Рішення адміністративного суду від 2023-07-11 00:00:00+03

Історія справи. 1. [PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до 105 прикордонного загону імені Князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина [NUMBER] ) (далі - Відповідач-1), 24 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова (військова частина [NUMBER] ) (далі - Відповідач-2), в якому просив: - визнати протиправними дії 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого, які полягають у невидачі наказів про виплату додаткової винагороди Позивачу на підставі бойового розпорядження; - зобов`язати 105 прикордонний загін імені князя Володимира Великого скласти та подати до 24 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова списки, передбачені додатками 2 до наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31.03.2022 № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» та від 30.07.2022 № 392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», стосовно [PERSON] ; - визнати протиправними дії 24 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова (Військової частини [NUMBER] ) щодо ненарахування Позивачу додаткової винагороди, як військовослужбовцю, який приймав безпосередню участь у бойових діях або в забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей з липня 2022 року і по грудень 2022 року включно, у розмірі 70000,00 грн щомісячно на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та щодо невиплати вказаної додаткової винагороди; - зобов`язати 24 прикордонний загін імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова (Військова частина [NUMBER] ) нарахувати та виплатити Позивачу додаткову винагороду як військовослужбовцю, який приймав безпосередню участь у бойових діях або у забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей з липня 2022 року і по грудень 2022 року включно, щомісячно на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] зазначив, що з липня 2022 року він приймає безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей, у зв`язку з чим, вважає, що в нього наявне безумовне право на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 у розмірі 70000,00 грн. 2. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року позов задоволено частково: - визнано протиправними дії 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого (військова частина [NUMBER] ), які полягають у нескладенні та неподанні до 24 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова списків, передбачених додатками 2 до наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31.03.2022 № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» та від 09.12.2022 № 628/8/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», стосовно [PERSON] за період з липня по грудень 2022 року включно; - зобов`язано 24 прикордонний загін імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова (військова частина [NUMBER] Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити [PERSON] додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшену до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 18.08.2022, 31.08.2022, з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022. У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено. Ухвалюючи зазначене рішення, суд виходив з того, що [PERSON] приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 18.08.2022, 31.08.2022, з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022. Разом з тим, суд зауважив, що списки, передбачені додатком 2 до наказів № 164-АГ, № 392-АГ, № 628-АГ, щодо Позивача на адресу 24 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова (Військової частини [NUMBER] ) Відповідачем-1 не направлялись. При цьому суд вказав, що недотримання органами Держприкордонслужби вимог наказів № 164-АГ, № 392-АГ та № 628-АГ в частині обміну інформацію про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не може мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, а отже, й не може впливати на його особисті права, у тому числі право на отримання спірної додаткової винагороди. 3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідачі подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову повністю. В обґрунтування заявлених апеляційних вимог Відповідач-1 зазначив, що ним не були направлені списки, передбачені додатком 2 до наказів № 164-АГ, № 392-АГ, щодо Позивача на адресу 24 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова (Військової частини [NUMBER] ), оскільки збільшення додаткової винагороди визначається лише за дні безпосереднього виконання бойових завдань військовослужбовцями ДПСУ з відбиття атак, збройного нападу на об`єкти, які охороняються, звільнення таких об`єктів, у разі їх захоплення, зокрема перебування безпосередньо цих об`єктів під бомбардуванням, артилерійським, ракетним обстрілом. Разом з тим Відповідач-1 у своїй скарзі зазначає, що Позивач не звертався до командування прикордонного загону з рапортом для отримання довідки про безпосередню участь у бойових діях або в забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з липня 2022 року по грудень 2022 року. Також Відповідач-1 зазначає, що до нього ( 105 прикордонного загону) не надходили від прикордонної комендатури швидкого реагування 24 прикордонного загону документи, які б підтверджували прийняття Позивачем безпосередньої участі у бойових діях або в забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Крім того, Відповідач-1 стверджує, що Позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом і що підстави для поновлення такого строку відсутні. Відповідач-2 у своїй апеляційній скарзі стверджує, що Позивачу у період з липня по грудень 2022 року нараховувалася і виплачувалася грошова винагорода в розмірі 30 000,00 грн на місяць, згідно з вимогами чинного законодавства. При цьому, Апелянта зазначає, що в період перебування Позивача у відряджені у військовій частині [NUMBER] ( 105 прикордонний загін) до військової частини [NUMBER] ( 24 прикордонний загін) не надходили списки, передбачені додатком 2 до наказів № 164-АГ, № 392-АГ щодо Позивача із підтвердженням його безпосередньої участі у бойових діях або заходах за липень-грудень 2022 року у складі військової частини [NUMBER] . Водночас Апелянт вказує, що участь Позивача у бойових діях або заходах у вказаний період не підтверджена і у військової частини [NUMBER] не було жодних правових підстав для нарахування і виплати йому додаткової винагороди у збільшеному розмірі. На думку Апелянта (Відповідача-2) у цьому випадку відсутні підстави для задоволення заявлених [PERSON] позовних вимог саме до військової частини [NUMBER] (Відповідача-2). З цих та інших підстав Апелянти вважають, що судом першої інстанції при вирішенні цієї справи було неповно встановлено обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення цієї справи в цілому. 4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2023, 25.05.2023, 09.06.2023 було відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження. 5. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу Відповідача-1 ( 105 прикордонного загону), в якому він просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції. При цьому у своєму відзиві Позивач звертає увагу на те, що його безпосередня участь у бойових діях або заходах, яка надає йому право на додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, підтверджується довідкою, виданої військовою частиною [NUMBER] . Водночас Позивач наголошує, що Відповідач-1 ( 105 прикордонний загін) усупереч вимогам чинного законодавства в період з липня по грудень 2022 року не передавав списки до 24 прикордонного загону для виплати йому спірної винагороди. 6. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. 7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, [PERSON] проходить військову службу у 24 прикордонному загоні імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова (Військова частина [NUMBER] ). Згідно з наказом начальника 24 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова (Військова частина [NUMBER] ) від 07.04.2022 № 5-вв Позивача було направлено у службове відрядження до оперативного угрупування військ « [INFO] » з 07.04.2022. Відповідно до листа 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина [NUMBER] ) № 22/5246-22-Вих від 15.12.2022 [PERSON] виконує завдання в оперативному підпорядкуванні 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина [NUMBER] ). У довідці військової частини [NUMBER] від 10.03.2023 № 12/5204 зазначено, що [PERSON] приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей у періоди з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 18.08.2022, 31.08.2022, з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022. Списки передбачені додатком 2 до наказів № 164-АГ, № 392-АГ щодо Позивача із підтвердженням його безпосередньої участі у бойових діях або заходах за липень-грудень 2022 року у складі військової частини [NUMBER] ( 105 прикордонний загін) Відповідачу-2 ( 24 прикордонний загін) не направлялися. Згідно з інформацією про грошове забезпечення Позивача за 2022 рік, [PERSON] з квітня по грудень 2022 отримував щомісяця винагороду в розмірі 30000,00 грн, передбачену Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Виплата винагороди в розмірі 70000,00 грн Позивачу не здійснювалась. 8. Позивач, вважаючи порушеним своє право на отримання додаткової винагороди в розмірі 70000,00 грн у період з липня по грудень 2022 року, звернулася до суду з цим позовом. 9. Нормативно-правове обґрунтування. Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168) та іншими підзаконними нормативно-правовими актами. Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У ст. 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом. Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності. Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Згідно зі ст. 1-1 Закону № 2011-XII законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування приписано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, від 01.05.2023 № 254/2023 строк дії режиму воєнного стану продовжувався. На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 №1146, яка застосовується з 01.09.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, зокрема, Державної прикордонної служби виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Відповідно до п. 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів. З метою виконання вимог Постанови № 168 та для врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято наказ від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі - Наказ № 392-АГ), пунктом 1 якого передбачено, що військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення (далі - органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. Додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів. Відповідно до п. 4 Наказу №392-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах: 1) бойового наказу (бойового розпорядження); 2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах. Пунктом 5 Наказу №392-АГ передбачено, що для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання і завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі. Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця. У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу. Згідно з п. 11 Наказу № 392-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України. Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу. Виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів). До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу (п. 12 Наказу № 392-АГ). У подальшому 09.12.2022 Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято наказ № 628/8/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі - Наказ №628-АГ), який застосовується з 01.12.2022, пунктом 8 якого передбачено, що інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу Висновки суду апеляційної інстанції. 10. Отже, військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, розмір додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, збільшується до 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. 11. Перевіряючи доводи апеляційних скарг, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до матеріалів справи [PERSON] приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей у періоди з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 18.08.2022, 31.08.2022, з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022. При цьому зазначені обставини підтверджуються довідкою від 10.03.2023 № 12/5204, виданою військовою частиною [NUMBER] (Відповідачем-1). 12. Водночас, як правильно встановлено судом першої інстанції, 105 прикордонним загоном (в/ч [NUMBER] ) списки, передбачені додатком 2 до наказів №392-АГ, № 164-АГ, № 628-АГ, за період з липня по грудень 2022 року на адресу 24 прикордонного загону (в/ч [NUMBER] ) не направлялися. 13. Разом з тим, судова колегія вважає, що недотримання органами Держприкордонслужби вимог законодавства в частині обміну інформацією про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не може мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, а отже, й не може впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди. 14. Доводи Апелянта - 105 прикордонного загону про те, що ним не були направлені списки, передбачені додатком 2 до наказів №392-АГ, № 164-АГ, № 628-АГ, зокрема щодо Позивача на адресу 24 прикордонного загону, оскільки збільшення додаткової винагороди визначається лише за дні безпосереднього виконання бойових завдань військовослужбовцями ДПСУ з відбиття атак, збройного нападу на об`єкти, які охороняються, звільнення таких об`єктів, у разі їх захоплення, зокрема перебування безпосередньо цих об`єктів під бомбардуванням, артилерійським, ракетним обстрілом, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані з підстав, наведених вище. При цьому у контексті аналізу таких доводів апеляційної скарги судова колегія звертає увагу на те, що факт безпосередньої участі Позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей у періоди з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 18.08.2022, 31.08.2022, з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022 підтверджується довідкою, виданою самим же Апелянтом - 105 прикордонним загоном. Тому, наведені вище доводи апеляційної скарги 105 прикордонного загону, спростовуються матеріалами справи. Водночас колегія суддів зазначає, що ані до суду першої інстанції, ані під час апеляційного провадження Відповідачами не було надано доказів щодо визнання вказаної вище довідки недійсною та/або нечинною. З огляду на викладене, судова колегія також відхиляє доводи Апелянта - Відповідача-2 про те, що участь Позивача у бойових діях або заходах у вказаний період не підтверджена. 15. Доводи Апелянта - 105 прикордонного загону про те, що Позивач не звертався до командування прикордонного загону з рапортом для отримання довідки про безпосередню участь у бойових діях або в забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з липня 2022 року по грудень 2022 року, судова колегія до уваги не приймає, оскільки неотримання Позивачем відповідної довідки жодним чином не звільняє Відповідача-1 від обов`язку з направлення Відповідачу-2 щомісячно списку за формою, визначеною у додатку 2 до наказів № 392-АГ, № 164-АГ, № 628-АГ. Втім, як установлено вище, відповідних дій в/ч [NUMBER] щодо [PERSON] вчинено не було. 16. У контексті встановлених обставин цієї справи та аналізу доводів апеляційних скарг колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що у справі «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Принцип «належного урядування» не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. 17. Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що Позивач набув право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100 000,00 грн на місяць, передбаченої Постановою № 168, пропорційно до періодів його участі в бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 18.08.2022, 31.08.2022, з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022. 18. При цьому доводи Апелянта - Відповідача-2 про те, що Позивачу у період з липня по грудень 2022 року нараховувалася і виплачувалася грошова винагорода в розмірі 30 000,00 грн на місяць, згідно з вимогами чинного законодавства, судова колегія відхиляє з підстав, наведених вище. 19. З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в частині вимог щодо визнання протиправним не складення та не подання Відповідачем-1 (105 прикордонним загоном) до 24 прикордонного загону списків, передбачених додатками 2 до наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31.03.2022 № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» та від 09.12.2022 № 628/8/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», стосовно [PERSON] за період з липня по грудень 2022 року включно. Отже, рішення суду першої інстанції у частині вирішення вказаних позовних вимог ухвалено за повно встановлених обставин справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права і, відповідно до ст. 316 КАС України, підлягає залишенню без змін. 20. Разом з тим, перевіряючи рішення суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог щодо зобов`язання 24 прикордонного загону нарахувати та виплатити [PERSON] додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168, збільшену до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за періоди з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 18.08.2022, 31.08.2022, з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022, судова колегія зазначає, що виникненню відповідного зобов`язання у Відповідача-2 має передувати направлення йому вказаних вище списків Відповідачем-1. Втім, як установлено вище, такі списки Відповідачу-2 не були направлені внаслідок протиправної поведінки Відповідача-1. Тож, відповідно, Відповдачем-2 на стадії виниклих між сторонами спірних правовідносин не було допущено протиправної бездіяльності (та/або вчинено протиправних дій) у відношенні Позивача щодо нарахування і виплати йому спірної додаткової винагороди. Тому, заявлені [PERSON] у цій справі позовні вимоги до Відповідача-2 на стадії виниклих спірних правовідносин, виходячи із завдань адміністративного судочинства, визначених у ст. 2 КАС України, є передчасними, а тому задоволенню не підлягають. З огляду на викладене, судова колегія приймає до уваги та враховує відповідні доводи апеляційної скарги Відповідача-2. 21. Тож, рішення суду першої інстанції в частині задоволення вказаних вище позовних вимог щодо зобов`язання Відповідача-2 вчинити дії ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права і, відповідно до ст. 317 КАС України, підлягає скасуванню. 22. Разом з тим, перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах вимог апеляційних скарг, в яких обидва Апелянти просять скасувати рішення суду першої інстанції повністю, тобто оскаржують все судове рішення, зокрема й в частині відмови в задоволенні позову, судова колегія, з огляду на вищевикладене, вважає, що в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для зобов`язання Відповідача-1 скласти та подати до 24 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова списки, передбачені додатками 2 до наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31.03.2022 № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» та від 30.07.2022 № 392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», стосовно [PERSON] за періоди з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 18.08.2022, 31.08.2022, з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022. При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що матеріалами справи не підтверджено і апеляційним судом не встановлено участі Позивача у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у заявлений ним період з 19.08.2022 по 30.08.2022 включно. Тому, відповідні позовні вимоги задоволенню не підлягають. 23. Доводи Апелянта - 105 прикордонного загону про те, що Позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом і що підстави для поновлення такого строку відсутні, судова колегія відхиляє, оскільки позовні вимоги в цій справі заявлені [PERSON] за період з липня по грудень 2022 року, а позов ним подано 31.01.2023 /т.1 а.с.1/, тобто в межах строків, установлений чинним законодавством, зокрема ст. 122 КАС України. 24. Аналізуючи всі доводи Апелянта, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід. 25. З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку, що апеляційні скарги 105 прикордонного загону імені Князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина [NUMBER] ) та 24 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова (військова частина [NUMBER] ) підлягають задоволенню частково; рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року в частині щодо задоволенні позовних вимог про зобов`язання 24 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова (військова частина [NUMBER] ) вчинити дії та щодо відмови в задоволенні позовних вимог до 105 прикордонного загону імені Князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина [NUMBER] ) про зобов`язання вчинити дії - скасуванню, а в іншій частині - залишенню без змін. 26. Розподіл судових витрат. Щодо судових витрат на сплату судового збору. Відповідно до частин першої, третьої, шостої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Таким чином, оскільки Позивачем при зверненні до суду з позовом у цій справі було сплачено судовий збір у загальному розмірі 1073,60 грн, то відповідно до наведених норм КАС України він має право на відшкодування понесених ним витрат на сплату судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача-1 у розмірі, пропорційному частині задоволених позовних вимог, що становить 536,80 грн. Щодо судових витрат на правничу допомогу. Відповідно до частин першої, другої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно з частинами першою, другою, третьою, четвертою, п`ятою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. У пунктах 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.05.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що витрати на правничу допомогу є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування понесених документально підтверджених ним витрат на правничу допомогу. Разом з тим, апеляційний суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», у справі «East/West Alliance Limited» проти України» та «Ботацці проти Італії» (заява № 34884/97, п. 30), в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Судова колегія встановила, що 08.12.2022 між Позивачем і АО «Кушнеренко та партнери» укладено договір № 260 про надання правової допомоги /т.1 а.с.16/. Відповідно до акта виконаних робіт за вказаним договором від 26.01.2023 під час розгляду цієї справи в суді першої інстанції Позивачу надавалася правнича допомога адвоката щодо консультування з підстав та порядку подання позовної заяви (1 год.), вивчення судової практики (1 год.), написання та подання позову (4 год.) /т.1 а.с.18/. Згідно з прибутковим касовим ордером від 08.12.2022 № 260 Позивачем сплачено за послуги, надані йому на підставі вказаного договору, 10 000,00 грн /т.1 а.с.17/. 20.04.2023 між Позивачем і АО «Кушнеренко та партнери» укладено договір № 168 про надання правової допомоги /т.1 а.с.182/. Згідно з прибутковим касовим ордером від 20.04.2023 № 168 Позивачем сплачено за послуги, надані йому на підставі вказаного договору, 4000,00 грн /т.1 а.с.186/. Відповідно до акта виконаних робіт від 22.05.2023 у зв`язку з розглядом цієї справи в суді апеляційної інстанції Позивачу надані наступні юридичні послуги: консультування щодо підстав та порядку подання відзиву на апеляційну скаргу (витрачено 1 год. часу), вивчення судової практики (витрачено 1 год. часу), написання та подання відзиву на апеляційну скаргу ( витрачено 2 год. часу) /т.1 а.с.183/. Отже, Позивачем понесено витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 14000,00 грн, що підтверджується достатніми та необхідними доказами. Таким чином, відповідно до наведених вище норм КАС України Позивач має право на відшкодування вказаних витрат за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача-1 у розмірі, пропорційному частині задоволених позовних вимог, що становить 7000,00 грн.

Результат розгляду: partial