Рішення адміністративного суду від 2023-03-14 00:00:00+02

27 грудня 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 17.12.2022 року\~\~відносно нього інспектором \~патрульної поліції винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАД № 680180 за ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі\~КУпАП), та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим і незаконним. Зазначив, що поліцейський під час складання постанови не надав позивачу можливості скористатись у повному обсязі правами, передбаченими\~КУпАП, чим порушив вимоги законодавства щодо всебічного, повного з`ясування обставин справи. Вважає, що відсутні докази, на яких ґрунтується висновок щодо накладення адміністративного стягнення, адміністративного правопорушення він не вчиняв. Тому просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАД №680180 від 17.12.2022 року та провадження закрити. Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2022 року вказану позовну заяву [PERSON] було залишено без руху та позивачу було надано строк для усунення недоліків позовної заяви ( а.с.11). Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2023 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с. 17). Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за його відсутності. Позивач також подав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.6, 64). Представник відповідача - Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився. У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що вважає позовні вимоги необґрунтованими, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 680180 від 17.12.2022 року, законною та складеною з урахуванням норм діючого законодавства. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, справу розглянути у відсутність представника відповідача (а.с. 51-55). Відповідач інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №11 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області Небоян М. О. у судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що водієві було надано можливість виправити несправність на місці зупинки, але останній відмовився через неможливість усунути несправність на місці. Тому вважає зміст позовної заяви надуманим, просить розгляд справи провести без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечує (а.с. 33-34, 63). У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст.229 КАС України \~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що постановою\~по справі\~про адміністративне\~правопорушення у\~сфері забезпечення\~безпеки дорожнього\~руху,\~зафіксоване не\~в автоматичному\~режимі,\~серії БАД\~ № 680180 від 17.12.2022, винесеною відповідачем, позивач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121\~КУпАП, \~та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. ( а.с. 4, 16). У постанові вказано, що 17.12.2022\~о 17\~год.\~30\~хв. в смт.\~Царичанка по\~вул.\~Центральній [PERSON] керував автомобілем «ЗАЗ 110206», реєстраційний номер [NUMBER] , з причепом ЛЕВ, номерний знак [NUMBER] , на якому у темну пору доби не горіли лампи задніх габаритних ліхтарів, чим порушив п.31.6\~ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП України. Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Позивач не погодився з вищевказаною постановою і оскаржив її до суду. Наведене свідчить про наявність публічно-правового спору з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності. Оскаржувана постанова\~по справі\~про адміністративне\~правопорушення була\~винесена безпосередньо\~на місці\~вчинення правопорушення\~без складення\~протоколу про\~адміністративне правопорушення,\~що відповідає ч.2,4,5 ст. 258, \~ст.\~222 КУпАП та п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 N 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853. Частиною 1\~статті 121\~КУпАП передбачена\~адміністративна відповідальність\~за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. Відповідно до п.п. 31.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (далі\~ПДР) технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Згідно п.п. 31.6 «б» ПДР, забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів. Згідно\~ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України\~в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача\~суб`єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень. Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові ВС від 27 червня 2019 у справі № 560/751/17, згідно якої визначення доказів в справах про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований статтею 251 КУпАП. Обов`язок ж доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень. Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з п.9 ст.31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису. З графи 7 оскаржуваної постанови вбачається, що до неї додається відео (а.с.4), однак відповідачами вищевказане відео, як доказ вчинення правопорушення та дотримання процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, до суду не надано. Відсутність в матеріалах справи відеозапису вчинення правопорушення не дає можливості суду встановити дотримання поліцейським процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення (Розділ VI п.1), а також встановити наявність події адміністративного правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення є правовим висновком щодо дій певної особи, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення на підставі зібраних доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Відсутність належних та допустимих доказів викликає сумнів у правомірності винесеної поліцейським постанови, тому вона як безумовний та беззаперечний доказ на доведення вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення судом не приймається. Верховний Суд у Постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 роз`яснив, що на підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення та винесення постанови не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.\~\~ Необхідно зазначити, що судом було направлено копію ухвали про відкриття провадження відповідачам, в якій роз`яснено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, проте, відповідачі не скористалися наданими їм правами подати всі відповідні докази, на підтвердження викладених в оскаржуваній постанові обставин до суду надано не було, і не повідомлено суд про причини їх ненадання чи не можливості їх надання, жодних клопотань з боку відповідачів відносно цього до суду заявлено не було. Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Позивач, обґрунтовуючи поданий позов, посилається на ту обставину, що він не скоював адміністративного правопорушення, в його діях відсутній склад правопорушення. Відповідач відповідно до\~ч. 2 ст.77 КАС України\~ не довів законності прийнятого рішення. Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, відповідачами не доведено. Відповідачі не надали суду доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення та події адміністративного правопорушення, а саме, доказів порушення позивачем 17.12.2022 п.п.31.6 Правил дорожнього руху України. Отже, відповідачами не доведено, що у діях позивача був наявний склад адміністративного правопорушення та наявна подія правопорушення. Відповідачі доводи позивача жодним чином не спростували, доказів, які б підтверджували обґрунтованість притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності не надали. Згідно п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 247 КУпАП\~провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Сукупність викладеного в цілому не дає можливості суду зробити висновок про обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Суд наголошує, що суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи вищевикладені обставини щодо відсутності доказів події і складу адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне скасувати оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративні правопорушення. Згідно із ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок, а тому з відповідача - Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області на користь позивача необхідно стягнути витрати понесені на його сплату (а.с.1). На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted