Рішення адміністративного суду від 2024-05-15 00:00:00+03

22 листопада 2023 року Зибінська Г.В. в інтересах [PERSON] (далі - позивач) звернулася в Чернігівський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України (далі - ГУПФ) в Чернігівській області (далі - відповідач) про: - визнання протиправними дій щодо ненарахування та невиплати їй доплати до пенсії, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" (далі - Постанова №713); - зобов`язання відновити з 01 червня 2023 року нарахування та виплату їй щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови №713. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено повністю. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду позивачеві проведено перерахунок пенсії з 01 квітня 2019 року із урахуванням оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, складеної уповноваженим органом. Оскільки при здійсненні зазначеного перерахунку розмір пенсії позивача збільшився більш ніж на 2000 грн, то відсутні підстави для здійснення доплати до пенсії позивача відповідно до Постанови №713. Не погоджуючись із прийнятим судом першої інстанції рішенням, представником позивача (надалі - апелянт) подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування всіх обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Апелянт вважає, що під час розгляду справи судом першої інстанції не було взято до уваги той факт, що розмір пенсії позивача обчислено з грошового забезпечення, визначеного станом на 01 березня 2018 року, а отже вона має право на призначення доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн. Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу до суду не подано. Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно пункту 3 частини першої статті 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга представника позивача підлягає задоволенню, мотивуючи це слідуючим. З матеріалів справи вбачається та правильно встановлено судом першої інстанції, що позивач перебуває на обліку в ГУПФ України в Чернігівській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ). В березні 2018 року [PERSON] проходила службу у 19 ДПРЧ з охорони об`єктів на посаді молодшого інспектора. З 10 жовтня 2018 року [PERSON] переведена на посаду провідного інспектора Чернігівського міського відділу Управління Державної служби з надзвичайних ситуацій (далі - ДСНС) України в Чернігівській області. 30 листопада 2018 року старшого прапорщика служби цивільного захисту [PERSON] , - провідного інспектора Чернігівського міського відділу Управління ДСНС України у Чернігівській області, звільнено зі служби цивільного захисту у відставку. З 01 грудня 2018 року [PERSON] призначена пенсія відповідно до статті 12 Закону №2262-ХІІ за вислугу років. З 27 грудня 2018 року позивач відповідно до статті 21 Закону №2262-ХІІ отримує пенсію по 2 групі інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби. За даними Головного Управління ДСНС України у Чернігівській області для призначення пенсії [PERSON] розмір її грошового забезпечення визначено станом на 30 листопада 2018 року за посадою провідного інспектора Чернігівського міського відділу Управління ДСНС України у Чернігівській області з наступному розмірі: посадовий оклад - 4650,00 грн, оклад за спеціальним званням - 1020,00 грн, надбавка за вислугу років 45% - 2251,50 грн. За даними Головного Управління ДСНС України у Чернігівській області розмір посадового окладу за посадою провідного інспектора Чернігівського міського відділу Управління ДСНС України у Чернігівській області станом на 01 березня 2018 року складав так само - 4650,00 грн. Тобто, розмір посадового окладу за посадою провідного інспектора Чернігівського міського відділу Управління ДСНС України у Чернігівській області з 01 березня 2018 року до дати звільнення позивача, - 30 листопада 2018 року, не змінювався. Враховуючи наведене, позивач звернулася до відповідача із заявою про відновлення нарахування та виплати спірної щомісячної доплати. Листом від 16 листопада 2023 року ГУПФ України в Чернігівській області повідомило [PERSON] про відсутність підстав для призначення та виплати спірної доплати, оскільки пенсія позивачу після 01 березня 2018 року на виконання рішення суду переглядалась та її розмір значно більший ніж розмір пенсії, визначений постановою Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21 лютого 2018 року №103. Вважаючи дії відповідача щодо ненарахування та невиплати спірної доплати до пенсії протиправними, представник позивача [PERSON] - адвокат Зибінська Г.В. звернулася до суду з відповідним адміністративним позовом. За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України визначаються Законом №2262-ХІІ. Частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб прийнято Постанову №713. Пунктом 1 Постанови №713 встановлено з 01 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 01 березня 2018 року відповідно до Закону №2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01 березня 2018 року, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону. Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01 березня 2018 року розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01 березня 2018 року або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту. Пунктом 3 Постанови №713 приписано Пенсійному фонду України забезпечити встановлення з 01 липня 2021 року виплат, передбачених пунктами 1 і 2 цієї постанови, а також виплат, передбачених абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 року №656 "Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій" для учасників бойових дій та постраждалих учасників Революції Гідності, за матеріалами пенсійних справ. Для об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, ухвалою колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року витребувано у ГУПФ України в Чернігівській області належним чином засвідчену копію пенсійної справи [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), з якої вбачається, що для нарахування їй пенсії Головним управлінням ДСНС у Чернігівській області видано довідку від 07 грудня 2018 року №03-07/10. У вказаній довідці зазначено, що розмір посадового окладу, окладу за спеціальне звання та розмір процентної надбавки за вислугу років [PERSON] для призначення їй пенсії взято станом за період з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2018 року: розмір посадового окладу складав 4650,00 гривень, окладу за спеціальне звання - 1020,00 гривень, процентної надбавки за вислугу років (45%) - 1665,00 гривень. Розмір посадового окладу, окладу за спеціальне звання та розмір процентної надбавки за вислугу років після 1 березня 2018 року, надбавка за вислугу років 45% - 2251,50 грн, до дати її звільнення 30 листопада 2018 року не змінювалися. Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду звертає увагу на те, що з липня 2021 року згідно Постанови №713 позивачу [PERSON] нараховувалася та виплачувалася щомісячна доплата у розмірі 2000 грн до 2023 року, а отже твердження відповідача про відсутність підстав для виплати даної доплати спростовується наданими до суду апеляційної інстанції копіями матеріалів пенсійної справи. У постанові від 08 листопада 2022 року у справі №420/2473/22 Верховний Суд дійшов висновку, що аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом України Постанови №713 свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 Постанови №713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення Постанови №713, а саме: зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Суд апеляційної інстанції зауважує, що не дивлячись на перерахунок пенсії позивача, як зазначено у оспорюваному рішенні Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року, у [PERSON] не підвищився розмір пенсії у 2023 році більше ніж на 2000,00 грн, а отже позивач має право на відповідну доплату. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи не було з`ясовано всіх обставин справи та не витребувано у відповідача матеріалів пенсійної справи [PERSON] , які спростовують твердження ГУПФ України в Чернігівській області про відсутність у позивача прав на щомісячну доплату. При таких обставинах, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відмова відповідача у нарахуванні та виплаті позивачу щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн є протиправною, а тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Розглянувши доводи представника позивача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено за неповного з`ясування обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому наявні підстави для його скасування та ухвалення нового судового рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. За змістом частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду приходить до висновку про те, що апеляційна скарга представника позивача [PERSON] - адвоката Зибінської Г.В. підлягає задоволенню, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року - скасуванню, а позовні вимоги [PERSON] до ГУПФ України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволенню.

Результат розгляду: granted