Рішення адміністративного суду від 2022-05-31 00:00:00+03

Історія справи. 1. [PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - Відповідач) про: 1) визнання протиправними дій Відповідача щодо проведення службового розслідування за фактом внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.04.2021 № 420212500000000001 відомостей про скоєння Позивачем кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та повідомлення йому 13.05.2021 про підозру в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України було призначено службове розслідування; 2) визнання протиправним та скасування наказу Відповідача № 1047 від 13.05.2021 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків»; 3) визнання протиправним та скасування наказу Відповідача № 486 від 23.07.2021 «Про застосування до працівника УПП в Черкаській області ДПП дисциплінарного стягнення»; 4) визнання протиправним та скасування наказу Відповідача № 754 о/с від 29.07.2021 «По особовому складу» про звільнення Позивача зі служби в поліції; 5) поновлення Позивача на службі в поліції на посаді інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції; 6) стягнення з Відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29.07.2021 по дату поновлення на посаді. 2. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що службове розслідування у відношенні Позивача було призначено за наявності достатніх правових підстав, прямо передбачених чинним законодавством, зокрема пунктом 2 Порядку № 893, а саме за фактом внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння Позивачем кримінального правопорушення та у зв`язку з врученням йому повідомлення про підозру. При цьому, судом було встановлено, що за матеріалами службового розслідування Позивач отримав на свою банківську карту грошові кошти в сумі 5000,00 грн від з [PERSON] , щодо якого здійснювалося провадження у справі за фактом притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП щодо дорожньо-транспортної пригоди (наїзд на пішохода). Разом з тим, суд звернув увагу на те, що Позивач у своїх письмових поясненнях, які надавалися ним під час службового розслідування, не надав будь-яких пояснень щодо належності йому відповідної банківської карти № [NUMBER] , факту зарахування на неї грошових коштів у сумі 5000 грн та підстав для зустрічі з [PERSON] . Суд зазначив, що поведінка Позивача безумовно призвела до підриву авторитету органів поліції, формування негативної думки у населення про поліцію та дискредитації звання працівника поліції, що, відповідно, свідчить про його особисту недисциплінованість та недотримання ним вимог законодавства та присяги працівника поліції. Таким чином, суд дійшов висновку, що під час службового розслідування встановлено порушення Позивачем вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 22, ст. 42, п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 61 Закону України «Про запобігання корупції», п. 1, 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», Присяги працівника поліції, абз. 1, 2, 5, 7, 8, 10 п. 1 Розділу 11 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, а тому Відповідач правомірно та обґрунтовано застосував до Позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби та дотримався при цьому строку притягнення до дисциплінарної відповідальності. Водночас, суд вказав, що дисциплінарною комісією були проаналізовані дії Відповідача з позиції наявності порушення службової дисципліни і хоча дисциплінарне провадження було розпочато на підставі відомостей, наявних в матеріалах кримінального провадження, однак воно ґрунтується на самостійних правових підставах. Наявність кримінального провадження, порушеного стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни. Також суд зауважив, що Відповідач правомірно не врахував пом`якшуючі обставини при визначенні Позивачу виду дисциплінарної відповідальності, оскільки вчинення навіть одного проступку, який ганьбить звання офіцера поліції, нівелює всі попередні заслуги поліцейського, дискредитує не лише особу поліцейського, а й поліцію в цілому, як органу, що служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. 3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі, зазначаючи, що ним не було вчинено дисциплінарного проступку, за який його притягнуто до відповідальності. На переконання Апелянта, висновок службового розслідування не містить відомостей та доказів про встановлення факту вчинення ним дисциплінарного проступку за наслідками можливого отримання неправомірної вигоди, а натомість містить відомості з ухвали суду, в якій викладено позицію слідчого та прокурора щодо його підозри у вчиненні відповідного кримінального правопорушення. Апелянт вважає, що дисциплінарна комісія не встановила наявності в його діях складу саме дисциплінарного проступку та відповідних фактів і конкретних дій. При цьому, Апелянт зазначає, що розслідування у кримінальній справі триває, обвинувальний висновок та вирок суду відсутній і його вина не доведена. Також, Апелянт стверджує, що дисциплінарне провадження було розпочато за наявності одразу двох підстав - внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння ним кримінального правопорушення та у зв`язку з врученням йому повідомлення про підозру. Такі підставі Апелянт вважає взаємовиключними. Апелянт вважає, що взагалі службове розслідування здійснювалося за фактом нецензурної лайки і щодо таких обставин, на його думку, особи, опитані під час його здійснення, надавали пояснення, але такі обставини виходять за межі предмета розслідування. Крім того, ну думку Апелянта, Відповідачем порушено строк притягнення його до дисциплінарної відповідальності. З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому. 4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2021 та від 04.01.2022 було відкрито апеляційне провадження за апеляцією позивача, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду. 5. Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на безпідставності доводів Апелянта та стверджуючи, що під час службового розслідування було встановлено факт вчинення Позивачем дисциплінарного проступку, за який його притягнуто до відповідальності. При цьому, Відповідач наводить посилання на інтернет-ресурси, зокрема соціальні мережі, та зазначає, що порушене у відношенні Позивача кримінальне провадження набуло суспільного резонансу. 6. Від Позивача надійшли письмові пояснення у справі, в яких він підтримує свою правову позицію, заперечує проти доводів Відповідача, наведених у відзиві, та фактично викладає аргументи, аналогічні тим, що наведені в його скарзі. 7. Від Позивача надійшло клопотання про розгляд цієї справи без його участі, яке задоволено ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2022, що занесена до протоколу судового засідання. 8. 27.05.2022 від Відповідача надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, у задоволенні якого ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2022 відмовлено. 31.05.2022 об 11:50 год. у судове засідання учасники справи не з`явилися, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 311 КАС України, апеляційним судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про перехід до розгляду цієї справи в порядку письмового провадження. 9. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 10. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав. 11. Обставини справи, установлені судом першої інстанції. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, [PERSON] проходив службу в Національній поліції України. 07.11.2015 Позивач склав Присягу працівника поліції на вірність українському народові. Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 19.11.2018 № 1087о/с був призначений на посаду інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод управління патрульної поліції в Черкаській області. 13.05.2021 слідчими ДБР повідомлено Позивача про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» № 1047 від 13.05.2021 за фактом унесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.01.2021 №420212500000000001 відомостей про скоєння інспектором відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод УПП в Черкаській області майором поліції [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та повідомлення останньому 13.05.2021 про підозру в учинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України було призначено службове розслідування. За результатами проведення службового розслідування встановлено, що дисциплінарною комісією досліджено зміст ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.05.2021 по справі №712/5327/2, провадження №1-кс/712/2807/21 та встановлено, що ТУ ДБР, розташоване в м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42021250000000001 від 20.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. 17.12.2020 до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення [PERSON] про те, що 17.12.2020 близько 13.00 в м. Черкаси на проїжджій частині перехрестя вулиць Ватутіна-Рябоконя водій автомобіля «CHEVROLET» з фрагментом номерного знака [NUMBER] здійснив наїзд на пішохода [PERSON] 28.12.2020 матеріали за зверненням [PERSON] спрямовані до УПП Черкаської області та передані для опрацювання позивачу. Під час опрацювання матеріалів Позивач встановив, що 17.12.2020 автомобілем марки «CHEVROLET Express» номерний знак [NUMBER] керував [PERSON] , [INFO] . 18.01.2021 близько 09.00 на території УПП у Черкаській області ДПП за адресою м. Черкаси, вул. Лесі Українки, 21 прибув [PERSON] , що підтверджується відповідним записом у Жуналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до УПП в Черкаській області ДПП, інв. №1567, якого біля будівлі зустрів Позивач. У подальшому Позивачем у [PERSON] відібрано письмове пояснення, в якому зазначено, що 17.12.2020 автомобіль марки «CHEVROLET Express» номерний знак [NUMBER] знаходився у технічно несправному стані за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] до вищевказаної ДТП відношення не має. У вищевказаній ухвалі суду зазначено, що під час розмови 18.01.2021 Позивач висунув останньому протиправну вимогу про передачу йому неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в розмірі 5000 гривень. При цьому висловив вимогу, що у разі якщо [PERSON] відмовиться надати неправомірну вигоду, то його буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, позбавлено посвідчення водія та накладено штраф за адміністративне правопорушення. Про результати проведеної перевірки Позивач 19.01.2021 підготував доповідну записку, яку 21.01.2021 погодив з начальником УПП в Черкаській області капітаном поліції Олександром Кокобою. 21.01.2021 о 10.31 [PERSON] , перебуваючи в приміщенні КБ «Приватбанк» за адресою: м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 46, на виконання вимоги майора поліції [PERSON] про надання неправомірної вигоди здійснив перерахування грошових коштів у сумі 5000 грн на банківську картку [NUMBER] , номер якої надав [PERSON] . 07.04.2021 о 11.39 під час особистої зустрічі [PERSON] з майором поліції [PERSON] останній підтвердив отримання від [PERSON] грошових коштів у сумі 5000 грн та повідомив про закриття матеріалів перевірки щодо його участі у ДТП. 09.07.2021 за результатами службового розслідування затверджено висновок службового розслідування, в якому зазначено, що факт порушення службової дисципліни з боку інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод УПП в Черкаській області ДПП майора поліції [PERSON] - інспектором відділу та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод УПП в Черкаській області ДПП майором поліції [PERSON] знайшов своє підтвердження. За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 22, ст. 42, п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 61 Закону України «Про запобігання корупції», п. 1, 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», Присяги працівника поліції, абз. 1, 2, 5, 7, 8, 10 П. 1 Розділу 11 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, п. 2.3 та 2.4 посадової інструкції інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод УПП в Черкаській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.12.2017 №6086, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України застосовано до інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод УПП в Черкаській області майора поліції [PERSON] дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. На підставі висновку службового розслідування наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 486 від 23.07.2021 «Про застосування до працівника УПП в Черкаській області ДПП дисциплінарного стягнення» за порушення вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 22, ст. 42, п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 61 Закону України «Про запобігання корупції», п. 1, 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», Присяги працівника поліції, абз. 1,2,5,7,8,10 П. 1 Розділу 11 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, п. 2.3 та 2.4 Посадової інструкції інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод УПП в Черкаській області ДПП майора поліції - [PERSON] до Позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. У наказі № 486 від 23.07.2021 зазначено, що Позивач допустив грубе порушення присяги працівників поліції, вчинив дії, що є проявом негідної поведінки, оскільки дискредитують звання поліцейського і негативно впливають на рівень авторитету та довіри суспільства до органів Національної поліції України. Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 29.07.2021 № 754 о/с «По особовому складу» позивача звільнено зі служби в поліції на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію в Україні». 12. Позивач, вважаючи протиправними дії Відповідача щодо проведення службового розслідування, а також протиправними накази про призначення такого розслідування, про застосування до нього дисциплінарного стягнення та про його звільнення зі служби, звернувся до суду з цим позовом. 13. Нормативно-правове обґрунтування. Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), «Про запобігання корупції» 14.10.2014 № 1700-VII (далі - Закон № 1700-VII), Правилами етичної поведінки поліцейських, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 № 1179 (далі - Правила № 1179), Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі - Порядок № 893). Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон № 580-VIII. Відповідно до частин першої статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Згідно з частиною першою статті 64 Закону № 580-V111 особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки». Статтею 18 Закону № 580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді. Статті 22, 24 Закону № 1700-VII передбачають заборону особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах. Особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: 1) відмовитися від пропозиції; 2) за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; 3) залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; 4) письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції. У статті 59 Закону № 580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України. Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України. Згідно зі статтею 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом. Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента країни і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Згідно із пунктом 3 статті 14 цього Статуту, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (пункт 4 статті 14 Статуту). Підстави призначення службового розслідування передбачені пунктом 2 Порядку № 893, згідно з яким службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про: внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення; повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку. У статті 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом. Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст. 12 Дисциплінарного статуту). Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, як, зокрема, звільнення з посади. Згідно з порядком накладання дисциплінарних стягнень, визначеним у статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Відповідно до статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. Статтею 18 Дисциплінарного статуту визначено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Відповідно до статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку. Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку. Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є, зокрема, вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння. У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09 листопада 2016 року № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських, які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Відповідно до ч. 1 Розділу ІІ Правил № 1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку. Відповідно до пунктів 6, 10 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби. Висновки суду апеляційної інстанції. 14. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що до поведінки особи, яка проходить службу в поліції, ставляться спеціальні вимоги, яких вона повинна дотримуватися як під час виконання своїх службових обов`язків, так і в позаслужбовий час, у повсякденному житті. 15. Разом з тим, законодавством регламентовано чітку та послідовну процедуру притягнення особи, яка проходить службу в Національній поліції, до дисциплінарної відповідальності. Зазначена процедура, зокрема передбачає необхідність призначення та проведення службового розслідування для встановлення наявності або відсутності підстав для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності. 16. Водночас, слід враховувати, що самостійною підставою для звільнення особи зі служби в поліції законодавством визначено дисциплінарний проступок, що полягає у вчиненні дій, які підривають авторитет поліції, та/або порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських. 17. Реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи та набранням чинності вироком суду. Тобто, наявність кримінального провадження, порушеного стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII, у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни. 18. Аналогічні правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 та у від 22.01.2019 у справі № 800/547/17. 19. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що матеріалами службового розслідування, яке було проведено у відношенні Позивача, установлено та останнім не спростовано факт надходження на його банківську картку грошових коштів у сумі 5000 грн від [PERSON] , у відношенні якого Позивачем здійснювалося провадження у справі про адміністративне правопорушення за фактом ДТП (наїзд на пішохода), закриття вказаного провадження після надходження цієї суми коштів та фактично вступ у позаслужбові відносини із зазначеною особою. 20. Разом з тим, саме така поведінка Позивача призвела до підриву авторитету органів поліції в очах громадськості, формування негативної думки у населення про поліцію та дискредитації звання працівника поліції. При цьому, апеляційний суд також зазначає, що вказана поведінка Позивача та, зокрема порушення у відношенні нього кримінального провадження, набула суспільного резонансу у соціальних мережах (зокрема, у Фейсбуці, Інстаграмі) та в Інтернет-просторі, викликала обурення громадськості та спаплюжила авторитет органів поліції в цілому. 21. Тож, колегія суддів вважає, що фактичні обставини, установлені у висновку службового розслідування, є несумісним із подальшим проходженням Позивачем служби в поліції. 22. Доводи Апелянта про те, що ним не було вчинено дисциплінарного проступку, за який його притягнуто до відповідальності і що дисциплінарна комісія не встановила наявності в його діях складу саме дисциплінарного проступку та відповідних фактів і конкретних дій, колегія суддів відхиляє як такі, що спростовуються матеріалами справи. 23. Твердження Апелянта про те, що висновок службового розслідування не містить відомостей та доказів про встановлення факту вчинення ним дисциплінарного проступку за наслідками можливого отримання неправомірної вигоди, а натомість містить відомості з ухвали суду, в якій викладено позицію слідчого та прокурора щодо його підозри у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, судова колегія до уваги не приймає, оскільки, як вбачається з матеріалів службового розслідування, під час його проведення Відповідачем було надано оцінку всім установлених обставинам у їх сукупності та, зокрема, проаналізовано й наявність відповідної ухвали суду, що відповідає принципам повноти та об`єктивності встановлення обставин. 24. Доводи Апелянта про те, що розслідування у кримінальній справі триває, обвинувальний висновок та вирок суду відсутній і його вина не доведена, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки, як відзначалося вище, дисциплінарною комісією аналізувались дії Позивача з позиції наявності порушення службової дисципліни і рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності ґрунтується на самостійних правових підставах. При цьому, у контексті аналізу таких доводів апеляційної скарги суд зазначає, що звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана з порушенням кримінальної справи та набранням чинності вироком суду. Тобто, порушення у відношенні Позивача кримінального провадження (зокрема, внесення відомостей до ЄРДР та вручення йому підозри) є підставою для здійснення відповідного службового розслідування та не виключає можливості притягнення його до дисциплінарної відповідальності в разі встановлення складу вчиненого ним дисциплінарного проступку. При цьому, колегія суддів враховує висновки Європейського суду з прав людини про те, що притягнення особи до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні не є порушенням ст. 6 Конвенції, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 6 жовтня 1982 року у справі «X.. Austria» про неприйнятність заяви№ 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatisрішення Європейської комісії з прав людини від 7 жовтня 1987 року у справі «C. v.» про неприйнятність заяви№ 11882/85). Більше того, гарантована п. 2 ст. 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі «Ringvold v. Norway», заява № 34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. 25. Доводи Апелянта про те, що дисциплінарне провадження було розпочато за наявності одразу двох взаємовиключних, на його думку, підстав - внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння ним кримінального правопорушення та у зв`язку з врученням йому повідомлення про підозру, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані та безпідставні. У контексті аналізу наведених доводів апеляційної скарги суд зазначає, що внесення відомостей до ЄРДР та вручення підозри є певними етапами процедури досудового розслідування, кожен з яких є вже самостійною та достатньою правовою підставою для проведення службового розслідування, їх сукупність не виключає можливість проведення такого, а навпаки - свідчить про наявність вкрай важливої необхідності з`ясування обставин щодо дотримання відповідною особою службової дисципліни та чинників, які сприяли виникненню кримінального провадження. 26. Доводи Апелянта про те, що службове розслідування здійснювалося за фактом нецензурної лайки і щодо таких обставин, на його думку, особи, опитані під час його здійснення, надавали пояснення, але такі обставини, на думку Апелянта, виходять за межі предмета розслідування, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки, як вже відзначалося вище, під час службового розслідування комісії належить максимально повно встановити всі обставини та надати їм об`єктивну оцінку, вирішивши при цьому питання щодо наявності або відсутності у діях особи складу дисциплінарного проступку. Тож, у межах виниклих між сторонами спірних правовідносин, Відповідачем правомірно було відображено всі встановлені обставини та факти і притягнуто Позивача до дисциплінарної відповідальності за вчинений ним дисциплінарний проступок, що не виходить за межі предмета службового розслідування, але при цьому й не залежить від результатів відповідного кримінального провадження. 27. Доводи Апелянта про те, що Відповідачем порушено строк притягнення його до дисциплінарної відповідальності, судова колегія відхиляє, оскільки вчинений Позивачем дисциплінарний проступок має триваючий характер і Відповідачем дотримано строки притягнення його до дисциплінарної відповідальності, визначені частиною першою статті 21 Закону № 580-V111, відповідно до якої дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. 28. Також, аналізуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу й на те, що Відповідачем при обранні виду дисциплінарного стягнення перевірялася наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин та було зазначено, що вчинення навіть одного проступку, який ганьбить звання офіцера поліції, нівелює всі попередні заслуги поліцейського, оскільки дискредитує не лише особу поліцейського, а й поліцію в цілому, як органу, що служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Отже, Відповідач правомірно не врахував пом`якшуючі обставини при визначенні Позивачу виду дисциплінарної відповідальності. 29. Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід. 30. Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. 31. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 32. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга [PERSON] підлягає залишенню без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року - без змін. 33. Розподіл судових витрат. Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати в цій справі перерозподілу не підлягають.

Результат розгляду: denied