Рішення адміністративного суду від 2023-01-16 00:00:00+02

\~\~ Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія Капітал груп"\~(в подальшому ТОВ \~\~"Торгова компанія Капітал груп"\~звернулося до суду з адміністративним до Головного управління ДПС України\~ \~у Полтавській області (в подальшому ГУ ДПС в Полтавській області), \~Державної податкової служби України (в подальшому \~ДПС України), в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення комісії \~\~ГУ ДПС в Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 3374313/42402112 від 15.11.2021 р. про відмову в реєстрації податкової накладної № 6 від 16.08.2021 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати ДПС \~України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 6 від 16.08.2021 р., складену та подану на реєстрацію ПОЗИВАЧЕМ; визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 3459995/42402112 від 02.12.2021 р. про відмову в реєстрації податкової накладної № 7 від 25.08.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 7 від 25.08.2021 р., складену та подану на реєстрацію позивачем. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.04.2022 р. позов задоволено. ТОВ "Торгова компанія Капітал груп"\~звернулося до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000 грн. Додатковим рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.05.2022 р. заяву задоволено, а саме, стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Полтавській області судові витрати на правову допомогу у загальній сумі 6000 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Не погодившись із \~додатковим рішенням суду першої інстанції відповідач ГУ ДПС в Полтавській області, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати \~додаткове рішення\~ \~\~Полтавського окружного адміністративного суду від 19.05.2022 р. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви позивача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме\~ \~\~вимог:\~ Кодексу адміністративного судочинства України\~ \~\~\~та на не відповідність висновків суду обставинам справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п. 3 ч. 1\~ ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд\~апеляційної\~ інстанції\~ розглядає справу\~ \~\~в порядку письмового провадження за наявними\~ \~\~у справі матеріалами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги \~підлягають частковому \~задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Стягуючи на користь позивачки витрати \~на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн., суд першої інстанції виходив з принципу обґрунтованості, співмірності і пропорційності судових витрат. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що стягнення судових витрат стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно із ч. 2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 6 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", визначено, що інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно із ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (в подальшому - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження). Аналогічні висновки щодо застосування норм матеріального права, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16 та в постановах Верховного Суду від 17.09.2019 р. у справі № 810/3806/18, від 31.03.2020 р. у справі № 726/549/19. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 02.09.2020 р. у справі № 826/4959/16. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Результат розгляду: partial