Рішення адміністративного суду від 2022-11-03 00:00:00+02

У квітні 2022 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Командувача військ Оперативного командування « [INFO] » генерал-майор [PERSON] (далі Командувач, ОКЗ відповідно) в якому просив: визнати протиправним та скасувати пункт 9, параграфу 4 наказу Командувача (по особовому складу) від 19.11.2021 №408 про увільнення позивача від займаної посади начальника 71 маневреного центру радіоелектричної розвідки регіонального центру радіоелектричної розвідки « [INFO] » (далі Посада) і зарахування у розпорядження Командувача (далі \~- Наказ №408) ; поновити [PERSON] на Посаді з 08.11.2021; зобов`язати відповідача виплатити недоотримане грошове забезпечення за Посадою з 08.11.2021. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року у задоволенні позову відмовлено. Не погодившись із ухваленим судовим рішенням його оскаржив позивач який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нове рішення про задоволення позову. В апеляційній скарзі вказує, що на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 8 листопада 2021 року (далі - Ухвала) його було відсторонено від Посади в межах строку досудового розслідування, тобто до 04.01.2022 включно. Зазначає, що відсторонення його від Посади мало бути скасованими із закінченням строку застосування такого заходу кримінального провадження. Разом з тим, видаючи оспорюваний у суді Наказ №408, Командувач вказав, що підставою для його видання була ухвала Луцького міськрайонного суду Волинської області, яка втратила чинність 04.03.2022. Тобто і в Наказі №408 мало бути вказано на який термін позивача відсторонено від Посади. Відповідач та Військова частина [NUMBER] (далі в/ч [NUMBER] ) у відзивах на апеляційну скаргу заперечують вимоги такої, вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами. Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності видачі Наказу №408 в частині увільнення (відсторонення) позивача від виконання службових обов`язків та про відсутність правових підстав для поновлення позивача на Посаді з 08.11.2021. Також цей суд вказав, що відповідачем у період відсторонення від виконання службових повноважень правомірно виплачувався позивачу грошове забезпечення у вигляді окладу за військове звання у розмірі 1340 грн \~та надбавки за вислугу років у розмірі 670 грн. Наведене свідчить про відсутність правових підстав для стягнення недоотриманого грошового забезпечення позивачу за Посадою у спірний період. Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що наказом Командувача від 23.10.2016 №264 (по особовому складу) [PERSON] було призначено на Посаду (а.с.9). У період проходження військової служби, як свідчать матеріали справи, відносно позивача за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України (далі КК) до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) внесено відомості за №42021031220000027 від 21.10.2021. 04.11.2021 \~майору [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого \~частиною третьою статті 368 КК. Ухвалою у справі №161/20000/21 (за клопотанням старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Волинській області) [PERSON] відсторонено від Посади, тобто до 04.01.2022 включно (а.с.12). Ухвалами слідчих суддів від 30 грудня 2021 року та від 1 лютого 2022 року вказаний строк відсторонення від посади двічі продовжувався до 30.01.2022, а пізніше \~- 04.03.2022 (а.с.14-16). У Наказі №408 (по особовому складу) (пункт 9 параграфу 4) вказано, що відповідно до підпункту 12-1 статті 116 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» затвердженого указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі Положення №1153) майора [PERSON] , Посада, увільнити від займаної Посади і зарахувати у розпорядження Командувача та утримувати у списках особового складу регіонального центру радіоелектронної розвідки « [INFO] » з 08.11.2021. Підстава: Ухвала (а.с.40). Згідно з наказом ТВО командира в/ч [NUMBER] (по стройовій частині) №235 від 08.11.2022 усунено [PERSON] , Посада від виконання службових обов`язків за \~посадою в межах строку досудового розслідування, на період проведення службового розслідування тобто до 04.01.2022 включно на період проведення службового розслідування, призначеного наказом командира в/ч [NUMBER] №455 та часу необхідного для прийняття рішення за результатами службового розслідування. З 08.11.2021 грошове забезпечення майору [PERSON] виплачувати тільки у вигляді окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, відповідно до вимог наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, яким затверджено «Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України (далі МЮУ) 26.06.2018 за №745/32197; далі Порядок №260; Наказ №260 відповідно). Підстава: вимоги статті 47 «Дисциплінарного статуту Збройних сил України» (зі змінами) затвердженого однойменним Законом України від 24.03.1999 №551-ХІV (далі Дисциплінарний статут; Закон №), Ухвала суду (а.с.31). Листом керівника Волинської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері від 01.02.2022 №294 вих-22 командира військової частини [NUMBER] повідомлено про те, що майору [PERSON] продовжили строк відсторонення від Посади до 04.03.2022 включно на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 1 лютого 2022 року. У листі прокурор зазначив, що [PERSON] необхідно відсторонити від займаної Посади із визначенням йому місця служби та покладенням обов`язків, які він зможе виконувати в іншому військовому підрозділі поза межами розташування військової частини [NUMBER] (а.с.32). З матеріалів справи також вбачається, що наказом ТВО командира військової частини [NUMBER] від 22.02.2022 №35 [PERSON] з 22.02.2022 виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с.51). З довідок про розмір щомісячних видів грошового забезпечення позивача вбачається, що у період відсторонення від посади з 08.11.2021 по 04.03.2022 [PERSON] виплачувалось грошове забезпечення у вигляді окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років (а.с.52, 53) Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначається Дисциплінарним статутом, затвердженим Законом №551-ХІV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин). Згідно з частиною другою статті 45 Дисциплінарного статуту за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності. У відповідності до статті 91-1 Дисциплінарного статуту військовослужбовець, якому повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, та/або пов`язаного із зловживанням своїм службовим становищем, підлягає відстороненню від виконання повноважень у порядку, визначеному законом. Військовослужбовець, стосовно якого складено протокол про адміністративне корупційне правопорушення, може бути відсторонений від виконання службових повноважень за рішенням командира до закінчення розгляду справи судом. Порядок усунення військовослужбовців від виконання службових обов`язків, відсторонення від виконання службових повноважень, повноважень на посаді або відсторонення від посади передбачено Положенням №1153. Так, відповідно до пункту 122 Положення №1153 військовослужбовець, стосовно якого складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, може бути відсторонений від виконання службових повноважень за рішенням командира до закінчення розгляду справи судом чи вирішення питання подальшого проходження військової служби. Військовослужбовець, стосовно якого винесено постанову про притягнення як обвинуваченого у вчиненні злочину у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді до розгляду справи судом. Відсторонення військовослужбовців від посади як захід забезпечення кримінального провадження здійснюється відповідно до Кримінального процесуального кодексу України на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). Військовослужбовці, відсторонені від посад, зараховуються у розпорядження відповідної посадової особи з дня, що настає за днем відсторонення, та продовжують проходити військову службу, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають (якщо до них не застосовано запобіжних заходів кримінального провадження у виді домашнього арешту або тримання під вартою). Військовослужбовці, усунені або відсторонені від виконання службових обов`язків, продовжують проходити військову службу, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених командиром військової частини, якщо до них не застосовано запобіжних заходів або покарань, визначених у підпунктах 12-1, 13 пункту 116 цього Положення. Грошове забезпечення військовослужбовців, які усунуті від виконання службових обов`язків або відсторонені від посади, здійснюється в порядку, визначеному Міністром оборони України. Військовослужбовці, які були відсторонені від посади, поновлюються на попередній або на іншій, не нижчій, ніж попередня, посаді в разі скасування відповідної ухвали слідчого судді під час досудового розслідування або суду під час судового провадження, винесення судом виправдувального вироку, відмови у порушенні кримінальної справи за відсутності події злочину, відсутності в діянні складу злочину, за недоведеності їх участі у вчиненні злочину, закриття кримінальної справи або в разі закінчення двомісячного строку відсторонення від посади, якщо строк відсторонення від посади не було продовжено в порядку, визначеному статтею 158 КПК. Абзацом 9 пункту 122 Положення №1153 передбачено, що грошове забезпечення, яке втратили відсторонені від посади військовослужбовці внаслідок незаконних дій, відшкодовується їм у порядку, передбаченому Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення №1153 визначає «Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затверджена наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170 (зареєстровано в МЮУ 19.05.2009 за № 438/16454; далі Інструкція) в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин). Згідно пункту 4.31 цієї Інструкції порядок і тривалість усунення від виконання службових обов`язків та відсторонення від виконання службових повноважень військовослужбовців визначаються Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Підставою для усунення від виконання службових обов`язків є невиконання військовослужбовцем службових обов`язків, що призвело до людських жертв чи інших тяжких наслідків або створило загрозу настання таких наслідків. Рішення про усунення військовослужбовця від виконання службових обов`язків приймається командиром військової частини або найближчим прямим начальником, який має право видавати наказ про таке усунення і призначення службового розслідування за фактом, що призвів до цього. Тривалість усунення від виконання службових обов`язків не повинна перевищувати тривалість службового розслідування та час, необхідний для прийняття відповідного рішення командиром. Наказ про усунення військовослужбовця від виконання службових обов`язків скасовується, якщо за результатами службового розслідування підстави прийняття такого рішення не підтверджуються або прийнято рішення про притягнення військовослужбовця, який вчинив правопорушення, до дисциплінарної відповідальності. На підставі отриманого військовою частиною протоколу про адміністративне правопорушення за фактом вчиненого військовослужбовцем корупційного або військового адміністративного правопорушення командир військової частини або найближчий прямий начальник, який має право видавати накази, може прийняти рішення про відсторонення військовослужбовця від виконання службових повноважень. Тривалість такого відсторонення продовжується до закінчення розгляду справи судом. Наказ про відсторонення військовослужбовця від виконання службових повноважень скасовується, якщо провадження у справі про адміністративне корупційне або військове адміністративне правопорушення закривається у зв`язку з відсутністю події або складу адміністративного правопорушення. Скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення із закриттям провадження тягне за собою повернення військовослужбовцю стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, пов`язаних з цією постановою. Військовослужбовець, стосовно якого винесено постанову про притягнення як обвинуваченого у вчиненні злочину у сфері службової та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, та (або) пов`язаного із зловживанням службовим становищем, підлягає відстороненню від виконання службових повноважень наказом командира військової частини. Військовослужбовцям, усунутим від виконання службових обов`язків або відстороненим від виконання службових повноважень чи повноважень на посаді, з наступного дня після усунення (відсторонення) за період, протягом якого вони не виконували службових обов`язків за посадою, виплачується грошове забезпечення згідно з Порядком №260 затвердженим Наказом № 260. Згідно з КПК відсторонення військовослужбовців від посад, як захід забезпечення кримінального провадження, на підставі отриманого рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження здійснюється наказом командира військової частини або найближчого прямого начальника на строк не більше двох місяців. За клопотанням прокурора ухвалою слідчого судді чи суду строк відсторонення військовослужбовця від посади може бути продовжений. Відсторонення від посади може бути скасовано ухвалою слідчого судді чи суду за клопотанням прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Виплата грошового забезпечення за час відсторонення військовослужбовців від посад здійснюється згідно з Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України. Відповідно до пункту 4.32 Інструкції військовослужбовці, усунуті від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади, якщо до них не застосовано запобіжних заходів кримінального провадження у вигляді домашнього арешту або тримання під вартою, продовжують проходити військову службу згідно з пунктом 122 Положення №1153, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених командиром (начальником) військової частини. Виконання обов`язків військової служби такими військовослужбовцями здійснюється за місцем проходження служби або у разі відсутності обмеження свободи пересування військовослужбовця - в іншому місці, визначеному посадовою особою, у чиєму підпорядкуванні вони перебувають (пункт 4.32 \~вказаної Інструкції) Згідно з частинами першою, другою статті 154 КПК передбачено, що відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу. Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу. Таким чином військовослужбовець може бути відсторонений від виконання службових повноважень за рішенням командира у випадку вчинення ним корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення, і якщо стосовно нього складено протокол про адміністративне корупційне правопорушення. Разом з тим, у разі наявності в діях військовослужбовця ознак кримінального правопорушення здійснюється відсторонення від посади за правилами встановленими КПК. При цьому, суд зауважує, що відсторонення від виконання службових обов`язків та/або від посади не є дисциплінарним стягненням, накладеним на військовослужбовця, у розумінні вимог чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства. Положенням №1153 визначається порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі. Згідно підпункту 12-1 статті 116 Положення №1153 визначено, що зарахування військовослужбовців в розпорядження наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі: відсторонення військовослужбовця від посади під час досудового розслідування або судового провадження до закінчення строку застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження або до його скасування в порядку, передбаченому КПК. Враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК, а Ухвалою позивача було відсторонено від Посади в межах строку досудового розслідування (який був продовжений до 04.03.2022), суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність видачі Наказу №408 в частині увільнення (відсторонення) позивача від виконання службових обов`язків та про відсутність правових \~підстав для поновлення позивача на посаді з 08.11.2021. Відносно незгоди позивача з тим, що відповідачем в оскаржуваному Наказі №408 вжито формулювання \~«увільнення з займаної посади», замість «відсторонення від посади», суд зазначає наступне. Порядок видачі наказів командира військової частини по особовому складу регламентується «Інструкцією з організації обліку особового складу Збройних Сил України», затвердженою наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 № 333 (зареєстровано в МЮУ 12.06.2014 за № 611/25388; далі - Інструкція №333; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин). Інструкція №333 визначає порядок видання, обліку, зберігання, розсилки наказів по особовому складу і облікових документів. Згідно з пунктом 11.1. Інструкції №333 накази по особовому складу є основними документами, які визначають службове становище офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу. Вони видаються посадовими особами, яким Положенням 1153 і наказами Міністерства оборони надано право присвоєння військових звань, призначення на посади, укладення і продовження строку контракту, звільнення з військової служби. Згідно з пунктом 11.2 Інструкції №333 наказами по особовому складу оформлюються такі зміни в службовому становищі офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу як призначення на посади (у тому числі у разі зміни назви посади, військово-облікової спеціальності, військового звання за штатом), переміщення по службі, зарахування в розпорядження, продовження строків перебування на посадах. Додатком 53 до Інструкції №333 встановлено типові зразки наказів, в тому числі і наказ командира військової частини про зарахування у розпорядження, де закріплене формулювання «УВІЛЬНИТИ від займаної посади і ЗАРАХУВАТИ у розпорядження». Таким чином, положення спірного наказу відносно позивача не суперечить вимогам законодавства за формою його викладення. Відтак, Наказ №408 в частині увільнення (відсторонення) [PERSON] від займаної посади та зарахування у розпорядження Командувача був складений згідно вимог додатку 53 до Інструкції №333. Суд зауважує, що в законодавстві відсутнє чітке визначення поняття «відсторонення від роботи (посади)». Так, під визначенням \~відсторонення працівника (військовослужбовця) від посади слід розуміти, один із випадків передбачених законодавством призупинення трудових (військових) правовідносин, яке полягає в тимчасовому увільненні працівника (військовослужбовця) \~від обов`язку виконувати роботу (обов`язки за посадою) і тимчасове увільнення роботодавця від обов`язку забезпечувати працівника роботою або створювати умови для її виконання. Тимчасове увільнення працівника (військовослужбовця) від виконання його трудових (посадових) обов`язків в порядку відсторонення від роботи, на умовах та підставах встановлених законодавством за суттю не є дисциплінарним стягненням, а є особливим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках, і має за мету відвернення та/або попередження негативних наслідків. Відсторонення від роботи працівника (військовослужбовця) здійснюється роботодавцем (командиром військової частини) з підстав передбачених законодавством з власної ініціативи та/або на вимогу третіх сторін (суду, органів державного нагляду та контролю, та інших уповноважених органів). Здійснюючи відсторонення від посади військовослужбовця командир військової частини зобов`язаний діяти на підставі, у межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачені законом, неупереджено, дотримуватись принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення: \~правову підставу для відсторонення від посади; \~наслідки відсторонення від посади для інших осіб; \~законодавче встановленні гарантії відстороненого працівника на оплату праці; \~строки відсторонення, які мають відповідати часу, потрібному для усунення причин відсторонення, якщо тільки уповноваженим органом не визначено інший строк відсторонення. Разом з тим, зазначення в оскаржуваному Наказі №408 такого формулювання як «увільнення від займаної посади» не змінює суті і правової природи «відсторонення» [PERSON] від займаної Посади та зарахування у розпорядження Командувача, оскільки законодавчо встановлені гарантії відстороненого військовослужбовця на оплату праці \~відповідачем були повною мірою дотримані. Щодо стягнення на користь позивача недоотриманого грошового забезпечення за Посадою з 08.11.2021, судом встановлено наступне. Пунктом 2 Порядку №260 встановлено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; \~премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги. З довідки про розмір щомісячного грошового забезпечення від 10.06.2022 №80 \~вбачається, що [PERSON] у вересні виплачено грошове забезпечення у розмірі 19193, 29 грн до якого входить: \~посадовий оклад 5070 грн; оклад за військовим званням 1340 грн; надбавка за вислугу років (50 % від посадового окладу + окладу за військовим званням) 3205 грн; надбавка за особливості проходження служби 6249,75 грн; надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 1014 грн; індексація \~грошових доходів \~540,03 грн; премія (35 %)- 1774,50 грн. У жовтні позивачу виплачено грошове забезпечення у розмірі 23071,35 грн, до якого входить: посадовий оклад 5070 грн; оклад за військовим званням 1340 грн; надбавка за вислугу років (50 % від посадового окладу + окладу за військовим званням) 3205 грн; надбавка за особливості проходження служби 6249,75 грн; надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 1014 грн; одноразова премія до Дня захисника 2538,07 грн; \~індексація грошових доходів 540,03 грн; премія (35 %)- 1774, 50 грн. З 01.11.2021 по 07.11.2021 позивачу виплачено грошове забезпечення у розмірі 4542,65 грн, до якого входить: посадовий оклад 1183 грн; оклад за військовим званням 312,67 грн; надбавка за вислугу років (50 % від посадового окладу + окладу за військовим званням) 747,84 грн; надбавка за особливості проходження служби 1458, 28 грн; надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 236,60 грн; \~індексація грошових доходів 190,22 грн; премія (35 %) - 414, 05 грн. Пунктом 2 розділу ХХІХ Порядку №260 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовцям, які відповідно до Кримінального процесуального кодексу України відсторонені від посад, виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років з дня, наступного після відсторонення від посади, до дня повернення до виконання службових обов`язків за посадою. У разі скасування рішення про відсторонення від посад військовослужбовцям за період, протягом якого вони не перебували на посадах внаслідок відсторонення від посад, грошове забезпечення, на отримання якого вони втратили право, не виплачується. При цьому грошове забезпечення, яке втратили відсторонені від посади військовослужбовці внаслідок незаконних дій, відшкодовується їм у порядку, передбаченому Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». З довідки про розмір щомісячного грошового забезпечення позивача вбачається, що у період відсторонення від посади з 08.11.2021 по 04.03.2022 [PERSON] виплачувалось грошове забезпечення у виді окладу за військовим званням 1340 грн, надбавка за вислугу років 670 грн та індексація грошових доходів 456,27 грн (а.с.52, 53). Матеріалами справи підтверджується, що позивача повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, у зв`язку з чим його відсторонено (увільнено) від виконання службових повноважень на підставі ухвал слідчих суддів відповідно до КПК, а тому враховуючи викладені вище норми законодавства, суд дійшов вірного висновку, що відповідачем у період відсторонення від виконання службових повноважень правомірно виплачувався позивачу грошове забезпечення у вигляді окладу за військове звання у розмірі 1340 грн \~та надбавки за вислугу років у розмірі 670 грн. Наведене свідчить про відсутність правових підстав для стягнення недоотриманого грошового забезпечення позивачу за Посадою у вказаний період. Наведені ж в апеляційній скарзі доводи не спростовують і не містять вагомих та обґрунтованих аргументів, які б давали підстави стверджувати про інше, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. Відповідно статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підсумовуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення даного позову ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та дотриманні норм процесуального права, а тому оскаржуване рішення суду є законними та обґрунтованими і скасуванню не підлягає.

Результат розгляду: denied