Рішення адміністративного суду від 2022-06-08 00:00:00+03

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА [PERSON] (надалі, позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Кременецького відділу Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області (надалі, відповідач), в якому просив визнати рішення Кременецького відділу Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області від 30 листопада 2021 року про відмову у оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року протиправним та скасувати, зобов`язати Кременецький відділ Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області оформити та видати [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року у задоволені позову відмовлено повністю. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю. На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не урахував, що позивач звертався до відповідача із заявою щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, у зв`язку із втратою раніше виданого. Натомість суд першої інстанції ухвалюючи рішення виходив з положень законодавства, які стосуються обміну паспорту та недопустимості наявності у позивача двох паспортів. Скаржник вказує, що обмін та видача паспорта громадянина України у зв`язку із втратою є різними за змістом поняттями, що не враховано судом першої інстанції. Окрім того скаржник просить суд урахувати висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року №806/3265/17 у зразковій справі, яка є обов`язковою для урахування судами при розгляді аналогічних спорів про право громадянина України на паспорт у формі книжечки. Також позивач зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не урахував положення п.4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону від 17.03.2020 року №530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), який набрав чинності 17.03.2020року, яким встановлено що оформлення документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у період дії карантину здійснюється за місцем звернення особи. Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. Про розгляд апеляційної скарги сторони повідомлені шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на електронну адресу сторін, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того за даними інформації ЄІАС УМП ДМС України, позивачу було оформлено 05.07.2019 паспорт громадянина України зразка 2015 року у формі ID-картки, виданий органом Довгинцівським РВ у м. Кривий Ріг ГУДМС України в Дніпропетровській області, який, як про це зазначає позивач, було втрачено. Вказаний паспорт дійсний до 05.07.2029. Інформація про визнання вказаного недійсним паспорта громадянина України зразка 2015 року у формі ID-картки в базах даних ДМС відсутня. Законодавчими актами України оформлення особі двох паспортів громадянина України не передбачено, а за бажанням особи, можливе здійснення обміну паспорта зразка 1994 року лише на паспорт у формі ID-картки (відповідно до п. 6, 69 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою КМУ від 25.03.2015 №302). Заяву про оформленням (обміну) паспорта громадянина України встановленого зразка та інших документів, передбачених законодавчими актами України, які дають підстави для здійснення обміну паспорта позивачем не було подано. ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у відповідності до інформації ЄІАС УМП ДМС України, [PERSON] , [INFO] , було оформлено 05.07.2019 паспорт громадянина України зразка 2015 року у формі ID-картки № [NUMBER] , виданий органом Довгинцівським РВ у м. Кривий Ріг ГУДМС України в Дніпропетровській області, який, як про це зазначає позивач, було втрачено. Вказаний паспорт дійсний до 05.07.2029. Інформація про визнання недійсним паспорта громадянина України зразка 2015 року у формі ID-картки № [NUMBER] в базах даних ДМС відсутня. 06.11.2021 позивач звернувся до Кременецького відділу УДМС у Тернопільській області із заявою, в якій просив оформити та видати паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ. До вказаної заяви позивачем додано: заяву про втрату паспорта (додаток 5 до Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України); заяву про видачу паспорта (додаток 1 до Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України; 3 (три) фотокартки розміром 35х45 мм; квитанцію про сплату державного мита за надання адміністративної послугу (на суму 34,00 грн.). Рішенням Кременецького відділу УДМС у Тернопільській області від 30.11.2021 позивачу відмовлено в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року. У якості підстав для такої відмови відповідачем зазначив підпункти 3 та 5 пункту 1 Розділу ІХ Тимчасового порядку, затвердженого наказом МВС України №456 від 14.06.2019року, а зокрема : 1) позаяк місцем реєстрації позивача є [ADDRESS] , то із заявою про видачу паспорта громадянина України йому слід звертатися до Довгинцівського відділу у м. Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпровській області; 2) позивач не надав до територіального органу ДМС рішення суду про зобов`язання Кременецького відділу УДМС у Тернопільській області оформити та видати позивачу паспорт громадянина України зразка 1994року. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду. ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке. Згідно з вимогами ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. За приписами ст.3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Із зазначених конституційних норм, зокрема, випливає, що, встановлюючи ті чи інші правила поведінки, держава має в першу чергу дбати про потреби людей, утримуючись за можливості від встановлення таких правил, які негативно сприйматимуться тими чи іншими групами суспільства. Встановлення таких правил може бути виправдане тільки наявністю переважаючих суспільних інтересів, які не можуть бути задоволені в інший спосіб, але і в цьому разі має бути дотриманий принцип пропорційності. Відповідно до ст.22 Основного Закону права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Статтею 32 Конституції України визначено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. У розглядуваному випадку відсутня будь-яка загроза національній безпеці, економічному добробуту або правам людини, а тому збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди є втручанням держави в її особисте та сімейне життя. Конституційне та законодавче регулювання права на невтручання в особисте та сімейне життя також узгоджується із міжнародно-правовими актами: Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950р., була ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997р., та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства. Стаття 8 Конвенції передбачає, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Приватне життя «охоплює право особи формувати та розвивати відносини з іншими людьми, включаючи відносини професійного чи ділового характеру» (п.25 рішення Європейського суду з прав людини у справі «C. проти Бельгії» від 07.08.1996р. (Reports 1996)). Стаття 8 Конвенції «захищає право на розвиток особистості та право формувати і розвивати відносини з іншими людьми та навколишнім світом» (див. п.61 рішення ЄСПЛ у справі «Pretty проти Сполученого Королівства» (справа № 2346/02, ECHR 2002 та п.65. рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11). Будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення ст.8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль або цілі згідно з пунктом 2 та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті (див. рішення ЄСПЛ у справі «Ельсхольц проти Німеччини» (Elsholz v. Germany) [ВП], заява № 25735/94, п. 45, ECHR 2000-VIII). Звідси, особа не може зазнавати безпідставного втручання у особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність житла, таємницю кореспонденції або на її честь і репутацію. Кожна людина має право на захист законом від такого втручання або таких посягань. Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України № 5492-VI від 20.11.2012р. «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: 1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України; 2) документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус. До документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, відноситься паспорт громадянина України (пп.1 «а» ч.1 цієї статті). Частинами 1, 2, 4, 5 ст.14 вказаного Закону передбачено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів. Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. (ч.1 ст.21 цього Закону). Отже, у разі відсутності у особи паспорта, така особа не має підтвердження громадянства України, що, в свою чергу є порушенням її громадянських прав у зв`язку з неможливістю їх реалізації. Згідно із ч.3 ст.13 названого Закону паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій. Відповідно до ст.16 згаданого Закону оформлення, видача, обмін документів, їх пересилання, вилучення, повернення державі та знищення відбуваються в порядку, встановленому законодавством, якщо інше не передбачено цим Законом. Про втрату або викрадення документа на території України заявник (батьки особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, або інші її законні представники, представники закладів, які виконують функції опікунів чи піклувальників над особою) зобов`язаний у порядку і строки, визначені законодавством, повідомити уповноваженому суб`єкту, який здійснив видачу документа, та органам Національної поліції, якщо інше не передбачено цим Законом. Про втрату або викрадення документа, що дає право особі на виїзд з України та в`їзд в Україну, за кордоном заявник зобов`язаний повідомити компетентним органам іноземної держави та ЗДУ за місцем перебування, яка протягом доби інформує уповноваженого суб`єкта, який видав документ, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону України, Національне центральне бюро Інтерполу в Україні із зазначенням внесеної до документа інформації). Підстави, за яких уповноважений суб`єкт, якщо інше не передбачено цим Законом, має право відмовити заявникові у видачі документа, зазначені в ч.7 ст.16 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Уповноважений суб`єкт, якщо інше не передбачено цим Законом, має право відмовити заявникові у видачі документа виключно у разі, якщо: 1) за видачею документа звернувся заявник, який не досяг шістнадцятирічного віку, або представник особи, який не має документально підтверджених повноважень на отримання документа; 2) заявник вже отримав документ такого типу, який є дійсним на день звернення (крім випадків, зазначених у частині сьомій цієї статті); 3) заявник не подав усіх визначених законодавством документів, необхідних для оформлення і видачі документа; 4) дані, отримані з бази даних розпорядника Реєстру, не підтверджують інформацію, надану заявником. У рішенні про відмову у видачі документа, яке доводиться до відома заявника у порядку і строки, встановлені законодавством, мають зазначатися підстави для відмови. Особа має право звернутися до уповноваженого суб`єкта з повторною заявою у разі зміни або усунення обставин, через які їй було відмовлено у видачі документа. Рішення про відмову у видачі документа може бути оскаржено особою в адміністративному порядку або до суду. Згідно із ч.9 ст.16 зазначеного Закону замість втраченого або викраденого документа уповноважений суб`єкт, якщо інше не передбачено цим Законом, після встановлення факту видачі раніше такого документа особі, яка заявила про його втрату або викрадення, оформляє та видає новий документ. Відповідно до ст.20 наведеного Закону за оформлення (у тому числі замість втрачених або викрадених), обмін документів справляється адміністративний збір, а за проведення таких дій за кордоном - консульський збір. Адміністративний збір справляється у порядку, визначеному цим Законом. Пунктами 2, 3, 19 Положення про паспорт громадянина України, затв. постановою ВР № 2503-XII від 26.06.1992р., яке є чинним, передбачено, що паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Громадянин повинен надійно зберігати паспорт. Про втрату паспорта громадянин зобов`язаний терміново повідомити центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, який видає тимчасове посвідчення, що підтверджує його особу. Форма тимчасового посвідчення та порядок його видачі встановлюються Міністерством внутрішніх справ України. Оформлення та видача паспорта регулюється Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затв. постановою КМ України № 302 від 25.03.2015р. Відповідно до п.5 наведеного Порядку у разі втрати або викрадення паспорта особі замість втраченого або викраденого оформляється та видається новий паспорт. Приписами пп.1 п.7 згаданого Порядку установлено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються особі, яка досягла 14-річного віку, на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто. Згідно з п.9 цього Порядку за оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта справляється адміністративний збір у порядку та розмірах, установлених законодавством. Адміністративний збір справляється у разі оформлення замість втраченого або викраденого, обміну паспорта зразка 1994 року. За оформлення паспорта вперше адміністративний збір не справляється. Питання, пов`язані з поданням документів для оформлення паспорта замість втраченого або викраденого, врегульовано п.п.46-68 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затв. постановою КМ України № 302 від 25.03.2015р. Як достовірно установлено судом першої інстанції, у розглядуваних правовідносинах позивач у зв`язку із втратою паспорту звернувся до Кременецького відділу УДМС України в Тернопільській області із заявою про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затв. пост. Верховної Ради України № 2503-ХІІ від 26.06.1992р. Бажання отримати паспорт у формі книжечки він аргументує тим, що не надає згоди на збір і обробку його персональних даних та передачі таких даних до Єдиного державного демографічного реєстру, що, в свою чергу, є необхідною умовою для видачі паспорта у формі картки. У зв`язку тим, що норми наведеного Порядку регламентують оформлення і видачу паспорта громадянина України у формі картки, що містить безконтактний електронний носій, а питання видачі паспорта громадянина України, які виявили намір отримати паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затв. постановою ВР України № 2503-XII від 26.06.1992р., не було врегульовано, то постановою КМ України № 398 від 03.04.2019р. «Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. №302», внесено зміни до постанови КМ України № 302 від 25.03.2015р. (чинні з 07.06.2019р.). Пункт 3 цієї постанови доповнено абзацом такого змісту: «Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року». Починаючи з 21.06.2019р., набрав чинності Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, затв. наказом МВС України № 456 від 06.06.2019р. Відповідно до п.1 цей Тимчасовий порядок, розроблений відповідно до абз.5 п.3 Постанови КМ України № 302 від 25.03.2015р. «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України», постанови КМ України № 398 від 03.04.2019р. «Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302», Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою ВР України № 2503-XII від 26.06.1992р. (в редакції постанови ВР № 719-V від 23.02.2007р.), і визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року (далі - паспорт) особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року (далі - рішення суду), засвідчене в установленому законодавством порядку. Таким чином, передумовою оформлення та видачі паспорта громадянина України є особисте звернення особи до уповноваженого органу з відповідною заявою встановленого зразка, з долученням відповідного переліку документів. Згідно положень постанови КМ України № 398 від 03.04.2019р. «Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302», норми Тимчасового порядку застосовуються до правовідносин у разі, якщо особа виявила бажання отримати паспорт у формі книжечки у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затв. постановою Верховної Ради України № 2503-XII від 26.06.1992р, незалежно від наявності рішення суду. З огляду зазначеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з урахуванням положень постанови КМ України № 398 від 03.04.2019р. «Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302», норми Тимчасового порядку застосовується до правовідносин у разі, якщо особа виявила бажання отримати паспорт у формі книжечки у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затв. постановою ВР України № 2503-XII від 26.06.1992р., незалежно від наявності рішення суду. Згідно з пунктом 2 розділу І Тимчасового порядку паспорт оформлюється з використанням бланка паспорта громадянина України зразка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 353 від 04.06.1994 «Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України». Відповідно до п.3 розділу І Тимчасового порядку оформлення і видачу паспорта здійснюють територіальні підрозділи ДМС України (далі - територіальні підрозділи ДМС): 1) особі, яка досягла 16-річного віку, - на підставі заяви про видачу паспорта громадянина України (далі - заява) за зразком, наведеним у додатку 1 до цього Тимчасового порядку, поданої нею особисто; 2) особі, яка досягла 16-річного віку та яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною, - на підставі заяви одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників (далі - законні представники). Згідно з п.4 розділу І Тимчасового порядку оформлення і видача паспорта здійснюються протягом 30 календарних днів з дня подання особою до територіального підрозділу ДМС заяви та документів для оформлення і видачі паспорта. Пункт 5розділу І Тимчасового порядку, передбачає, що заява та документи для оформлення і видачі паспорта (у тому числі для вклеювання фотокартки) подаються заявником до територіального підрозділу ДМС за зареєстрованим місцем проживання особи. Особа, місце проживання якої знято з реєстрації або не було зареєстровано, подає заяву та документи до територіального підрозділу ДМС за останнім зареєстрованим місцем проживання або за місцем фактичного проживання. Внутрішньо переміщена особа подає заяву та документи до територіального підрозділу ДМС за місцем проживання, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Особа, місце проживання якої зареєстровано на тимчасово окупованій території України, подає заяву та документи до територіального підрозділу ДМС за місцем звернення. Бездомна особа подає заяву та документи до територіального підрозділу ДМС за місцем майбутньої реєстрації її місця проживання. З матеріалів справи вбачається, що місцем реєстрації позивача є [ADDRESS] , а місцем його фактичного проживання є [ADDRESS] . Пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону від 17.03.2020 року №530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (який набрав чинності 17.03.2020року), встановлено що оформлення документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у період дії карантину здійснюється за місцем звернення особи. Із заявою про видачу паспорта позивач звернувся до Кременецького районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області 06.11.2021року. 09.12.2020року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 09.12.2020року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» до якої п. 1 якої внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2021 р. № 981. З урахуванням внесених змін постановою №981, пунктом 1 Постанови КМ від 09.12.2020року №1236 установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 31 грудня 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029). Відтак, у період звернення (06.11.2021року) позивача до Кременецького відділу Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про видачу паспорта установлено з 19 грудня 2020 р. до 31 грудня 2021 р. на території України карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19). Як наслідок до спірних правовідносин підлягає застосуванню п.4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону від 17.03.2020 року №530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», щодо оформлення документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у період дії карантину за місцем звернення особи. Розділом VI Тимчасового порядку регламентована процедура видачі паспортів замість утрачених або викрадених. Ця процедура передбачає, що для оформлення паспорта замість втраченого або викраденого заявник подає: 1) заяву про втрату/викрадення паспорта (далі - заява про втрату паспорта) за зразком, наведеним у додатку 5 до цього Тимчасового порядку; 2) рішення суду; 3) заяву; 4) дві (три - у разі одержання втраченого паспорта в іншому територіальному підрозділі ДМС) фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см; 5) платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита або оригінал документа про звільнення від його сплати (у разі втрати паспорта); 6) витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (у разі викрадення паспорта на території України); 7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб); 8) посвідчення про взяття на облік бездомної особи, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб) (пункт 1 розділу VI Тимчасового порядку). Строк розгляду заяви про втрату паспорта становить 30 календарних днів з дня подання заяви. За потреби проведення додаткової перевірки за матеріалами справи про втрату паспорта або у разі несвоєчасного надходження відповіді на направлені запити строк розгляду продовжується не більше ніж на 30 календарних днів (пункт 2 розділу VI Тимчасового порядку). Крім того, процедурою передбачено проведення під час розгляду заяви перевірки інформації за даними відомчої інформаційної системи ДМС, а відомостей про реєстрацію місця проживання, які подані заявником, - за даними обліку територіального органу ДМС. У разі, якщо особа зазначила у заяві, що її місце проживання зняте з реєстрації та/або не зареєстроване, така перевірка здійснюється за обліками всіх територіальних органів ДМС (п.3 розділу VI Тимчасового порядку). Якщо втрачений/викрадений паспорт був отриманий у територіальному підрозділі ДМС, до якого подано заяву про втрату паспорта, здійснюється звірка даних особи та її фотозображення з даними і фотокарткою, уклеєною до заяви про видачу цього втраченого/викраденого паспорта. У разі отримання паспорта, який було втрачено/викрадено, в іншому територіальному підрозділі ДМС для підтвердження видачі цього паспорта саме тій особі, яка його втратила/у якої викрадено паспорт, не пізніше наступного дня після надходження заяви про втрату/викрадення паспорта до територіального підрозділу ДМС, який здійснював оформлення паспорта, який було втрачено/викрадено, засобами поштового або фельд`єгерського зв`язку надсилається запит за формою, наведеною в додатку 9 до цього Тимчасового порядку, з долученою фотокарткою цієї особи. У разі якщо втрачений/викрадений паспорт був оформлений територіальним підрозділом ДМС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, територіальний підрозділ ДМС надсилає такі запити до всіх територіальних органів ДМС. Під час перевірки працівник територіального підрозділу ДМС перевіряє відповідність відомостей, наведених у запиті, та долученої до нього фотокартки даним заяви про видачу паспорта, який було втрачено/викрадено, та фотокартці, що міститься на ній. Одночасно в графі «Службові відмітки» заяви проставляється відмітка про дату надходження запиту й орган, який оформлює паспорт замість втраченого, після чого заява поміщається до архівної картотеки. За результатами перевірки складається відповідь за формою, наведеною в додатку 10 до цього Тимчасового порядку, до якої долучається завірена керівником територіального підрозділу ДМС копія заяви про видачу паспорта, який було втрачено/викрадено (п.4 розділу VI Тимчасового порядку). У разі якщо під час порівняння фотокарток не встановлено тотожність зображеної на них особи або виявлено невідповідність відомостей, зазначених у запиті, даним заяви про видачу паспорта, який було втрачено/викрадено, про це повідомляється територіальний підрозділ ДМС, який надіслав запит, для вжиття додаткових заходів з установлення особи заявника та обставин виникнення розбіжностей (п.5 розділу VI Тимчасового порядку). У разі якщо картотеки заяв про видачу паспорта, який було втрачено/викрадено, територіального підрозділу ДМС не збереглися, відсутня будь-яка інформація у наявних даних обліку територіального органу ДМС, проводиться процедура встановлення особи відповідно до розділу VIII цього Тимчасового порядку (п.6 розділу VI Тимчасового порядку). Після проведення необхідних перевірок за заявою про втрату паспорта працівник територіального підрозділу ДМС складає висновок за заявою про втрату паспорта за формою згідно з додатком 11 до цього Тимчасового порядку, який затверджується керівником цього підрозділу. У висновку зазначаються результати перевірки і прийняте рішення про видачу паспорта (п.8 розділу VI Тимчасового порядку). Таким чином, Тимчасовий порядок передбачає у разі втрати паспорта громадянина України у формі книжечки подання заявником особисто до органу ДМС заяви про втрату паспорта за зразком, наведеним у додатку 5 до цього Тимчасового порядку (пп.1 п.1 розділу VI Тимчасового порядку), та заяви про видачу паспорта громадянина України, за зразком, наведеним у додатку 1 до цього Тимчасового порядку (пп.1 п.3 розділу I, пп.1 п.1 розділу VI Тимчасового порядку); дві (три - у разі одержання втраченого паспорта в іншому територіальному підрозділі ДМС) фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см; платіжного документа з відміткою банку про сплату державного мита або оригінал документа про звільнення від його сплати (у разі втрати паспорта). Згідно з п.п.1, 2 розділу IX Тимчасового порядку територіальний підрозділ ДМС відмовляє особі в оформленні або видачі паспорта (у тому числі вклеюванні фотокартки), якщо: 1) особа не є громадянином України; 2) особа вже отримала паспорт, який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього, непридатності для подальшого використання); 3) дані, отримані з баз даних Єдиного державного демографічного реєстру, картотек, не підтверджують надану заявником інформацію; 4) за видачею паспорта звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень на отримання паспорта; 5) особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення й видачі паспорта; 6) особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи. Під час судового розгляду встановлено, що позивач звернувся до Кременецького відділу УДМС України в Тернопільській області із заявою про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з втратою раніше виданого паспорту у формі ID картки. До цієї заяви було додано заяву про втрату/викрадення паспорта (додаток 5 до Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України), заяву про видачу паспорта громадянина України (додаток 1 до Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України), особисто заповнені та підписані позивачем, три фотокартки розміром 35 x 45 мм та квитанцію про сплату державного мита за надання адміністративної послуги на суму 34 грн. Заява про видачу паспорта громадянина України від 06.11.2021 року подана особисто позивачем, за зразком, наведеним у додатку 1 до Тимчасового порядку. Разом із цією заявою подано передбачені нормами Тимчасового порядку документи, у тому числі заяву про втрату/викрадення паспорта за формою, визначеною додатком 5 до Тимчасового порядку. Як наслідок, заява позивача повинна була розглядатися за процедурами, передбаченими Тимчасовим порядком, незважаючи на відсутність рішення суду та втрату паспортного документу у вигляді ID картки, оскільки інших механізму, правил та порядку оформлення та видачі підрозділами ДМС паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки з використанням бланка паспорта громадянина України зразка, затв. постановою КМ України № 353 від 04.04.1994р. «Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України», чинне законодавство не визначає. Як наслідок прийняте відповідачем рішення про відмову позивачу у видачі паспорту громадянина України зразка 1994року з підстав звернення позивачем із вказаною заявою до територіального органу ДМС не за місцем його реєстрації та у зв`язку із не наданням Кременецькому відділу УДМС у Тернопільській області рішення суду про зобов`язання вказаного відповідача оформити та видати позивачу паспорт громадянина України зразка 1994року є протиправним та підлягає скасуванню. Щодо апеляційних вимог про обов`язковість прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача оформити та видати позивачу паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затв. постановою Верховної Ради України №2503-XII від 26.06.1992р., то колегія суддів зазначає, що враховуючи відсутність доказів здійснення відповідачем належних процедур, передбачених Тимчасовим порядком у зв`язку із тим, що відповідач дійшов висновку про необхідність звернення позивача до територіального органу ДМС із вказаною заявою за місцем його реєстрації та необхідності подання відповідного судового рішення правильним способом захисту та відновлення прав позивача є зобов`язання Кременецького відділу УДМС України в Тернопільській області повторно розглянути заяву позивача про видачу паспорта громадянина України відповідно до Тимчасового порядку та з урахуванням висновків суду, викладених у даній постанові та з прийняттям відповідного рішення за результатами розгляду такої заяви. Стосовно ж доводів апеляційної скарги, які стосуються правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 19.09.2018р. у зразковій справі № 806/3265/17, то такі висновки можуть бути застосовані до правовідносин, які виникли до набрання чинності Тимчасовим порядком та до внесення змін до постанови КМ України № 302 від 25.03.2015р. згідно постанови № 398 від 03.04.2019р. «Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. №302», якими до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року вирішено здійснювати таке оформлення та видачу паспортів у тому ж порядку, що й громадянам України, щодо яких прийнято відповідне рішення суду про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року. У розглядуваній справі є відмінними правовідносини від наведеної вище справи, а тому така справа не є типовою адміністративною справою до даної справи і застосування правових висновків Великої Палати Верховного Суду, висловлених у постанові від 19.09.2018р. у справі №806/3265/17, можливе лише в частині правовідносин щодо права особи на оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затв. постановою ВР України № 2503-ХІІ від 26.09.1992р. Реалізація такого права на даний час здійснюється в інший спосіб, ніж той, що мав місце у зразковій справі. За наведених обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткову підставність та обґрунтованість заявленого позову, а тому заявлений позов підлягає до часткового задоволення, з вищевикладених мотивів. З урахуванням часткового задоволення вимог апеляційної скарги, суд у відповідності до п.п. б) та в) ч.4 ст. 322, ст. 139 КАС України здійснює відповідних розподіл витрат. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992.40 грн при поданні позовної заяви та 1 488,60 грн при поданні апеляційної скарги. За наслідками апеляційного розгляду, позовні вимоги позивача задоволенні частково. З урахуванням часткового задоволення вимог апеляційної скарги на користь позивача присудженню на користь позивача підлягає за рахунок бюджетного фінансування відповідача судовий збір у розмірі 1860,75 грн.

Результат розгляду: partial