Рішення адміністративного суду від 2022-11-09 00:00:00+02

\~ \~ \~ \~В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває справа за адміністративним позовом [PERSON] до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, в якому позивач просить скасувати постанову серії ЕАР № 6084778 від 27.10.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. \~ \~ \~ \~Позов мотивується тим, що позивач що 27.10.2022 об 21 год. 05 хв., керуючи автомобілем «Toyota Camry» реєстраційний номерний знак [NUMBER] , проїхав перехрестя по вул. Атамана Головатого, 1 в м.Одесі, на заборонений червоний сигнал світлофора, позивач з зазначеним обставинами не згоден, стверджує що правила дорожнього руху не порушував, будь які доказів інспектором надано не було, що і змусило його звернутись з даним позовом до суду. \~ \~ \~ \~Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі, також заявив усне клопотання, про залучення та допит свідка, [PERSON] , який був пасажиром у його транспортному засобі, і знаходився поряд під час обставин викладених у оскаржувальній постанові. \~ \~ \~ \~Представник відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися, правом на відзив або надання пояснень не скористались. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріли справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено: \~ \~ \~ \~Старшим лейтенантом поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Звєряковим Олександром Сергійовичем, 27.10.2022 року об 21 год. 11 хв., за адресою м.Одеса, вул. Балківська, 54/2, було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР № 6084778, відносно\~\~ [PERSON] , який керуючи автомобілем\~«Toyota\~Camry»\~реєстраційний номерний\~знак [NUMBER] ,\~проїхав перехрестя\~на заборонений\~червоний сигнал\~світлофора,\~чим порушив\~п.8.7.3.е.\~ПДР \~Порушення проїзду\~на заборонений\~червоний сигнал,\~або миготливий,\~або два\~червоних миготливих\~сигнали заборони\~руху,\~на підставі\~чого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. \~ \~ \~ \~Частиною 1 статті 2\~КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. \~ \~ \~ \~Пунктом 1 частини 1 статті 20\~КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями ст. 9, 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними. суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1,2 ст. 286 КАС України, Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. \~ \~ \~ \~Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. \~ \~ \~ \~Частиною 5 ст.14\~Закону України\~«Про дорожній\~рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. \~ \~ \~ \~Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України\~«Про дорожній\~рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. \~ \~ \~ \~Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 8.7.3 «е» Правил червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні 09.11.2022 року, Судом було задоволено усне клопотання позивача щодо залучення та допиту свідка [PERSON] . \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] , надав пояснення суду, і зазначив що рухався разом з [PERSON] , на його транспортному засобі «Toyota Camry» реєстраційний номерний знак [NUMBER] , після проїзду перехрестя по вул. Атамана Головатого, 1 в м.Одесі, їх автомобіль було зупинено працівниками патрульної поліції, які повідомили що водій порушив правила дорожнього руху, а саме здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора, свідок [PERSON] , бачив що вони виїхали на перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофора, також зазначив що [PERSON] , під час проїзду перехрестя не було спричинено перешкод або аварійної ситуації іншим учасникам дорожнього руху, і позивачу необхідно було завершити маневр, щоб не застосовувати екстрене гальмування, та не зупинитись посеред перехрестя, перекривши його. \~ \~ \~ \~На питання суду чим визначена його обізнаність у правилах дорожнього руху, свідок [PERSON] , пояснив що являється досвідченим водієм з багаторічним стажем водіння, і завжди відстежує дорожню обстановку, навіть як пасажир. \~ \~ \~ \~За приписами пункту 8.10 Правил дорожнього руху у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. \~ \~ \~ \~Як видно з матеріалів справи, відносно позивача застосовано адміністративне стягнення за те, що останній, керуючи транспортним засобом, проїхав регульоване перехрестя на червоний сигнал світлофору. \~ \~ \~ \~У свою чергу пункт 8.11 Правил дорожнього руху водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Крім цього позивач посилається на те, що інспектором патрульної поліції не було надано доказів беззаперечних доказів порушення ним правил дорожнього руху. \~ \~ \~ \~Згідно ст.251\~КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. \~ \~ \~ \~Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. \~ \~ \~ \~Зазначені положення повністю відповідають і вимогам п.9 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», які вказують, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. \~ \~ \~ \~За змістом зазначених норм, поліцейський не був зобов`язаний складати протокол про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] , разом з тим, він мав право це зробити з урахуванням того, що особа заперечувала факт вчинення правопорушень та для збереження доказів правопорушень, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до ст.251\~КУпАП міг бути доказом вчинення правопорушень із зазначенням тих матеріалів, що до нього додаються (рапорт, пояснення, фотофіксація, цифровий носій відеозапису, тощо), однак такі докази зібрані не були. \~ \~ \~ \~Зважаючи на те, що відповідачем не надано суду заперечень проти позову та доказів, що їх підтверджують, суд приходить до висновку, що жодним доказом наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122\~КУпАП в діях позивача встановлена не була. \~ \~ \~ \~Отже, відповідачем при виявлені правопорушення, фіксації правопорушення, формуванні доказової бази (матеріалів справи), розгляду справи про адміністративне правопорушення не дотримано вимог ст.258 КУпАП, оскільки після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення. \~ \~ \~ \~Водночас, в судовому засіданні встановлено, відповідно до пояснень свідка [PERSON] , твердження позивача на заперечення факту порушення ним вимог ПДР України заслуговують на увагу, як і твердження того що постанова є незаконною, оскільки не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутністю достатніх доказів вини позивача. \~ \~ \~ \~Окрім того, у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276\~КУпАП Конституційний суд України в своєму рішенні від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 зазначив, що провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. \~ \~ \~ \~Також Суд у наведеному Рішенні аналізує можливість притягнення особи до відповідальності у так званому скороченому провадженні. При цьому Суд вказує, що скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. \~ \~ \~ \~Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу. \~ \~ \~ \~Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень розгляду у скороченому провадженні не підлягають та навіть у випадку, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, стадія фіксації адміністративного правопорушення та формування матеріалів справи є обов`язковою і має передувати такому розгляду справи. \~ \~ \~ \~Пунктом 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~23\~грудня 2005\~року №14\~«Про практику\~застосування судами\~України законодавства\~по справах\~про деякі\~злочини проти\~безпеки дорожнього\~руху і\~експлуатації транспорту,\~а також\~про адміністративні\~правопорушення на\~транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідали вимогам, передбаченим ст.283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи. \~ \~ \~ \~Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №537/2088/17, де вказано, що правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1, 4 ст.73\~КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. \~ \~ \~ \~Частиною 2 ст.77\~КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. \~ \~ \~ \~Відповідачем правомірність свого рішення не доведено. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведене, суд вважає висновки поліцейського про порушення позивачем ПДР припущеннями та такими, що не підтверджені фактичними даними для доказування вини особи, оскільки обставини з якими закон пов`язує настання даних подій відповідачем не доведені. \~ \~ \~ \~Приписами ст.129\~Конституції України передбачено, що норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 року Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. \~ \~ \~ \~В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохін проти України» від 15.02.2013). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.245\~КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст.252\~КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: granted