Рішення адміністративного суду від 2024-05-03 00:00:00+03

в жовтні 2023 року позивач, [PERSON] , звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (відповідача), в якому просила: - визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо розрахунку призначеної пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" без врахування довідок від 01.11.2022 №300, №301. - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити нарахування й виплату позивачці з 02.11.2022 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування зазначеної у довідках від 01.11.2022 №300, №301 виданих Виконавчим комітетом Теофіпольської селищної ради. Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 10.01.2024 в задоволенні позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що позивачка звільнена з посади сільського голови 03.12.2020, отже застосування при розрахунку пенсії державного службовця зі складових заробітної плати, з яких остання не сплачувала страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суперечитиме нормам ч.1 ст. 37 Закону № 3723-XII. Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що у довідках зазначено, що на всі види оплати праці, включені в довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та є підставою для врахування пенсійним органом при призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу". Згідно з положеннями ч. 3\~ ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства\~ України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження. Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга \~підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та з 15.12.2016 отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.03.2023 у справі №560/13227/22 позов [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 03.11.202 про відмову у переведенні [PERSON] на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати [PERSON] до стажу державної служби період з 25.04.2006 по 03.12.2020 в органах місцевого самоврядування. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести [PERSON] з 02.11.2022 на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2023 рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.03.2023 змінено з підстав, викладених в мотивувальній частині постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2023 року. В іншій частині рішення суду залишено без змін. У вказаній постанові апеляційний суд зазначив, що на час звернення позивача у цій справі до суду, відповідач ще не ухвалював рішення про призначення пенсії позивачу відповідно до Закону України "Про державну службу", а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні нарахування пенсії будуть порушені. Отже, позовні вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в Хмельницькій області здійснити нарахування пенсії в розмірі 60% суми заробітної плати, зазначеної в довідках від 01.11.2022 року № 300, №301, колегія суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду визнала передчасними. На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.03.2023 у справі №560/13227/22, з урахуванням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2023, [PERSON] зараховано до стажу державної служби період з 25.04.2006 по 03.12.2020 в органах місцевого самоврядування та з 02.11.2022 проведено розрахунок пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу». В результаті перерахунку розмір пенсії [PERSON] з 02.11.2022 склав 2027,00 грн. Позивачка 14.06.2023 звернулася до відповідача із заявою щодо надання інформації про перерахунок пенсії. Відповідач листом від 28.06.2023 повідомив, що на виконання рішення суду позивачці проведено розрахунок пенсії по інвалідності відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу». В результаті перерахунку розмір пенсії з 02.11.2022 склав 2 021,00грн. Подані нею разом із заявою про призначення пенсії довідки про складові заробітної плати від 01.11.2022 №300, №301 відповідач при обчисленні пенсії не врахував, оскільки, як зазначено у листі, це виходить за межі його повноважень, а рішенням суду на нього такого обов`язку не покладено. Вважаючи бездіяльність відповідача щодо розрахунку призначеної пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" без врахування довідок від 01.11.2022 №300, №301, протиправною, позивачка звернулався до суду з цим позовом. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне. Відповідно до частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 2 квітня 2018 року (справа № 306/48/16-а), від 5 червня 2018 року (справа № 275/593/17), від 16 грудня 2019 року (справа № 308/2129/17) та Великою Палатою Верховного Суду від 24 грудня 2020 року (справа № 510/1286/16-а). При цьому у статті 37 Закону № 3723-XII також зазначено, що визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" затверджено Порядок призначення пенсій згідно з Законом №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону №3723-XII (далі Порядок). Відповідно до п. 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: - посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); - розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; - у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць; - матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі. Згідно пункту 5 вказаного Порядку, форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики. Постановою Правління Пенсійного фонду України «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» №1-3 від 17.01.2017, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 08 лютого 2017 року за №180/30048, затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям. Зокрема, в додатку 1 даної Постанови затверджено форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), а в додатку 2 - затверджено форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією). Тобто, аналізуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ні Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон №889-VIII), ні Законом України від 16.12.1993 № 3723-XII "Про державну службу" (далі - Закон №3723-XII), ні Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (далі - Порядок №622), не передбачена можливість призначення пенсії державного службовця без урахування довідок про заробітну плату. При цьому, розмір пенсії державного службовця визначається шляхом отримання добутку заробітку та відсотка заробітку. Якщо відповідач не враховує наявні у нього довідки про заробітну плату, він не має даних про суму заробітку, відсоток від якого становитиме пенсія. Тому призначення пенсії без урахування довідок про заробітну плату позбавлене як законодавчого, так і логічного підґрунтя. Як вже зазначалось судом, п. 5 Порядку №622 передбачає врахування заробітної плати на підставі довідок, виданих на підставі постанови Правління Пенсійного фонду України «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» №1-3 від 17.01.2017. Досліджуючи додаток 1 до вищевказаної Постанови №1-3, судом встановлено, що в примітці * довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) зазначено наступне: «Для осіб, які на час звернення за призначенням пенсії не займають посад державної служби, зазначаються посадовий оклад працюючого на відповідній посаді державного службовця, надбавка за відповідний ранг державного службовця та надбавка за вислугу років у відсотках посадового окладу (з урахуванням стажу державної служби особи, яка звертається за призначенням пенсії)». Так, судом першої інстанції встановлено, що \~довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 01.11.2022 №300 та довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та від 01.11.2022 №301, видані виконавчим комітетом Теофіпольської селищної ради станом на 01 листопада 2022 року. При цьому, у довідках зазначено, що на всі види оплати праці, включені в довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Водночас, довідка від 01.11.2022 №300 за останньою займаною посадою, яку обіймала позивачка містить \~відомості щодо заробітної плати по посаді з 01.05.2016 по 03.12.2020 \~(позивачка звільнена з посади сільського голови 03.12.2020), а довідка \~від 01.11.2022 №301 містить всі відомості щодо заробітної плати по посаді сільського голови станом на 01.11.2022. Апеляційний суд звертає увагу на те, що позивач на час звернення з заявою про переведення на пенсію по інвалідності, у відповідності Закону України "Про державну службу", не займала посаду державної служби, а тому з урахуванням положень ст.37 Закону №3723-ХІІ розмір пенсії позивача підлягає обчисленню із заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у постанові від 27.01.2023 по справі №340/4184/21. Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції що позивачка звільнена з посади сільського голови 03.12.2020, отже застосування при розрахунку пенсії державного службовця зі складових заробітної плати, з яких остання не сплачувала страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суперечитиме нормам ч.1 ст. 37 Закону № 3723-XII. При цьому, належним способом захисту прав позивачки буде визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо розрахунку призначеної пенсії по інвалідності, відповідно до Закону України "Про державну службу" без врахування довідок від 01.11.2022 №300, №301 та зобов`язання відповідача здійснити нарахування й виплату позивачці з 02.11.2022 пенсії по інвалідності, відповідно до Закону України "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування зазначеної у довідках від 01.11.2022 №300, №301 виданих Виконавчим комітетом Теофіпольської селищної ради. Відповідно до ч. 2 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Отже, при розгляді справи судом першої інстанції не надано оцінку усім обставинам у справі, що мають значення для її вирішення, а тому рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог є необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому підлягає скасуванню в даній частині з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: granted