Рішення адміністративного суду від 2022-09-02 00:00:00+03

Короткий зміст позовних вимог. Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортні Рішення» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №331038 від 31 січня 2022 року в сумі 17 000 грн. Стягнення накладено за відсутність у водія на час проведення перевірки особистої картки водія та роздруківки даних роботи тахографа. В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає про відсутність підстав для накладення на нього стягнення, оскільки здійснювались внутрішні перевезення, які не передбачають обов`язкової наявності тахографа. Крім того, водій, який керував транспортним засобом, вів індивідуальну контрольну книжку водія, що є альтернативним способом контролю за часом роботи та відпочинку водіїв. Короткий зміст рішення суду першої інстанції. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 травня 2022 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволенні позовних вимог відмовлено. При вирішенні спору суд першої інстанції виходив з того, що приписи чинного законодавства встановлюють обов`язок обладнання тахографами вантажних автомобілів з повною масою понад 3,5 тон. Оскільки транспортний засіб позивача перевозив вантаж вагою 19100 кг, що становить понад 3,5 тони, останній повинен бути обладнаний тахографом, а водій, відповідно, мати належні документи. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень). В апеляційний скарзі ТОВ «Транспортні Рішення», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати прийняте у справі судове рішення та постановити нове про задоволення позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги повторює зміст позовної заяви. Окремо апелянтом зазначено про відсутність у відповідача прав здійснювати перевірку документів на тахограф при внутрішніх перевезеннях. Також вказано на відсутність факту встановлення повної маси вантажного автомобіля при здійсненні перевірки відповідачем. Як наслідок, висновок суду, що транспортний засіб позивача перевозив вантаж вагою 19 100 кг, зроблено поза межами повноважень суду. Апелянт наголошує, що оскаржувана постанова не містить належного опису порушення та обґрунтування підстав накладення адміністративно-господарського штрафу, що вказує на необґрунтованість, невмотивованість рішення суб`єкта владних повноважень та має бути підставою для його скасування. Крім того зазначено про не подання відзиву на позовну заяву суб`єктом владних повноважень, що у силу приписів ст.159 КАС \~України може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження. Фактичні обставини справи. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до CMR№908, Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортні Рішення» здійснювало перевезення вантажу (засоби захисту рослин) вагою 19 100 кг за напрямком м. Одеса м. Дніпро Синельниково (а.с.13). Відповідно до акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №308931 від 17.12.2021 року, посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті проведено перевірку транспортного засобу марки DAF KRONE, номерний знак [NUMBER] / [NUMBER] , перевізник згідно CMR №908 Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортні Рішення» (а.с.10). Під час перевірки виявлено факт перевезення вантажів за відсутності документів, визначених ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема, особистої картки водія, роздруківки даних роботи тахографа порушення, відповідальність за що передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а. с. 10). На підставі акту перевірки Відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області прийнято постанову №331038 від 31.01.2022 року про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортні Рішення» адміністративно-господарського штрафу у сумі 17 000 грн. (а. с. 12) Законність постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу є предметом спору у справі, що розглядається. Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції. Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає \~задоволенню, з огляду на таке. Відповідно до ст.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства). Основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг (ст.5 Закону України «Про автомобільний транспорт»). Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України (ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт»). Відповідно до ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. За приписами ч.8 ст.53 Закону України «Про автомобільний транспорт» водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв. Абзацом 3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В свою чергу, процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, передбачена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (Порядок №1567). Згідно з п.12 Порядку №1567 рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка. Пунктом 13 Порядку №1567 визначено, що графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин. Відповідно до вимог п.14 Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту. В пункті 15 Порядку №1567 визначено, що під час рейдової перевірки перевіряються, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом. Відповідно до статті 18 Закону №2344 з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю. Отже, в розумінні зазначеної норми контроль за роботою водіїв повинен здійснюватися роботодавцем незалежно від протяжності маршрутів, а також від виду перевезення внутрішнього чи міжнародного. Порядок використання тахографів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 (Інструкція № 85). Відповідно до п.1.4 Інструкції №385 тахограф - це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв. За приписами п.3.3. Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, повинен мати при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом. Згідно з п.3.5 Інструкції №385 перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому. Порядок обігу карток, що використовуються в цифрових контрольних пристроях (тахографах) затверджений Наказом Міністерства Інфраструктури України від 30.05.2013 №329 (Порядок №329) визначає процедури видачі, оновлення, заміни та анулювання дії карток, що використовуються в цифрових контрольних пристроях (тахографах), а також строки дії таких карток. Відповідно до п. 2.1 Порядку №329 картка водія видається фізичним особам, після подачі заяви до Центру з видачі карток Компетентного органу особисто або поштовим відправленням. Згідно з п. 3.7. Порядку №329 заява на видачу або оновлення карток всіх типів повинні містити зразок підпису користувача картки. Після чого картка видається користувачу картки протягом 20 робочих днів з дня реєстрації заяви на видачу або оновлення картки, якщо не оформлено рішення про відмову у видачі картки. Особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку встановлюється Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, який затверджений Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (Положення №340). Згідно з пунктами 1.3, 7.1. Положення №40 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами. Перевірка додержання режиму праці та відпочинку водія здійснюється Державною службою України з безпеки на транспорті з дотриманням вимог Порядку №1567. Відповідно до п.6.1 Положення №340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тон повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Згідно з п. 6.3 Положення №340 водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв. За наслідком дослідження наведених положень у їх сукупності судова колегія має обґрунтовані підстави стверджувати, що транспортні засобі, які визначені у п. 6.1 Положення №340 обов`язково повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. В свою чергу, автобуси, що використовуються для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю менше 50 км, вантажні автомобілі з повною масою менше 3,5 тон можуть бути обладнані діючими та повіреними тахографами факультативно або ж їх водії повинні вести індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв. При цьому приписи 6.3 Положення №340 визначають право вести індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або мати копію графіка змінності водіїв виключно на тих транспортних засобах, які не обладнані тахографами. Судова колегія з Акту перевірки №308931 від 17.12.2021 року вбачає, що транспортний засіб марки DAF KRONE, номерний знак [NUMBER] обладнаний цифровим тахографом, тому водій мав обов`язок використовувати тахограф та надати на вимогу посадової особи Укртрансбезпеки роздруківку даних тахографа та особисту картку водія. Окремо судова колегія наголошує, що відповідно до CMR №908, транспортний засіб марки DAF KRONE, номерний знак [NUMBER] / [NUMBER] , здійснював перевезення вантажу «засоби захисту рослин» вагою 19 100 кг, що є більше ніж 3 500 кг, тому у відповідності до вимог п. 6.1 Положення №340 мав обов`язок бути обладнаним діючим та повіреним тахографом та, як наслідок, водій повинен був надати на вимогу посадової особи Укртрансбезпеки особисту картку водія, роздруківку даних роботи тахографа для контролю додержання режиму праці водія. Стосовно доводів апелянта про те, що здійснення перевірок наявності встановлених тахографів має місце тільки на транспортних засобах при виконанні міжнародних перевезень, судова колегія відхиляє їх та акцентує увагу, що перевірка проводилась не на предмет обладнання тахографом, а лише документів на встановлений тахограф. Зокрема, під час рейдової перевірки перевіряється, серед іншого, додержання режиму праці та відпочинку. Як вірно встановлено судом першої інстанції, на транспортному засобі позивача додержання режиму праці та відпочинку контролюються шляхом перевірки роздруківки даних тахографа та огляду особистої картки водія. Стосовно доводів апелянта про неподання відзиву на позовну заяву суб`єктом владних повноважень, судова колегія зазначає, що наведене є правом суду, а не безумовним обов`язком. Крім того судова колегія наголошує, що розгляд даної справи у суді першої інстанції відбувався під час дії воєнного стану в Україні, тому застосування вкрай негативних наслідків, передбачених ст.159 КАС України було б надмірним формалізмом з боку суду. Також судова колегія відхиляє доводи апелянта, що встановлення повної маси транспортного засобу перебувало поза межами повноважень суду першої інстанції, оскільки відповідно до приписів п.4 ст.9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Матеріали справи містять надані позивачем відомості щодо маси вантажу, які і були використані судом першої інстанції при розгляді даної справи, що виключає наявність процесуальних порушень з боку суду при встановлені обставин справи. Таким чином, судова колегія констатує, що вина позивача у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч.1 абз.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», доведена наявними у матеріалах справи доказами, підстав для його звільнення від адміністративної відповідальності не встановлено, тому суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог. Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції відповідно до ст.316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зважаючи, що судом першої інстанції правомірно розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Результат розгляду: denied