Рішення адміністративного суду від 2023-02-10 00:00:00+02

Позивачка, [PERSON] , звернулася 09.09.2022 року з позовом відповідача Інспектора з питань паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мартинюк Я.І., в якому просила: - визнати протиправною та скасувати постанову складену інспектором з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мартинюк Ярославом Івановичем серія ІД №01031107 про накладання на [PERSON] адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису). В обґрунтування позову вказано, що \~31.08.2022 року з ранку позивачка приїхала на роботу у м. Дніпро (працює у Premium відділенні №981 АТ «УКРСИББАНК», адреса відділення: м. Дніпро, вул. Столярова, 1) і припаркувала автомобіль Chevrolet, державний номерний знак [NUMBER] , на прилеглій території навпроти будинку №1 по вул. Столярова. При цьому, на прилеглу територію до буд. №1 по вул. Столярова облаштований відповідний заїзд для автомобілів. Будь-які дорожні знаки чи дорожня розмітка, які б давали можливість водію зрозуміти, що він заїжджає на тротуар, при в`їзді на прилеглу територію до буд. №1 зі сторони вул. Столярова відсутні. Того ж дня, на лобовому склі свого автомобіля належного їй на праві власності, під двірником вона виявила повідомлення відповідача - інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мартинюк Я.І. про притягнення її до адміністративної відповідальності, відповідно до постанови серія ІД №01031107, з якої слідує, що інспектором Мартинюк Я.І., в режимі фото/відео зйомки зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу (ПДР України) Chevrolet [NUMBER] 31.08.2022 о 15:55:38, м. Дніпро, вул. Столярова 1, відповідальність за яке передбачена ст. 122 ч. 1 КУпАП, р. 15 п. 15.10. (б) Правил дорожнього руху. Також у згаданому повідомленні зазначене наступне: у відношенні власника (належного користувача) транспортного засобу буде винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. без евакуації/з евакуацією; фото/відеоматеріали транспортного засобу в момент вчинення правопорушення розміщено на офіційному веб-сайті: ipkp.dniprorada.gov.ua Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради; ідентифікатор для доступу до зображень транспортного засобу [NUMBER] (державний номер транспортного засобу); копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності буде надіслано в порядку ст.279-1 КУпАП за місцем реєстрації власника (належного користувача) транспортного засобу; фотозйомка та/або відеозапис здійснювався за допомогою технічного засобу LOGIC INSTRUMENT FIELDBOOK К 80V2. З вказаного повідомлення відповідача слідує, що ним відносно неї була розглянута справа про адміністративне правопорушення, і за результатами розгляду цієї справи її визнано визнаною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Зазначає, що навіть якщо припустити, що та проїзна частина де вона припаркувалася є тротуаром, в розумінні п.1.10 розділу 1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, як це стверджує відповідач, то дана обставина автоматично не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки положеннями пп. в) п.15.10 розділу 15 ПДР дозволяється стоянка на тротуарах легкових автомобілів та мотоциклів за умови, що для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метра. Як вбачається із фотографій, нею вимога пп.в) п.15.10 розділу 15 ПДР була дотримана, а відтак, притягнення її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за порушення вимог пп. б) п.15.10 розділу 15 вказаних Правил слід визнати неправомірним. Одночасно посилається на постанову Верховного Суду від 18.07.2019 у справі №216/5226/16-а, згідно якої колегія суддів зазначає, що належним доказом правопорушення передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. Таким чином, Верховним Судом встановлено обов`язковість наявності замірів відстані на місце вчинення правопорушення для притягнення до відповідальності особи за порушення встановлених ПДР норм відстаней при стоянці/зупинці. Також зауважила, що на прилеглій території до будинку [ADDRESS] відсутня відповідна розмітка синього кольору, інформаційні знаки про можливість і порядок надання послуги мобільного паркування та паркувальний автомат, які б давали водію можливість сприймати таку територію як майданчик для платного паркування. Тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 09.11.2022 року замінено первісного відповідача Інспектора з питань паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мартинюк Я.І. належним відповідачем Інспекцією з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради \~(а.с. 34). Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 29.11.2022 року у задоволенні позову відмовлено. Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що оскаржувана постанова є правомірною, факт порушення ПДР знайшов своє підтвердження в матеріалах справи, позивачка є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення, постанова винесена уповноваженою на те особою із дотриманням передбаченої законом процедури. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачкою подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити. Вказує, що порушення правил стоянки, за умов вчинення його водієм легкового автомобіля та за наявності ширини тротуару, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м, підлягає кваліфікації за пп. «в», а не пп. «б» пункту 15.10 розділу 15 ПДР, оскільки диспозиція норми має факультативні ознаки: воно вчиняється спеціальним суб`єктом і у відповідному місці, відтак притягнення позивачки до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за порушення вимог пп. «б» п.15.10 розділу 15 ПДР є неправомірним. Також зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту спричинення позивачкою загрози життю та здоров`ю пішоходів при паркуванні автомобіля. Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що з матеріалів фотофіксації чітко вбачається, що транспортний засіб позивачки здійснив стоянку не на краю тротуару, що примикає до проїзної частини, а безпосередньо посеред тротуару, що є порушенням пп. «б» п. 15.10 розділу 15 ПДР. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. Судом першої інстанції встановлено, що згідно з постановою серії ІД №01031107 від 31.08.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, прийнятої інспектором з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мартинюк Я.І. на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 31.08.2022 року о 15 годині 55 хвилин транспортним засобом «Chevrolet», реєстраційний номер [NUMBER] , порушено правило зупинки, стоянки, паркування за адресою: м. Дніпро, вул. Столярова, 1, а саме здійснено стоянку на тротуарі (у місці не позначеному відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками), чим порушено вимоги пп. б) п. 15.10. розділу 15 ПДР (а.с. 7, 8). Позивачка вважає протиправною постанову серії ІД №01031107 від 31.08.2022 року. Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив. Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, норми Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), норми Закону України «Про дорожній рух», норми Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху». Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України. Предметом спору є правомірність/протиправність постанови серії ІД №01031107 від 31.08.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи містять Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серія ІД01031107, згідно якого зазначено, що в режимі фото/відео зйомки зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу (ПДР України) Chevrolet [NUMBER] 31.08.2022 о 15:55:38, м. Дніпро, вул. Столярова 1, відповідальність за яке передбачена ст. 122 ч. 1 КУпАП, р. 15 п. 15.10. (б) Правил дорожнього руху (а.с. 7). Також матеріали справи містять Постанову про накладення адміністративного стягнення серія РАП №00038014 до повідомлення серія ІД №01031107, яка датована 28.09.2022 (а.с. 50 «ж»). Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що оскільки вказана постанова прийнята відповідачем 28.09.2022 року, то станом на дату звернення позивачки до суду (09.09.2022) вказана постанова не була прийнята, при цьому існувало повідомлення серія ІД №01031107, яке зазначало, що така постанова буде прийнята. У вказаній Постанові про накладення адміністративного стягнення серія РАП №00038014 до повідомлення серія ІД №01031107 зазначено, що [PERSON] 31.08.2022 року о 15год.55хв. транспортним засобом Chevrolet [NUMBER] здійснила стоянку в районі будинку, що знаходиться за адресою м.Дніпро, вул. Столярова,1, чим порушила вимоги підпункту б) п. 15.10. ПДР. Постановлено визнати її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 122 КУПАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340грн. Слід зазначити, що частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за: - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, - порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, - правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, - зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, - ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, - а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - з накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти (станом на дату винесення спірної постанови) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Приміткою до вказаної статті визначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 142 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису). Частиною 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху (ПДР) затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Підпунктом б) п. 15.10. ПДР встановлено, що стоянка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками). Відповідно до п. 1.10. ПДР визначено: тротуар - це елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном; проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів; стоянка це припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу. Отже, тротуар, це елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном. Натомість, оглядаючи фотоматеріал, що наданий до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, колегія суддів апеляційної інстанції встановила, що транспортний засіб позивачки не знаходиться на тротуарі, а знаходиться на площі, яка не є тротуаром, а також не прилягає до проїзної частини (а.с. 8-11). Водночас, суд першої інстанції не звернув на це уваги, чим припустився помилкових висновків, що транспортний засіб знаходився та тротуарі. Пункт 15.1. ПДР передбачає: зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху). Позивачка, посилаючись на п.п. «в» п. 15.10 ПДР, який визначає, що стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м, вказує, що його автомобіль було розташовано таким чином, що він не створював перешкоди для руху пішоходів та інших учасників руху, для руху пішоходів залишалось більше 2 м, відтак, відсутній факт порушення ПДР, так само як і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України. Зі змісту норми п.п. «в» п. 15.10 ПДР України слідує, що водій наділяється правом на здійснення стоянки автомобіля на тротуарі за умови одночасного дотримання трьох вимог, а саме: стоянка здійснюється легковим автомобілем та мотоциклом; стоянка здійснюється на краю тротуару; стоянка здійснюється таким чином, що для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м. На думку колегії суддів апеляційної інстанції, оскільки транспортний засіб позивачки знаходився на площі, яка не прилягає до проїзної частини, при цьому не перешкоджав здійснити пішохідний рух площею та тротуаром, не спричиняв загрозу життю та здоров`ю пішоходам, не блокував проїзд іншим транспортним засобам, то відсутні підстави для висновку про порушення позивачкою ПДР України. Як наслідок, щодо позивачки безпідставно застосовано адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що оскільки станом на дату звернення позивачки до суду (09.09.2022) Постанова про накладення адміністративного стягнення серія РАП №00038014 від 28.09.2022 року до повідомлення серія ІД №01031107 не була прийнята відповідачем, то для повного захисту прав позивачки є підстави для виходу за межі позовних вимог, що надає підстави для часткового задоволення позову, а саме визнання протиправною та скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення серія РАП №00038014 від 28.09.2022 року до повідомлення серія ІД №01031107. Отже, Постанова про накладення адміністративного стягнення серія РАП №00038014 до повідомлення серія ІД №01031107 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне порушення-закриттю. Суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив обставини справи тому припустився помилкових висновків про наявність підстав для відмови в задоволенні позову, що тягне скасування рішення суду першої інстанції. \~ Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову [PERSON] . Доводи апеляційної скарги спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування. В силу ч. 3 \~ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС \~не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Результат розгляду: partial