Рішення адміністративного суду від 2022-11-01 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: - визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС України у Чернігівській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника № 16564 від 04.02.2020; - визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС України у Чернігівській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника № 86188 від 08.09.2020; - зобов`язати Головне управління ДПС у Чернігівській області виключити Приватне підприємство «Еверест» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку; - визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Чернігівській області: № 1958623/31480476 від 23.09.2020; № 1958621/31480476 від 23.09.2020; № 1958622/31480476 від 23.09.2020; № 1962869/31480476 від 24.09.2020; № 1948697/31480476 від 21.09.2020; № 1945150/31480476 від 18.09.2020; № 1945151/31480476 від 18.09.2020; № 1949852/31480476 від 21.09.2020; № 1928748/31480476 від 14.09.2020; № 1928749/31480476 від 14.09.2020; № 1941031/31480476 від 17.09.2020; № 1924737/31480476 від 11.09.2020; № 1925330/31480476 від 11.09.2020; № 1977572/31480476 від 29.09.2020; № 1958620/31480476 від 23.09.2020; № 1948699/31480476 від 21.09.2020; № 2028506/31480476 від 12.10.2020; № 2014263/31480476 від 07.10.2020; № 1977571/31480476 від 29.09.2020; № 2014264/31480476 від 07.10.2020; № 2014293/31480476 від 07.10.2020; № 2014287/31480476 від 07.10.2020; № 2040634/31480476 від 16.10.2020; № 2040635/31480476 від 16.10.2020; № 2045388/31480476 від 19.10.2020; № 1995693/31480476 від 02.10.2020; № 1995691/31480476 від 02.10.2020; № 1995690/31480476 від 02.10.2020; № 1995692/31480476 від 02.10.2020; № 2028507/31480476 від 12.10.2020; № 2032491/31480476 від 13.10.2020; № 2032490/31480476 від 13.10.2020; № 1924740/31480476 від 11.09.2020; № 1925329/31480476 від 11.09.2020; № 1972234/31480476 від 28.09.2020; № 2217755/31480476 від 09.12.2020; № 2274013/31480476 від 29.12.2020. - зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних: податкову накладну № 31 від 30.04.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 14.05.2020; податкову накладну № 37 від 19.05.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 10.06.2020; податкову накладну № 38 від 19.05.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 10.06.2020; податкову накладну № 42 від 03.06.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 26.06.2020; податкову накладну № 27 від 24.04.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 14.05.2020; податкову накладну № 29 від 28.04.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 14.05.2020; податкову накладну № 33 від 05.05.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 14.05.2020; податкову накладну № 28 від 24.04.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 14.05.2020; податкову накладну № 23 від 14.04.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 30.04.2020; податкову накладну № 25 від 23.04.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 14.05.2020; податкову накладну № 27 від 24.04.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 14.05.2020; податкову накладну № 32 від 05.05.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 14.05.2020; податкову накладну № 5 від 03.02.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 26.02.2020; податкову накладну № 15 від 06.03.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 30.03.2020; податкову накладну № 43 від 03.06.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 26.06.2020; податкову накладну № 36 від 19.05.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 10.06.2020; податкову накладну № 26 від 23.04.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 14.05.2020; податкову накладну № 35 від 15.05.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 29.05.2020; податкову накладну № 40 від 31.05.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 10.06.2020; податкову накладну № 46 від 30.06.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 14.07.2020; податкову накладну № 57 від 31.08.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 11.09.2020; податкову накладну № 58 від 01.09.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 30.09.2020; податкову накладну № 59 від 01.09.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 30.09.2020; податкову накладну № 45 від 25.06.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 14.07.2020; податкову накладну № 48 від 30.06.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 14.07.2020; податкову накладну № 49 від 31.07.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 13.08.2020; податкову накладну № 50 від 31.07.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 13.08.2020; податкову накладну № 55 від 21.08.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 03.09.2020; податкову накладну № 56 від 25.08.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 03.09.2020; податкову накладну № 53 від 12.08.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 27.08.2020; податкову накладну № 41 від 31.05.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 10.06.2020; податкову накладну № 47 від 30.06.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 14.07.2020; податкову накладну № 51 від 31.07.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 13.08.2020; податкову накладну № 4 від 03.02.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 26.02.2020; податкову накладну № 14 від 06.03.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 30.03.2020; податкову накладну № 44 від 03.06.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 26.06.2020; податкову накладну № 44 від 03.06.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 26.06.2020; податкову накладну № 61 від 31.10.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 05.11.2020; податкову накладну № 62 від 30.11.2020, подану Приватним підприємством «Еверест», датою її фактичного отримання 08.12.2020. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.04.2021 позов задоволено. У подальшому, ПП «Еверест» звернулося до суду першої інстанції із заявою, в якій просить: - зобов`язати Головне управління ДПС у Чернігівській області та Державну податкову службу України надати звіт про виконання судового рішення у справі № 620/5038/20 за позовною заявою Приватного підприємства «ЕВЕРЕСТ» до Головного управління ДПС у Чернігівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії; - накласти на керівників Головного управління ДПС у Чернігівській області та Державної податкової служби України штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.07.2022 клопотання ПП «ЕВЕРЕСТ» про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду задоволено: зобов`язано Державну податкову службу України подати, у місячний строк з моменту отримання копії даної ухвали, звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.04.2021 по справі № 620/5038/20. Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що підстави для встановлення судового контролю були відсутні. Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника. Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частин другої, третьої статті 129-1 Конституції України Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. За змістом частин першої-четвертої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України. Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання. Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що суд здійснює контроль за виконанням судових рішень шляхом, зокрема, встановлення строку для подачі звіту про виконання рішення та вирішення у подальшому питання накладення штрафу. При цьому, норми чинного законодавства не визначають стадії, на якій суд має право встановити судовий контроль. Ні частина перша статті 382 КАС, ні пункт 1 частини шостої статті 246 КАС не містять вимог щодо можливості встановлення судового контролю виключно під час винесення судового рішення. Наявність у нормах чинного законодавства механізму примусового виконання судового рішення, а також повноважень суду щодо здійснення контролю за його виконанням шляхом розгляду вимог щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного чи приватного виконавця, не є обставиною, яка унеможливлює здійснення судового контролю у визначений статтею 382 КАС спосіб - шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення. Оскільки за наявних у матеріалах справи документів неможливо достовірно встановити факт виконання відповідачем судового рішення у даній справі, то колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про можливість встановлення судового контролю за його виконанням шляхом встановлення обов`язку подання відповідного звіту. Посилання позивача на те, що встановлення судового контролю є правом, а не обов`язком суду, не свідчить про те, що суд першої інстанції, встановлюючи такий контроль допустив будь-які порушення. Слід також відмітити, що у даному випадку судом виключно встановлений обов`язок з подання звіту про виконання судового рішення. Жодних негативних наслідків такий обов`язок для позивача не створює. При встановленні строку для подання звіту суд виключно досліджує факт виконання або ж невиконання рішення безвідносно до підстав чи певних наявності об`єктивних чи необ`єктивних перешкод у його виконанні. Відповідним причинам, які перешкодили виконати рішення суду може бути надано під час оцінки відповідного звіту, що є на наступною стадією судового контролю Відтак, посилання скаржника на те, що судом не було встановлено зловживань чи наміру відповідача у невиконанні рішення суду, колегія суддів відхиляє, оскільки у даному випадку такі обставини не впливають на вирішення питання встановлення судового контролю. Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення клопотання позивача щодо встановлення строку для подання звіту з виконання судового рішення. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя . Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС. Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Результат розгляду: denied