019, №1 від 05.08.2019, №2 від 13.08.2019, №3 від 15.08.2019, №5 від 28.08.2019 та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних. Рішеннями від 12.09.2019 № 1279448/43083640, від 02.10.2019 № 1295790/43083640, від 10.10.2019 № 1304639/43083640, від 09.09.2019 № 1271557/43083640, від 09.09.2019 № 1271558/43083640, від 09.09.2019 № 1271559/43083640, від 12.09.2019 № 1279449/43083640, Головне управління ДПС у Хмельницькій області відмовило позивачу у реєстрації податкових накладних №4 від 27.08.2019, №1 від 02.09.2019, №2 від 02.09.2019, №1 від 05.08.2019, №2 від 13.08.2019, №3 від 15.08.2019, №5 від 28.08.2019. Підставою для відмови у реєстрації податкової накладної №4 від 27.08.2019 слугувало те, що платником податків не надано документів, а саме: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них, первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків, документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. Крім того, платником податку надано неповний пакет документів. А саме, відсутнє ТТН на перевезення товару від постачальників, розрахункових документів з постачальниками. Підставою для відмови у реєстрації податкової накладної №2 від 02.09.2019 слугувало те, що платником податків не надано розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків. Підставою для відмови у реєстрації податкової накладної №1 від 05.08.2019 слугувало те, що платником податків не надано документів, а саме: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них, первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. Підставою для відмови у реєстрації податкової накладної №2 від 13.08.2019 слугувало те, що платником податків не надано документів, а саме: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них, первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. Підставою для відмови у реєстрації податкової накладної №3 від 15.08.2019 слугувало те, що платником податків не надано документів, а саме: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них, первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. Крім того, відсутнє пояснення щодо проведення робіт по розвантаженню отриманих від ППВП "Каркас" у переробку матеріалів: лист в загальній кількості 6,356 т (Акт передачі-приймання матеріальних цінностей у переробку №1 від 10.08.2019), враховуючи те, що згідно повідомлень про прийняття працівника на роботу - дата початку роботи 3-х працівників та ТОВ "Профметал-1" - 03.09.2019. Відсутня картка рах.361 за серпень 2019, контрагент ППВП "Каркас". Підставою для відмови у реєстрації податкової накладної №5 від 28.08.2019 слугувало те, що платником податків не надано документів, а саме: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них, первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків. Крім того, платником податку надано неповний пакет документів. А саме, відсутнє ТТН на перевезення товару від постачальників, розрахункових документів з постачальниками. Підставою для відмови у реєстрації податкової накладної №1 від 02.09.2019 слугувало те, що платником податків надано копії документів, які складені з порушенням законодавства, а саме: - платником надано картку рахунку 361 за серпень - вересень 2019 з ТОВ Гідроінжиніринг перерахував на рахунок ТОВ "Профметал-1" кошти у сумі 157706,75 грн, при цьому згідно наданого платіжного доручення №392723 від 02.09.2019 платником є ТОВ "Профметал-1", та отримувачем ТОВ Гідроінжиніринг на загальну суму 157706,75 грн. Отже, встановлено невідповідність в наданих документах. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне. Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2\~ст. 2 КАС України. Згідно частин першої, другої та третьої\~статті 242 КАС України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Крім того, ст.\~ 2\~ та ч. 4 ст.\~ 242 КАС України\~встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Частиною другою\~статті 19 Конституції України\~передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. Так, спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України). Згідно пункту 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначає Порядок №1246. Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1. статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1. статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16. статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку № 1246). Відповідно до п.14 Порядку №1246, квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС. Механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів \~\~\~\~\~визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 11.12.2019 №1165 затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 № 1165 (далі - Порядок №1165). Приписами пункту 3 Порядку №1165 Податкові накладні / розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації): 1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, звільненою від оподаткування; 2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку; 3) одночасно виконуються такі умови: загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну / розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 1 млн. гривень; значення показника D, розрахованого згідно з цим підпунктом, становить більше 0,05. Показник D розраховується за такою формулою: D = S/T, де S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю Відповідно до пункту 6 Порядку № 1165 у разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4). У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Як встановлено судом першої інстанції контролюючим органом позивача віднесено до переліку ризикових платників податків на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості платників податку відповідно до Порядку, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1165 від 11 грудня 2019 року. Відповідно до п.1 Критеріїв ризиковості платників податку (додаток 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних), відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС. Судом першої інстанції встановлено, що згідно квитанцій зупинено реєстрацію податкових накладних №4 від 27.08.2019, №1 від 02.09.2019, №2 від 02.09.2019, №1 від 05.08.2019, №2 від 13.08.2019, №3 від 15.08.2019, №5 від 28.08.2019 та зазначено, що відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК №4 від 27.08.2019, №1 від 02.09.2019, №2 від 02.09.2019, №1 від 05.08.2019, №2 від 13.08.2019, №3 від 15.08.2019, №5 від 28.08.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає пп.1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідач зазначає, що обсяг наданих позивачем документів не є достатнім для прийняття комісією рішення про реєстрацію податкових накладних, адже жодною нормою не встановлено обов`язок податкового органу зазначити в квитанції конкретний перелік документів, а лише надати пропозицію щодо надання документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Разом з тим, позивачем на адресу відповідача було направлено відповідні пояснення та копії документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено. Крім того, додано копії первинних документів, які належно підтверджують факт здійснення господарської операції на підставі якої складено податкові накладні №4 від 27.08.2019, №1 від 02.09.2019, №2 від 02.09.2019, №1 від 05.08.2019, №2 від 13.08.2019, №3 від 15.08.2019, №5 від 28.08.2019. Натомість, відповідач спірними рішеннями відмовив позивачу у реєстрації вищевказаних податкових накладних. При цьому, з наявних в матеріалах справи квитанцій надісланих позивачу встановлено, що останні містять вимогу щодо надання пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. Тобто, під час зупинення реєстрації спірних податкових накладних ДПС у Хмельницькій області застосував критерії ризиковості здійснення операцій до податкових накладних, що не відповідає наведеним вище приписам пунктів 6, 7 Порядку №1165 та свідчить про відсутність обґрунтованих підстав для зупинення реєстрації податкових накладних. Зокрема, в оскаржуваних рішеннях відповідач зазначив підставу для відмови в реєстрації податкових накладних іншу, ніж у квитанціях, якими зупинив реєстрацію податкових накладних. Відмовивши у реєстрації податкових накладних, фіскальний орган у квитанціях не зазначав, яких пояснень та документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію цих податкових накладних. Невиконання суб`єктом владних повноважень законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним. Схожа правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.05.2019 по справі №0940/1240/18, від 10.04.2020 у справі №819/330/18 та від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а. Також слід зазначити, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. При цьому здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу. Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 23 жовтня 2018 року по справі №822/1817/18, від 21 травня 2019 року по справі №0940/1240/18. Разом з цим встановлено, що позивачем було надано копії бухгалтерських документів, якими підтверджується законність та реальність господарських операцій. З наданих позивачем документів встановлено, що правочин між позивачем та його контрагентом був належним чином задокументований, оформлений з дотриманням вимог бухгалтерського законодавства та відображено в податковій звітності позивача, а отже є реальним, товарним, оплатним та таким що відбувся в дійсності. Тобто, як вірно зазначено судом першої інстанції, вони були достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних №4 від 27.08.2019, №1 від 02.09.2019, №2 від 02.09.2019, №1 від 05.08.2019, №2 від 13.08.2019, №3 від 15.08.2019, №5 від 28.08.2019, що вказує на протиправність дій податкового органу та є достатньою підставою для визнання протиправними та скасування рішень від 12.09.2019 № 1279448/43083640, від 02.10.2019 № 1295790/43083640, від 10.10.2019 № 1304639/43083640, від 09.09.2019 № 1271557/43083640, від 09.09.2019 № 1271558/43083640, від 09.09.2019 № 1271559/43083640, від 12.09.2019 № 1279449/43083640 про відмову в реєстрації податкових накладних і задоволення позовних вимог у цій частині. Також, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну правову оцінку щодо задоволення позовної вимоги про зобов`язання ДПС України \~внести до єдиного реєстру податкових накладних відомості, щодо реєстрації податкових накладних №4 від 27.08.2019, №1 від 02.09.2019, №2 від 02.09.2019, №1 від 05.08.2019, №2 від 13.08.2019, №3 від 15.08.2019, №5 від 28.08.2019. У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку. Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~315,\~316 КАС України\~суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied