Рішення адміністративного суду від 2022-04-18 00:00:00+03

Короткий зміст позовних вимог. [PERSON] звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила: визнати протиправними дії військової частини [NUMBER] щодо відмови у здійсненні перерахунку грошового забезпечення з 29.01.2020 року згідно вимог відновленої початкової редакції п.4 Постанови №704, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з врахуванням решти положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та вимог постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року та на 01 січня 2021 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти; зобов`язати військову частину [NUMBER] здійснити відповідний перерахунок їй грошового забезпечення з 29.01.2020 року; зобов`язати військову частину [NUMBER] виплатити їй різницю між перерахованим та фактично виплаченим розміром грошового забезпечення з 29.01.2020 року; зобов`язати військову частину [NUMBER] виплачувати їй перераховане грошове забезпечення, розраховане, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». Тобто, з 30.01.2020 року відновлено дію пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції, що діяла до 21.02.2018 року (до внесення змін постановою КМУ №103) - установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14. Позивач вважає, що відповідач, у порушення наведених вимог законодавства, у період з 29 січня 2020 року продовжує обрахування розміру її посадового окладу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, що призвело до отримання грошового забезпечення у вказаному періоді у меншому розмірі. Короткий зміст рішення суду першої інстанції. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року у задоволенні позову відмовлено. При вирішенні даного спору суд першої інстанції виходив з того, що розрахунковою величиною для обрахунку грошового забезпечення позивачки є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня 2018 року. Крім того судом визначено, що позивачка зверталась до військової частини [NUMBER] з заявою щодо обрахунку її грошового забезпечення з 29.01.2020 року, виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, визначеним шляхом множення 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт. Таким чином позивачка не заявляла до відповідача вимоги щодо обрахунку її грошового забезпечення з 29.01.2020 року, виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт, що свідчить про відсутність спору з даного приводу. Короткий зміст вимог апеляційної скарги. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на невірне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, \~\~\~ [PERSON] просить скасувати його та ухвалити нове рішення про задоволення позову. В обґрунтування наведених доводів апелянт зазначив, що при обрахунку грошового забезпечення позивачки у 2020-2021 роках відповідачем протиправно застосовано розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року. Апелянт визначає, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». Тобто, з 30.01.2020 року відновлено дію пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції, що діяла до 21.02.2018 року (до внесення змін постановою КМУ №103). Військова частина [NUMBER] подала письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечувала проти її задоволення та просила залишити без змін рішення суду першої інстанції . У відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження. Фактичні обставини справи. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, зокрема, посвідчення офіцера [NUMBER] , [PERSON] перебуває на військовій службі в Збройних Силах України. З послужної картки позивача вбачається, що наказом Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 31.09.2009 №185 [PERSON] призначено помічником командира Військово-Морських Сил Збройних Сил України (з питань функціонування Чорноморського флоту Російської Федерації та його перебування на території України). Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 30.12.2020 №466 [PERSON] увільнена від займаної посади і зарахована у розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України. Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 04.03.2021 року [PERSON] призначена начальником відділу сил підтримки управління сил підтримки Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, ВОС-0701002. 22.04.2021 року представник [PERSON] звернулась до військової частини [NUMBER] із заявою, зареєстрованою за вх. №К-179, в якій просила: 1. Зробити перерахунок грошового забезпечення [PERSON] з 29.01.2020 відповідно до вимог відновленої початкової редакції п.4 Постанови №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких |нших осіб та вимог постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня 2020 року та на 01 січня 2021 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, а саме: - з 29.01.2020 року: посадовий оклад в розмірі 10580,00 грн. та оклад за військовим званням в розмірі 1980,00 грн; - з 01.01.2021 року: посадовий оклад в розмірі 13440,00 грн. та оклад за військовим званням в розмірі 2520,00 грн.; 2. Виплатити [PERSON] різницю між перерахованим та фактично виплаченим розміром грошового забезпечення з 29.01.2020; 3. Виплачувати [PERSON] перераховане грошове забезпечення розраховане виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних 1 осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати), встановленого законом на 1 січня 2021 року. У відповідь на вказану заяву військовою частиною [NUMBER] надано лист від 26.04.2021 року №154/181/1-383, в якому зазначено, що з 01 березня 2018 року [PERSON] встановлено посадовий оклад та оклад за військовим званням відповідно до займаної посади та присвоєного військового звання у розмірі згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України» (далі Постанова № 704). Пунктом 4 Постанови № 704 визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13 і 14, у зв`язку з чим підстави для здійснення перерахунку грошового забезпечення [PERSON] відсутні. Законність рішення відповідача про відмову у перерахунку грошового забезпечення є предметом спору у справі, що розглядається. Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції. Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, з огляду на таке. Перш за все судова колегія визначає, що зі змісту позовних вимог та листа відповідача від 26.04.2021 року №154/181/1-383, яким відмовлено позивачці у перерахунку її грошового забезпечення, вбачається, що сторони не заперечують, що розмір посадового окладу та окладу за військовим званням [PERSON] у 2020-2021 роках визначається шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, на відповідний тарифний коефіцієнт. Тобто у межах даних спірних правовідносин судом не досліджується застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб чи 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, оскільки сторони визнають, що для обрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням [PERSON] у 2020-2021 роках застосовується розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В свою чергу позивач визначає, що обрахункова величина - прожитковий мінімуму для працездатних осіб, має встановлюватись станом на 01 січня кожного (поточного) року, в той час як відповідач вважає, що потрібно застосовувати сталу величину - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року. Наведене вище підтверджують наявність спірних правовідносин між сторонами з приводу розміру посадового окладу та окладу за військовим званням [PERSON] у 2020-2021 роках. Відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закону №2011-ХІІ) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. За приписами частини першої статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до частини четвертої\~ \~статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 (далі - Постанова №704) встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Пунктом 4 Постанови №704 в редакції, чинній на момент прийняття постанови, визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14. Додатки 1 та 14 до Постанови №704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. Зокрема, у цих примітках наведена інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться. Згідно із приміткою 1 Додатку 1 до Постанови №704 посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103) до Постанови №704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови №704 було викладено у новій редакції, а саме: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.». Проте зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704 не був приведений у відповідність з нормою пункту 4 цієї ж постанови. Згідно з Постановою №704, в редакції Постанови №103, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується. Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, яким було внесено зміни до пункту 4 Постанови №704. Таким чином, з дня набрання законної сили рішенням у справі №826/6453/18 діє редакція пункту 4 Постанови №704, яка була чинною до зазначених змін. При цьому порядок дій, який повинні вчинити, зокрема, відповідач, у зв`язку із втратою чинності положеннями пункту 6 Постанови №103 та змін до пункту 4 Постанови №704, не змінився. Відповідні висновки висловлені Верховним Судом у рішенні від 17.12.2019 року за результатами розгляду зразкової адміністративної справи №160/8324/19. Таким чином, з 29.01.2020 року, тобто з дня, набрання чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18, виникли підстави для визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14. Отже заявлені позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо визначення розміру посадового окладу та окладу за військовим званням [PERSON] у 2020-2021 роках підлягають задоволенню. Для забезпечення поновлення порушених прав судова колегія вважає за необхідне також задовольнити вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок розміру посадового окладу та окладу за військовим званням [PERSON] у 2020-2021 роках шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року \~на відповідний тарифний коефіцієнт та виплатити різницю між перерахованим та фактично виплаченим розміром грошового забезпечення з 29.01.2020 року. Водночас позовна вимога про зобов`язання військової частини [NUMBER] виплачувати позивачці перераховане грошове забезпечення, розраховане виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року, не містить кінцевої дати та фактично направлена на урегулювання відносин у майбутньому. Крім того задоволені позовні вимоги належним чином та ефективно поновлюють порушені права [PERSON] . Відповідно до ст.242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. З урахуванням викладеного в сукупності, відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: partial