Рішення адміністративного суду від 2022-08-04 00:00:00+03

[PERSON] (далі - позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій щодо зменшення відсоткового розміру пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення, визначеного станом на 05.03.2019, при проведенні перерахунку та виплати пенсії позивачу на підставі довідки [INFO] від 04.08.2021 №9/1/3181, а також зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.04.2019 відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення [INFO] від 04.08.2021 №9/1/3181, виходячи з розміру 90% грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум. Позовні вимоги мотивовані тим, що ГУ ПФУ в Івано-Франківській області на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 №300/5099/21 здійснено перерахунок пенсії з 01.04.2019. При цьому при проведенні такого перерахунку неправомірно змінено відсотковий розмір пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення, що призвело до невірного визначення розміру його пенсії. Позивач вважає, що перерахунок пенсії повинен здійснюватися із застосуванням норми, що визначає основний розмір пенсії у відсотках від грошового забезпечення, яка діяла на момент призначення пенсії. Вважає, що такі дії відповідача суттєво звужують його права та порушують інтереси, тому звернувся до суду з даним позовом. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі № 300/1137/22 у задоволенні позовних вимог відмовлено. Рішення суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на нього апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права. В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що відповідач з 01.04.2019 протиправно зменшив відсоткове значення розміру пенсії з 90 % на 70 % грошового забезпечення. Стверджує, що положення статті 13 Закону № 2262-ХІІ, якими встановлено розмір пенсії виходячи з 70 відсотків від грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, що стосуються питань саме призначення пенсії, а не її перерахунку. Адже до останнього застосовуються спеціальні норми, що регулюють умови та підстави встановлені саме щодо перерахунку пенсії. Всупереч наведеного, при здійснені перерахунку пенсії позивачу з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки [INFO] №9/1/3181 від 04.08.2021 управління пенсійного фонду застосувало норми, які регулюють питання саме призначення пенсії, що є безпідставним. Просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі № 300/1137/22 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження згідно з положеннями статті 311 КАС України. Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у справі, суд першої інстанції виходив з того, що у випадку перерахунку призначеної пенсії військовослужбовця на підставі оновленої довідки, виданої станом на 05.03.2019 за правилами Постанови №704 (із включенням додаткових щомісячних видів грошового забезпечення і премії), таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може бути реалізоване на підставі закону, який втратив чинність. Отже, при застосуванні різних відсотків (90% і 70%) із врахуванням відомостей довідок уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 і станом на 01.03.2018 відсутнє зменшення нарахування (не виплати) розміру пенсії, а відповідно і звуження права позивача на гарантоване законом справедливе пенсійне забезпечення. Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 17.09.1992 та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пенсія позивача обраховувалась з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з 90% розміру грошового забезпечення при вислузі 34 роки. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 01.01.2018 року проведено перерахунок пенсії позивача, в результаті якого основний розмір пенсії обраховано у розмірі 70% грошового забезпечення Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 у справі №300/335/19, яке набрало законної сили 17.03.2020, визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення [PERSON] пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення з 01.01.2018 неправомірними. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести [PERSON] перерахунок та виплату з 01.01.2018 року пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 у справі №300/5099/21, яке набрало законної сили 02.12.2021, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії [PERSON] за вислугу років, починаючи з 05.03.2019, із врахуванням основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії згідно довідки [INFO] №9/1/3181 від 04.08.2021. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років [PERSON] з врахуванням виплачених сум пенсії, починаючи з 05.03.2019, із врахуванням основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, згідно довідки [INFO] №9/1/3181 від 04.08.2021. На виконання зазначеного рішення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснило позивачу перерахунок пенсії за вислугу років у розмірі 70% суми грошового забезпечення, внаслідок чого загальний розмір нарахованої основної пенсії (з надбавками) склав 10 340,35 грн (а. с. 17). Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою, в якій просив провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 90% грошового забезпечення, на підставі довідки, наданої [INFO], з урахуванням раніше проведених виплат (а. с. 18-19). Листом від 17.02.202 за №0900-0202-8/6753 відповідач повідомив [PERSON] , що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 у справі №300/5099/21 проведено перерахунок його пенсії з 01.04.2019 в розмірі 70% (а. с. 20). Вважаючи протиправною відмову відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки [INFO] за №9/1/3181, позивач звернувся з цим позовом до суду. З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ). Частиною 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Встановлено, що згідно з протоколом за пенсійною справою ХД 113055 (Міноборони) від 01.12.2017 пенсія позивача обраховувалась з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення виходячи з 90% розміру грошового забезпечення. У подальшому стаття 13 Закону № 2262-ХІІ неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення. Так, на момент виникнення спірних правовідносин вказана вище стаття передбачала, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Однак, застосування 70 відсоткового показника до перерахунку пенсії відповідача є протиправним, оскільки такий застосовується під час призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і тому, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України. Така правова позиція висловлена у рішенні Верховного Суду від 04 лютого 2019 року, ухваленому за результатами розгляду справи № 240/5401/18, яке було залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року. Отже, для перерахунку пенсії позивача відповідно до ст.63 Закону № 2262-ХІІ відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому, при перерахунку пенсії, змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість, відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні, відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Таким чином, відповідач, при перерахунку пенсії позивача, на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 у справі № 300/5099/20, у якому не вирішувалося питання про відсотковий розмір пенсії позивача, неправомірно, самостійно, зменшив відсоткове значення розміру пенсії до грошового утримання з 90 відсотків до 70 відсотків. Натомість, суд першої інстанції не захистив порушене право позивача на належний розмір пенсійного забезпечення, зробивши висновок про те, що розмір пенсії позивача, внаслідок перерахунку, не зменшився, який не має правового значення для даної справи, оскільки, спірним є відсоток грошового забезпечення, який застосовується при перерахунку пенсії, а не розмір пенсії після перерахунку. Вказане є підставою для визнання протиправними дій відповідача щодо перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 року виходячи з розрахунку 70% грошового забезпечення та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.04.2019 виходячи із 90 % грошового забезпечення для обчислення розміру пенсії. Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх. У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими. Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. Таким чином, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів ст.317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про задоволення вказаних позовних вимог. Отже, рішення суду необхідно скасувати з прийняттям нового про задоволення таких позовних вимог шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 року виходячи з розрахунку 70% грошового забезпечення та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.04.2019 виходячи із 90 % грошового забезпечення для обчислення розміру пенсії.

Результат розгляду: granted