Рішення адміністративного суду від 2022-04-13 00:00:00+03

ІСТОРІЯ СПРАВИ Короткий зміст позовних вимог 1. У червні 2017 року Публічне акціонерне товариство «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» (далі також ПАТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ», Товариство, позивач) звернулося з позовом до Державного реєстратора Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області Микитенко Людмили Іванівни, Державного реєстратора відділу державної реєстрації Красноградської районної державної адміністрації Харківської області (далі також Державні реєстратори, відповідачі), треті особи: Сільськогосподарський багатофункціональний кооператив «РОДІНА», Філія бурового управління «УКРБУРГАЗ» Публічного акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» (далі СБК «РОДІНА» ФБУ «УКРБУРГАЗ», відповідно, треті особи), у якому просило: - визнати протиправними дії Державного реєстратора щодо внесення 28.09.2016 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису №1 463 120 0002 000648 щодо державної реєстрації новоутвореної, шляхом заснування юридичної особи - колгоспу «РОДИНА» (ідентифікаційний код 40859363); - визнати протиправними дії Державного реєстратора щодо внесення 29.09.2016 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису №1 463 120 0002 000648 щодо внесення рішення засновників (учасників) колгоспу «РОДІНА» про припинення колгоспу «РОДІНА» (ідентифікаційний код 40859363) в результаті реорганізації; - зобов`язати Державного реєстратора скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційний запис №1 463 120 0002 000648 про державну реєстрацію рішення засновників (учасників) колгоспу «РОДІНА» про припинення колгоспу «РОДІНА» (ідентифікаційний код 40859363) в результаті реорганізації; - визнати протиправним дії Державного реєстратора щодо внесення 17.10.2016 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису №1 463 120 0002 000648 про зміну складу комісії з припинення/виділу колгоспу «РОДІНА» (ідентифікаційний код 40859363); - зобов`язати Державного реєстратора скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційний запис №1 463 120 0002 000648 про державну реєстрацію зміни складу комісії з припинення/виділу колгоспу «РОДІНА» (ідентифікаційний код 40859363) (далі також спірні, оскаржувані дії та записи). 2. В обґрунтуванні позову наводились аргументи про те, що: - відповідачами при вчиненні оскаржуваних реєстраційних дій порушено вимоги Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»; - колгосп «РОДІНА» фактично припинив своє існування з 01.09.1992, у зв`язку з включенням до складу Хрестищенського управління бурових робіт державного підприємства «УКРБУРГАЗ», а тому подальші реєстраційні дії щодо нього є протиправними; - за наслідками вчинених відповідачем реєстраційних дій, особами, які діють від імені колгоспу «РОДІНА» та його правонаступника сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу «РОДІНА» вчиняються дії спрямовані на скасування рішень Красноградської районної ради народних депутатів Харківської області, державного акту на право постійного користування землею, свідоцтв про право власності на нерухоме майно та вилучення із постійного користування ПАТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» земельної ділянки, рухомого та нерухомого майна, основних та необоротних засобів. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 3. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.10.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2019, у задоволенні позову відмовлено. 4. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що матеріали справи не містять всіх документів, передбачених частиною першою статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації створення юридичної особи - Колгоспу «РОДІНА». 5. Суди попередніх інстанцій звертали увагу на те, що як вбачається з матеріалів справи, для проведення реєстраційної дії щодо зміни складу комісії з припинення, надано протокол зборів уповноважених членів колгоспу «РОДІНА» від 16.10.2016, яким внесено відповідні зміни до складу комісії з припинення колгоспу «РОДІНА», що у свою чергу відповідає вимогам частини дванадцятої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». 6. У оскаржуваних судових рішеннях відхилено посилання позивача про те, що Колгосп «РОДІНА» припинений з 01.09.1992 у зв`язку з включенням його до складу Хрестищенського управління бурових робіт державного підприємства «УКРБУРГАЗ» й передачею третім особам в постійне користування земельних ділянок та основних оборотних активів, які належали колгоспу «РОДІНА». 7. З цього приводу суди попередніх інстанцій навели мотиви про те, що вищезгадані аргументи не підтверджують факту припинення Колгоспу «РОДІНА», як юридичної особи, а будь-які інші докази стосовно цього у матеріалах відсутні. 8. Суди звертали увагу й на те, що матеріали справи не містять всіх документів, передбачених для державної реєстрації створення юридичної особи, однак, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, дійшли висновку про відсутність необхідності надання правової оцінки вказаним обставинам у межах спірних правовідносин, оскільки у позивача відсутнє порушене право, як необхідна умова для задоволення позову. 9. Щодо послання позивача на те, що оскаржувані реєстраційні дії та записи використовуються уповноваженими особами колгоспу «РОДІНА» та його правонаступника, з метою скасування рішень Красноградської районної ради народних депутатів Харківської області, державного акту на право постійного користування землею, свідоцтв про право власності на нерухоме майно та вилучення із постійного користування ПАТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» земельної ділянки, рухомого та нерухомого майна, основних та необоротних засобів, суди попередніх інстанцій зазначає таке. 10. За висновками, наведеними у оскаржуваних судових рішеннях, з аналізу норм статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» вбачається, що внесення даних до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи здійснюється з метою її ідентифікації та провадження власної господарської діяльності. 11. На підстав вищезазначеного суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що вчинення оскаржуваних реєстраційних дій та внесення відповідних записів, не має причинно-наслідкового зв`язку з діями уповноважених осіб колгоспу «РОДІНА» та його правонаступника спрямованих на вилучення із постійного користування ПАТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» земельної ділянки, рухомого та нерухомого майна, а тому не порушують права позивача. 12. Ураховуючи викладене, суди констатували, що позовні вимоги нормативно і документально не підтверджуються, а тому задоволенню не підлягають. Короткий зміст вимог касаційної скарги 13. Не погоджуючись з вищезгаданими судовими рішеннями, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить їх скасувати та задовольнити позов у повному обсязі. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ 14. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 28.09.2016 державним реєстратором Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області Микитенко Л.І. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено реєстраційний запис №14631200002648 про включення відомостей про юридичну особу, реєстрацію якої проведено до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» щодо колгоспу «РОДІНА» з ідентифікаційним кодом 40859363. 15. У подальшому Державним реєстратором на підставі отриманих документів внесено запис про перебування колгоспу «РОДІНА» в стані припинення та про зміну складу комісії з припинення/виділу. Підставою для проведення цих реєстраційних дій вказано, подані колгоспом «РОДІНА» протоколи зборів уповноважених членів колгоспу «РОДІНА» від 28.09.2016 та 16.10.2016 відповідно. 16. Судом встановлено, що 28.09.2016 державним реєстратором Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області Микитенко Л.І. вчинено наступні реєстраційні дії: 1) «Державна реєстрація новоутвореної шляхом заснування юридичної особи», якою до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про колгосп «РОДИНА». 2) «Скасування реєстраційної дії», якою скасовано реєстраційну дію про внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про колгосп «РОДИНА»; 3) «Включення відомостей про юридичну особу», якою до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено реєстраційний запис №14631200002648 про включено відомостей про юридичну особу, реєстрація якої була проведена до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» щодо колгоспу «РОДІНА» з ідентифікаційним кодом 40859363. 17. Окрім цього, 29.09.2016 державним реєстратором Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області Микитенко Л.І. вчинено реєстраційну дію «Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи в результаті реорганізації», на підставі якої до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про перебування колгоспу «РОДІНА» в стані припинення. 18. 17.10.2016 Державним реєстратором вчинено реєстраційну дію «Зміна складу комісії з припинення/виділу», якою змінено склад комісії з припинення колгоспу «РОДІНА», відповідно до опису документів, код 106480807525 для проведення даної дії надано протокол від 16.10.2016. ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 19. У касаційній скарзі наголошується на тому, що висновки судів попередніх інстанцій, на переконання скаржника, не лише не відповідають фактичним обставинам справи, але і спотворюють їх, оскільки особами, які можуть бути заявниками у розумінні норм Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», не подавались жодні документи стосовно створення такої юридичної особи як Колгосп «РОДІНА». Ці обставини, на думку позивача, свідчать про відсутність як такого заявника реєстраційної дії та факту створення юридичної особи - Колгосп «РОДІНА». 20. Скаржник вважає, що такі обставини доводять факт порушення Державним реєстратором норм і приписів статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» при здійсненні державної реєстрації нової юридичної особи, але його викладення в судовому рішенні здійснено хибно та таким чином, що спотворює фактичний зміст оскаржуваних дій державного реєстратора та, як наслідок - призвело до незастосування судом норми права, яка підлягала застосуванню. 21. ПАТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» наполягає на тому, що зміст оскаржуваних судових рішень підтверджує мету здійснення протиправних дій державним реєстратором по формуванню ним Опису документів без звернення заявника, без його реєстраційної картки, заяви та жодного наданого документа - технічної картки для отримання коду ЄДРПОУ. 22. Інші дії Державного реєстратора є похідними від цієї дії, а тому, за висновком скаржника, є також протиправними, оскільки у матеріалах справи відсутні докази реєстрації такої юридичної особи як Колгосп «РОДІНА» до 01.07.2004 та не підтверджують наявності коду ЄДРПОУ такої особи, що зумовлює відсутність правових підстав для внесення відомостей про таку юридичну особу до Реєстру. 23. Позивач вказує і на те, що суди попередніх інстанцій жодним чином не проаналізували та не надали оцінки оскаржуваним діям державного реєстратора щодо грубого порушення приписів пункту 6 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 № 118, відповідно до якого ідентифікаційний код зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним. У разі перетворення юридичної особи, ..., за правонаступником зберігається її ідентифікаційний код. В інших випадках припинення юридичної особи присвоєння її ідентифікаційного коду новоствореним суб`єктам забороняється. 24. На думку позивача, незаконність дій державного реєстратора по реєстрації новоутвореної шляхом заснування юридичної особи Колгоспу «РОДІНА» та внесення відомостей до Реєстру щодо цієї юридичної особи підтверджується також і тим, що така організаційно-правова форма юридичної особи як «колгосп», станом на 28.09.2016, чинним законодавством передбачена не була та не існувала, а отже не надавала правових підстав для реалізації реєстраційних дій у законний спосіб. 25. Такі дії Державного реєстратора, як вважає скаржник, призвели до протиправного включення, 28.09.2016 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про колгосп «РОДІНА» із зазначенням коду іншої юридичної особи 40859363 та дати державної реєстрації 23.05.1989. 26. Позивачем звертається увага на те, що норми пункту 6 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України стосовно заборони використання ідентифікаційного коду іншої юридичної особи, було застосовано Верховним Судом у постанові від 07.06.2018 у справі адміністративної юрисдикції № 819/1425/15, однак порушуючи вимоги частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин судами не було враховано викладених в цій постанові висновків Верховного Суду. 27. Внесення ж недостовірної інформації до Реєстру у будь-якому випадку порушує право ПАТ «Укргазвидобування» як учасника цивільних відносин, на забезпечення його (як і всіх інших учасників правовідносин у державі), на гарантовану державою достовірну інформацію про особу, відомості щодо якої містяться в Єдиному державному реєстрі. 28. Отже, позивач констатує, що судами проігноровано та не надано жодної правової оцінки доводам позивача про той факт, що дії спрямовані на вилучення майна у АТ «Укргазвидобування», вчинено не будь - якими фізичними особами, а саме уповноваженими особами Колгоспу «РОДІНА», які діяли від імені цієї юридичної особи, реалізуючи її права, отримані нею при реєстрації. 29. Таким чином, на думку скаржника, наявний прямий і безпосередній причинно - наслідковий зв`язок між здійсненими Державним реєстратором оскаржуваними діями, якими надано правосуб`єктність юридичній особі та діями уповноважених осіб колгоспу «РОДІНА», що спростовує судові висновки як першої, так і апеляційної інстанцій стосовно відсутності необхідності надання правової оцінки оскаржуваним діям державного реєстратора з огляду на відсутність такого причинно - наслідкового зв`язку. 30. Суди попередніх інстанцій, як стверджує скаржник, безпідставно відмовились враховувати та надати оцінку щодо наявності численних судових справ №№ 922/2537/16, 922/4761/16, 922/2398/16, 922/3919/16, 626/2253/16-а, 922/4042/17 і їх негативних наслідків, у спорах про витребування майна із незаконного володіння АТ «Укргазвидобування» (перебуває у користуванні з 1992 року) за позовами Колгоспу «РОДІНА» та його правонаступника СБК «Родіна», які надавалися позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції. 31. Судами попередніх інстанцій, як вважає позивач, не було спростовано того, що оскаржувані дії державного реєстратора у спірних правовідносинах створили для ПАТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» вищенаведені негативні юридичні наслідки. 32. Згідно ж висновку Верховного Суду України, наведеному в постанові від 16.09.2015 у справі № 6-68цс15, держава зобов`язана забезпечити належне правове регулювання відносин і відповідальна за прийняті її органами незаконні правові акти. 33. На переконання позивача, усе вищенаведене підтверджує неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права, що порушило принцип верховенства права й призвело до ухвалення незаконних судових рішень. 34. Красноградською районною державною адміністрацією та Нововодолазькою селищною радою об`єднаної територіальної громади Харківської області подано відзиви на касаційну скаргу, доводи яких зводяться до того, що оскаржувані позивачем дії та реєстраційні записи Державних реєстраторів вчинені за зверненням належного суб`єкта і відповідають вимогам закону, не порушують прав та інтересів ПАТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ», а твердження Товариства про припинення 01.09.1992 діяльності Колгоспу «РОДІНА» у зв`язку з включенням його до складу Хрестищенського управління бурових робіт державного підприємства «УКРБУРГАЗ» не підтверджують факту припинення цього суб`єкта як юридичної особи й будь-які докази щодо цього надано не було і у матеріалах справи відсутні. 35. З цих підстав у відзивах на касаційну скаргу заявники просять у її задоволенні відмовити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ 36. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. 37. Як зазначено у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, в рішенні від 12.10.1978 у справі «Занд проти Австрії» Європейський суд з прав людини вказав, що поняття «суд, встановлений законом» у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом. 38. Отже, для забезпечення права на справедливий суд, закріпленого у статті 6 Конвенції, яка визнається і ратифікована Україною, суттєвого значення набуває питання дотримання національними судами правил предметної юрисдикції. 39. Вирішуючи цей спір, суди виходили з того, що такий є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. 40. Так, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, чинній на час подання позову, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. 41. Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої Кодексу адміністративного судочинства України у зазначеній редакції). 42. Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України у відповідній редакції юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень. 43. У пункті 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України у наведеній вище редакції визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. 44. Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, чинній після 15.12.2017, якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів. 45. Водночас, помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. 46. Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. 47. Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ Оцінка доводів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій 48. Відповідно до частин першої - п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 49. Відповідно до повноважень Верховного Суду, встановлених частиною першою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 50. Перевіряючи у межах повноважень касаційного суду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів виходить з такого. 51. Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, доводів та обставин, якими позивач обґрунтовував підстави цього позову, ПАТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» заперечує сам факт існування такої юридичної особи як Колгосп «РОДІНА», оскільки вважає, що діяльність цієї особи припинилась ще 01.09.1992 у зв`язку з включенням її до складу Хрестищенського управління бурових робіт Державного підприємства «УКРБУРГАЗ» як підсобного сільського господарства на правах структурного підрозділу із зарахуванням усіх членів колгоспу до штату вказаного Управління, а рішенням зборів членів Колгоспу «РОДІНА» було вирішено відмовитись від користування земельною ділянкою та передати її у користування Хрестищенського управління бурових робіт, що у подальшому було оформлено рішенням Красноградської районної ради народних депутатів від 22.07.1992 «Про передачу земель колгоспу «Родіна». 52. У позовній заяві також вказувалось, що до Хрестищенського управління бурових робіт Державного підприємства «УКРБУРГАЗ» були передані й основні та оборотні засоби Колгоспу «Родіна», а станом на дату звернення до суду з цим позовом, після проведених реорганізацій, Хрестищенське УБР та засноване на власності Колгоспу «Родіна» Підсобне сільське господарство «Україна» є структурними підрозділами Філії бурового управління «УКРБУРГАЗ» Публічного акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ». 53. У судах попередніх інстанцій позивач наполягав, що вчинення Державними реєстраторами спірних у цій справі дій та внесення ними записів до Реєстру, які оскаржуються Товариством, призводить до порушення його майнових прав та інтересів шляхом позбавлення у незаконний спосіб права постійного користування землею, права власності на нерухоме майно, зумовлює вилучення із постійного користування ПАТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» земельної ділянки, вибуття із власності позивача рухомого та нерухомого майна, основних та необоротних засобів. 54. З огляду саме на ці обставини, позивач вважає, що у відповідачів були відсутні передбачені законом правові підстави для вчинення оскаржуваних дій та внесення до Реєстру реєстраційних записів стосовно державної реєстрації неіснуючої юридичної особи і надання їй таким чином самостійної правосуб`єктності. 55. Наведене засвідчує, що цей спір виник у зв`язку із протиправним, як вважає позивач, внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записів про державну реєстрацію Колгоспу «РОДИНА», про внесення рішення його засновників (учасників) про припинення цієї юридичної особи в результаті реорганізації та щодо внесення до цього Реєстру запису про зміну складу комісії з припинення/виділу колгоспу «РОДІНА». 56. Однак, як це можна стверджувати виходячи зі змісту спірних правовідносин і вказаних Товариством підстав позову, останнє, не погоджуючись з вищезгаданими оскаржуваними діями та записами відповідачів, у такий спосіб фактично намагається захистити свої корпоративні та майнові права як юридичної особи, оскільки вважає, що Колгосп «РОДІНА», разом з усім наявним у нього майном та майновими правами, увійшов до складу ПАТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» на правах структурного підрозділу філії цього Товариства й таким чином припинив своє існування як окрема юридична особа, а тому її державна реєстрація та вчинення після цього будь - яких реєстраційних дій щодо неї є неможливою та порушує вимоги законодавства, права та інтереси позивача. 57. Оцінка таких аргументів потребує виходу за межі правовідносин, що склалися безпосередньо між Колгоспом «РОДІНА» та відповідачами з приводу вчинення дій та внесення до Реєстру записів про державну реєстрацію цієї юридичної особи, про рішення засновників про її припинення, а вирішення заявлених у цій справі позовних вимог, які стосуються вищезазначених реєстраційних дій та записів, вчинених (внесених) стосовно юридичної особи, яка виступає третьою особою у цій справі, не зумовить захисту прав позивача у сфері публічно - правових відносин, який, до того ж, не був їх безпосереднім учасником. 58. Колегія суддів звертає увагу й на висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №826/10249/18, згідно з якими спір про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи не є спором з державним реєстратором про спонукання останнього внести відповідний запис до ЄДР. Цей спір не є спором у сфері публічно-правових відносин, у тому числі якщо він виник у зв`язку з протиправним внесенням до ЄДР державним реєстратором запису про проведення державної реєстрації юридичної особи; не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності. При цьому процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору. 59. Велика Палата Верховного Суду, заповнюючи цю прогалину, у постановах від 20.09.2018 у справі № 813/6286/15, від 06.02.2019 у справі № 462/2646/17 зазначала, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України), а тому повинні розглядатися за правилами господарського судочинства. 60. Такий спір за висновками Великої Палати Верховного Суду має вирішуватися за правилами Господарського процесуального кодексу України незалежно від суб`єктного складу за місцезнаходженням юридичної особи (частина шоста статті 30 Господарського процесуального кодексу України). Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 61. За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що даний спір позбавлений ознак публічно - правового й з огляду на суб`єктний склад учасників спірних правовідносин та предмет спору повинен вирішуватись судом господарської юрисдикції. 62. Вищенаведене не враховано судами попередніх інстанцій, які допустили порушенням норм процесуального права і ухвалили судові рішення, що не відповідають закону. 63. За правилами пункту 5 частини першої статті 349, частини першої статті 354 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині. Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги. 64. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина третя статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України). 65. Пунктом 1 частини першої статті 238, частиною першою статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ. 66. Ураховуючи викладене, касаційну скаргу належить задовольнити частково, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати і закрити провадження у справі. При цьому, роз`яснити позивачу, що даний спір має вирішуватися в порядку господарського судочинства. 67.

Результат розгляду: partial