Рішення адміністративного суду від 2022-06-16 00:00:00+03

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТрансКом» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Антимонопольного комітету України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Виконавчий комітет Ужгородської міської ради, в якому просило: - визнати протиправним та скасувати рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель №15947-р/пк-пз від 21.08.2020; - зобов`язати Антимонопольний комітет України прийняти рішення про суті скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТрансКом» від 09.07.2017 №UA-2017-04-19-000476-а.с6 в порядку, визначеному чинним законодавством України. Позов обґрунтовано протиправністю прийнятого відповідачем рішення, з огляду на незастосування відповідачем Закону України «Про публічні закупівлі» у редакції чинній станом на час прийняття скарги позивача. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2021 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено. В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги - задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у спірних правовідносинах потрібно керуватись нормами Закону України «Про публічні закупівлі» станом на серпень 2020 року. На думку апелянта, жодних законних підстав для прийняття оскаржуваного рішення відповідач не мав, а суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про правомірність дій Антимонопольного комітету України. У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено про те, що Законом України «Про публічні закупівлі» не передбачено повторного розгляду скарги та можливості розміщення не одного рішення за скаргою, та вказаний Закон не містить норм, якими б закріплювалась можливість повідомляти суб`єкта оскарження інакше ніж через відповідний сайт Уповноваженого органу, вказане свідчить про належне повідомлення позивача про розгляд скарги та як наслідок підстави для задоволення позову - відсутні. Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження. Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 09.07.2017 ТОВ «ТрансКом» через електронну систему закупівель подано скаргу №UA-2017-04-19-000476-а.с6 щодо порушення Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради порядку проведення процедури закупівлі за предметом «ДК 021:2015:51310000-8 - Послуги зі встановлення радіо -, телевізійної, аудіо - та відеоапаратури», оголошення про проведення якої оприлюднено на веб-порталі за №UA-2017-04-19-000476-а. За результатами розгляду вказаної скарги Постійно діючою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель прийнято рішення від 11.07.2017, яким скаргу ТОВ «ТрансКом» залишено без розгляду. У той же час, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.09.2018 у справі №826/10173/17, яка залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2019, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТрансКом» задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 11 липня 2017 року №4591-р/пк-пз. В іншій частині адміністративного позову відмовлено. У подальшому, постановою Верховного Суду від 31.03.2020 у справі №826/10173/17 касаційну скаргу Антимонопольного комітету України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.09.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2019 залишено без задоволення. Однак, касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТрансКом» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.09.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2019 задоволено. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.09.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2019 в цій справі в частині відмови у задоволенні позову скасовано та ухвалено нове судове рішення. Зобов`язано Антимонопольний комітет України прийняти до розгляду скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТрансКом» від 09.07.2017 №UA-2017-04-19-000476. В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.09.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2019 залишено без змін. На виконання вищевказаного рішення Верховного Суду рішенням Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 07.08.2020 №15220-р/пк-пз скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТрансКом» від 09.07.2017 №UA-2017-04-19-000476 прийнято до розгляду. Надалі, рішенням Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель №15947-р/пк-пз від 21.08.2020 вирішено припинити розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТрансКом» від 09.07.2017 №UA-2017-04-19-000476. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки станом на час прийняття рішення Верховним Судом у справі №826/10173/17 публічна закупівля «ДК 021:2015:51310000-8 - Послуги зі встановлення радіо-, телевізійної, аудіо- та відеоапаратури» є завершеною, а договір укладений в рамках останньої є виконаним, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення. Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад врегульовані спеціальним Законом України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VIII (далі - Закон № 922-VIII). Відповідно до пунктів 28, 29, 30 частини першої статті 1 Закону № 922-VIII: - тендер (торги) - це здійснення конкурентного відбору учасників з метою визначення переможця торгів згідно з процедурами, установленими цим Законом (крім переговорної процедури закупівлі); - тендерна документація - це документація щодо умов проведення публічних закупівель, що розробляється та затверджується замовником і оприлюднюється для вільного доступу на веб-порталі Уповноваженого органу та авторизованих електронних майданчиках. Тендерна документація не є об`єктом авторського права та/або суміжних прав; - тендерна пропозиція - це пропозиція щодо предмета закупівлі або його частини (лота), яку учасник подає замовнику відповідно до вимог тендерної документації. Статтею 3 Закону № 922-VIII передбачено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням. Відповідно до частини третьої статті 12 Закону № 922-VIII електронна система закупівель повинна бути загальнодоступною та гарантувати недискримінацію, рівні права під час реєстрації всім заінтересованим особам та рівний доступ до інформації всім особам, обмін і збереження інформації та документів має відбуватися з гарантуванням непорушності даних про учасників і їхніх пропозицій під час проведення процедури закупівлі та їх конфіденційність до моменту розкриття тендерних пропозицій. У силу вимог статті 16 Закону № 922-VIII замовник вимагає від учасників подання ними документально підтвердженої інформації про їх відповідність кваліфікаційним критеріям. Замовник установлює один або декілька з таких кваліфікаційних критеріїв: наявність обладнання та матеріально-технічної бази; наявність працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід; наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного договору. Визначені замовником згідно з цією статтею кваліфікаційні критерії та перелік документів, що підтверджують інформацію учасників про відповідність їх таким критеріям, зазначаються в тендерній документації та вимагаються під час проведення переговорів з учасником (у разі застосування переговорної процедури закупівлі). Документи, що не передбачені законодавством для учасників - юридичних, фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, не подаються ними у складі тендерної пропозиції та не вимагаються під час проведення переговорів з учасником (у разі застосування переговорної процедури закупівлі). Відсутність документів, що не передбачені законодавством для учасників - юридичних, фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, у складі тендерної пропозиції не може бути підставою для її відхилення замовником. Системний аналіз вищевикладених приписів надає підстави вважати, що спеціальним законодавством у галузі публічних закупівель регламентовано чітку та послідовну процедуру проведення торгів. Дана процедура, зокрема, передбачає необхідність визначення замовником переліку тендерної документації, що повинна бути подана учасниками торгів, та перевірку тендерних пропозицій на відповідність вимогам тендерної документації. При цьому, частиною третьою статті 7 Закону № 922-VIII визначено, що центральний орган виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснює контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією, цим Законом та іншими законами України. Антимонопольний комітет України та Рахункова палата здійснюють контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України. Органи, уповноважені на здійснення контролю у сфері закупівель, не мають права втручатися у проведення процедур закупівель. Згідно з частиною третьою статті 8 Закону № 922-VIII Антимонопольний комітет України як орган оскарження з метою неупередженого та ефективного захисту прав та законних інтересів осіб, пов`язаних з участю у процедурах закупівлі, утворює постійно діючу адміністративну колегію (колегії) з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель. Рішення постійно діючої адміністративної колегії (колегій) приймаються від імені Антимонопольного комітету України. Постійно діюча адміністративна колегія (колегії) Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель діє у складі трьох державних уповноважених Антимонопольного комітету України. Голова постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України повинен мати вищу освіту. Член постійно діючої адміністративної колегії (колегій), який є пов`язаною особою із суб`єктом оскарження або замовником, не може брати участі в розгляді та прийнятті рішень щодо такої скарги і повинен бути замінений на час розгляду і прийняття рішення щодо такої скарги іншим державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, що визначається Головою Антимонопольного комітету України. Порядок діяльності постійно діючої адміністративної колегії (колегій) встановлюється відповідно до Закону України «Про Антимонопольний комітет України», якщо інше не встановлено цим Законом. Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 922-VIII скарга до органу оскарження подається суб`єктом оскарження у формі електронного документа через електронну систему закупівель. Після розміщення скарги суб`єктом оскарження в електронній системі закупівель скарга автоматично вноситься до реєстру скарг і формується її реєстраційна картка. Скарга разом з реєстраційною карткою в день розміщення суб`єктом оскарження автоматично оприлюднюється на веб-порталі Уповноваженого органу. Реєстраційна картка скарги повинна містити таку інформацію: дата та час подання скарги суб`єктом оскарження в електронній системі закупівель; номер скарги, присвоєний в електронній системі закупівель під час її подання; номер оголошення про проведення процедури закупівлі, що оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу. Скарга повинна містити таку інформацію: найменування замовника рішення, дії або бездіяльність якого оскаржуються; ім`я (найменування), місце проживання (місцезнаходження) суб`єкта оскарження; підстави подання скарги, посилання на порушення процедури закупівлі або прийняті рішення, дії або бездіяльність замовника, фактичні обставини, що це можуть підтверджувати; обґрунтування наявності порушених прав та охоронюваних законом інтересів з приводу рішення, дії чи бездіяльності замовника, що суперечать законодавству у сфері публічних закупівель і внаслідок яких порушено право чи законні інтереси такої особи; вимоги суб`єкта оскарження та їх обґрунтування. До скарги додаються документи та матеріали в електронній формі (у тому числі у вигляді pdf формату файла), що підтверджують порушення процедури закупівлі або неправомірність рішень, дій або бездіяльності замовника, та документ про здійснення оплати за подання скарги до органу оскарження. Відразу після внесення до реєстру скарг скарга з супровідними документами та її реєстраційна картка автоматично надсилаються органу оскарження та замовнику. За подання скарги до органу оскарження справляється плата. Розмір плати визначається Кабінетом Міністрів України. Положеннями частини другої статті 18 Закону № 922-VIII встановлено, що скарги, що стосуються тендерної документації та/або прийнятих рішень, дії чи бездіяльності замовника, що відбулися до закінчення строку, установленого для подання тендерних пропозицій, можуть подаватися до органу оскарження з моменту оприлюднення оголошення про проведення торгів, але не пізніше ніж за чотири дні до дати, установленої для подання тендерних пропозицій. Скарги, що стосуються прийнятих рішень, дії чи бездіяльності замовника, які відбулися після оцінки пропозицій учасників, подаються протягом 10 днів з дня оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір, але до дня укладення договору про закупівлю. Скарги, що стосуються прийнятих рішень, дій чи бездіяльності замовника, які відбулися після розгляду тендерних пропозицій на відповідність технічним вимогам, визначеним у тендерній документації, та визначення відповідності учасників кваліфікаційним критеріям, подаються протягом п`яти днів з дня оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу протоколу розгляду тендерних пропозицій. Якщо до тендерної документації замовником вносилися зміни після закінчення строку, встановленого для подання тендерних пропозицій в оголошенні про їх проведення, не підлягають оскарженню положення тендерної документації, до яких зміни не вносилися. Якщо до органу оскарження було подано скаргу (скарги) щодо оскарження положень тендерної документації, за результатами якої (яких) органом оскарження було прийнято одне чи кілька рішень по суті, після закінчення строку, встановленого для подання тендерних пропозицій в оголошенні про їх проведення, не підлягають оскарженню ті положення тендерної документації, щодо яких скаргу (скарги) до закінчення цього строку суб`єктами не було подано. Після закінчення строку, встановленого для подання тендерних пропозицій в оголошенні про їх проведення, скарги можуть подаватися лише щодо змін до тендерної документації, внесених замовником. У разі порушення строків, визначених в абзацах першому - третьому цієї частини, скарги автоматично не приймаються системою електронних закупівель. Скарги щодо укладених договорів про закупівлю розглядаються в судовому порядку. Частинами четвертою та п`ятою статті 18 Закону № 922-VIII встановлено, що орган оскарження залишає скаргу без розгляду в разі, якщо: суб`єкт оскарження подає скаргу щодо того самого порушення, у тій самій процедурі закупівлі та з тих самих підстав, що вже були предметом розгляду органу оскарження і щодо яких органом оскарження було прийнято відповідне рішення; скарга не відповідає вимогам частини першої або другої цієї статті; суб`єктом оскарження не внесено плату, передбачену частиною першою цієї статті; замовником відповідно до цього Закону усунено порушення, зазначені в скарзі. Орган оскарження приймає рішення про припинення розгляду скарги в разі, якщо: обставини, зазначені в абзацах другому - п`ятому частини четвертої цієї статті, установлені органом оскарження після прийняття скарги до розгляду; скаргу відкликано суб`єктом оскарження; замовником прийнято рішення про відміну торгів чи визнання їх такими, що не відбулися, відміну переговорної процедури, крім випадку оскарження будь-якого з цих рішень. Таким чином, до повноважень постійно діючої колегії Антимонопольного комітету України належить розгляд скарг щодо порушень законодавства у сфері публічних закупівель та прийняття рішень щодо залишення без розгляду таких скарг або припинення останніх. При цьому, у разі якщо скарга стосується укладених договорів, орган оскарження приймає рішення про припинення її розгляду, у разі встановлення таких обставин після прийняття скарги до розгляду. З матеріалів справи вбачається, що між замовником - Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради та переможцем процедури закупівлі «ДК 021:2015:51310000-8 - Послуги зі встановлення радіо-, телевізійної, аудіо- та відеоапаратури» - Товариством з обмеженою відповідальністю «Ужнет» укладено договір про закупівлю, інформацію про що опубліковано 08.08.2017. Разом з тим, у липні 2017 року ТОВ «ТрансКом» через електронну систему закупівель подано скаргу №UA-2017-04-19-000476-а.с6 щодо порушення Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради порядку проведення процедури закупівлі за предметом «ДК 021:2015:51310000-8 - Послуги зі встановлення радіо -, телевізійної, аудіо - та відеоапаратури», оголошення про проведення якої оприлюднено на веб-порталі за №UA-2017-04-19-000476-а. За результатами розгляду вказаної скарги Постійно діючою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель прийнято рішення від 11.07.2017, яким скаргу ТОВ «ТрансКом» залишено без розгляду. У той же час, Верховним Судом у постанові від 31.03.2020 у справі №826/10173/17 наголошено на тому, що у спірних правовідносинах позивач подав відповідачу скаргу щодо оскарження положень тендерної документації, та ця скарга була подана до закінчення кінцевого строку подання тендерних пропозицій, тобто до стадії оцінки пропозицій учасників. Відтак, суд касаційної інстанції дійшов до висновку, що твердження судів першої та апеляційної інстанції про те, що ця скарга є скаргою щодо укладених договорів про закупівлю та повинна розглядатися в судовому порядку, а не відповідачем, є помилковим. З огляду на вказане, станом на час подання скарги Товариством з обмеженою відповідальністю «ТрансКом» від 09.07.2017 №UA-2017-04-19-000476 були відсутні правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду. Відповідно, на виконання постанови Верховного Суду від 31.03.2020 у справі №826/10173/17 відповідачем прийнято до розгляду скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТрансКом» від 09.07.2017 №UA-2017-04-19-000476, однак в подальшому, рішенням Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель №15947-р/пк-пз від 21.08.2020 вирішено припинити розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТрансКом» від 09.07.2017 №UA-2017-04-19-000476. Як вірно відзначено судом першої інстанції, вказаний договір є виконаним, що підтверджується звітом про виконання договору про закупівлю від 27.12.2018 https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2017-04-19-000476-a/print/contract-ongoing/pdf/ 7e5907a6abed42a497dc5930f2687016. Отже, наведене свідчить, що станом на час вирішення спору по суті публічна закупівля, в рамках якої подано позивачем скаргу є завершеною. З огляду на вказанне, станом на час прийняття відповідачем спірного рішення, з урахуванням всіх обставин справи Антимонопольний комітет України, як суб`єкт владних повноважень був позбавлений можливості розгляду та вирішення скарги позивача по суті, оскільки публічна закупівля є завершеною, тому відповідачем правомірно, а саме з урахуванням положень частини п`ятої статті 18 Закону № 922-VIII у взаємозв`язку із приписами абзацу 8 частини другої статті 18 Закону № 922-VIII припинено розгляд скарги. Посилання апелянта на відсутність у спірному рішенні інформації щодо не відповідності вимогам скарги вимогам чинного законодавства колегія суддів не приймає до уваги, так як таке рішення містить посилання на частину п`яту статті 18 Закону № 922-VIII та обставини укладеного договору про закупівлі. Доводи апелянта щодо відсутності підстав для застосування Закону № 922-VIII у редакції чинній станом на момент подання скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки станом на час подання скарги позивачем діяв Закон № 922-VIII у редакції від 11.06.2017 і саме у такій редакції наведений Закон підлягає до застосуванню в межах спірних правовідносин. Твердження скаржника в частині того, що скарга стосувалась безпосередньо оскаржень положень тендерної документації, а не укладеного договору, слід зазначити таке. Як вбачається з матеріалів справи, скарга позивача від 09.07.2017 подана щодо оскарження положень тендерної документації та не могла бути подана щодо укладеного договору, оскільки станом на 09.07.2017 такий договір третьою особою із переможцем тендерної закупівлі укладений не був. Однак, у подальшому, 08.08.2017 відбулися обставини укладення договору із переможцем закупівлі, і саме із такої дати з урахуванням положень абзацу 8 частини другої статті 18 Закону № 922-VIII Антимонопольний комітет України позбавлений можливості розглядати скарги учасників закупівлі не тільки, що стосуються безпосереднього змісту та умов укладеного договору, а й, у тому числі, надавати оцінку наявності/відсутності порушень тендерної документації учасниками закупівлі. У даному випадку, розгляд та вирішення скарги позивача по суті, а саме оцінка положень тендерної документації за наявності вже укладеного та виконаного переможцем закупівлі договору про публічні закупівлі є втручанням в господарську діяльність суб`єктів господарювання. Відповідно, захист порушеного права позивача в частині положень тендерної документації підлягає розгляду та вирішенню в судовому порядку з урахуванням обставин укладеного та виконаного договору про публічну закупівлю, із застосуванням судом правових наслідків щодо такого договору у випадку встановлення порушення його порядку укладання за наявності порушеного права товариства. Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі. Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні. За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи. Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування. За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied