Рішення адміністративного суду від 2022-02-01 00:00:00+02

В червні 2020 року Головне управління ДПС у Чернівецькій області (далі ГУ ДПС у Чернівецькій області, Управління) звернулося до суду з позовом до [PERSON] в якому просило: -стягнути з [PERSON] податковий борг на загальну суму 14718,88 грн.-до місцевого бюджету. [PERSON] подав до суду зустрічний позов до ГУ ДПС \~в Чернівецькій області, в якому \~просив: -визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15.01.2019 року № 0000215106 Форми "Ш" яким зобов`язано [PERSON] сплатити грошове зобов`язання в сумі 12269,95 грн. та штраф у розмірі 20% у сумі 2453,99 грн., від 18.03.2019 року № 0013665106 форми "Ш" яким зобов`язано [PERSON] сплатити грошове зобов`язання у сумі 12730,00 грн. та штраф у розмірі 20% у сумі 2546,00 грн. Рішенням \~Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2021 року адміністративний позов ГУ ДПС у Чернівецькій області задоволено повністю-стягнуто з [PERSON] податковий борг на загальну суму 14718,88 грн. до місцевого бюджету. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] , відмовлено. Не погодившись з судовим рішенням відповідач-позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити \~в повному обсязі, а в задоволенні позовних вимог ГУ ДПС у Чернівецькій області, відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, скаржник посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору. 22.11.2021 від ГУ ДПС у Чернівецькій області через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останнім вказано на безпідставність доводів апеляційної скарги. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження. Від представника ГУ ДПС у Чернівецькій області Покотило Л.Ю. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи мотивоване тим, що остання перебуває на лікарняному. Зважаючи на те, що податковий не обмежений представництвом лише одного \~працівника, при \~цьому безпосереднім представником ГУ ДПС у Чернівецькій області є його начальник, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи. При вирішенні зазначеного клопотання колегія суддів також керується приписами частини 2\~статті 313 КАС України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а також ч.1\~ст.309 КАС України, якою встановлено строки розгляду апеляційної скарги. Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що [PERSON] не надано жодного доказу на підтвердження обставини, на яку остання посилається як на підставу для відкладення розгляду справи. За правилами п.2 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга \~підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 30.09.2015 року Хотинською ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області винесено податкове повідомлення-рішення № 2639-17, яким [PERSON] визначено суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб у сумі 25000,00 грн. 28.01.2016 контролюючим органом сформовано та направлено [PERSON] \~податкову вимоги форми "Ф" № 1-00 \~на суму 25000,00 грн. \~ Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.02.2017 у справі \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~№ 824/848/16-а стягнуто з [PERSON] податковий борг з транспортного податку з фізичних осіб у сумі 25000 грн. до місцевого бюджету смт. Кельменці. 07.04.2017 заступником начальника відділу Кельменецького РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~№ 53721967 про стягнення з [PERSON] 25000,00 грн. боргу з виконання виконавчого листа №824/848/16-а виданого 10.03.2017 Чернівецьким окружним адміністративним судом. \~ 25.02.2019 заступником начальника відділу Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернівецькій області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП 53721967 про стягання з [PERSON] 25000,00 грн. боргу, з виконання виконавчого листа №824/848/16-а у зв`язку з тим, що виконавчий документ фактично виконано в повному обсязі. \~ В подальшому посадовими особами Управління проведено камеральні перевірки своєчасності сплати сум грошових зобов`язань з транспортного податку [PERSON] за результатами яких складено Акти № 000014/24-13-51-06-2324319058 від 15.01.2019 та №001153/24-13-51-06/ [NUMBER] від 18.03.2019. Даними перевірками зокрема встановлено затримку на 1161 день та на 1105 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання з транспортного податку [PERSON] . На підставі вищевказаних актів перевірки, контролюючим органом винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення форми "Ш" від 15.01.2019 року №0000215106 та від 18.03.2019 року №0013665106. Оскільки суми визначені вищезазначеними податковими повідомленнями рішеннями [PERSON] в добровільному порядку не сплачені, ГУ ДПС в Чернівецькій області звернулося до суду про їх стягнення з відповідача. В свою чергу [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом про скасування подтакових повідомлень-рішень форми "Ш" від 15.01.2019 року №0000215106 та від 18.03.2019 року №0013665106. Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки [PERSON] сума податкового боргу станом на день звернення Управління з даним позовом добровільно не сплачена, то контролюючим органом правомірно винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення форми «Ш» від 15.01.2019 року № 0000215106. При цьому суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог позивача за зустрічним позовом та відсутність правових підстав для їх задоволення. Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (далі ПК України) передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків. За змістом п.75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Згідно підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах. Пунктом 76.1 статті 76 ПК України визначено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу (п. 76.3 ст.76 ПК України). Відповідно до п.87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання (п.102.1 ст.102 ПК України). У пункті 113.1 статті 113 ПК України закріплено, що строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов`язань. Так, пунктом 114.1 статті 114 ПК України унормовано, що граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу. За змістом положень п.102.1. ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня. Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 ПК України та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. \~Предметом камеральної перевірки може бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання. При цьому, камеральна перевірка своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 ПК України, а саме не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Як з`ясовано з матеріалів справи, 30 вересня 2015 року податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення № 2639-17, яким [PERSON] визначено суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб у сумі 25000,00 грн., а відтак і граничний строк його сплати припадає на 12.12.2018. Таким чином, в спірних правовідносинах контролюючий орган мав право проводити камеральну перевірку своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, а саме не пізніше закінчення 1095 дня, з дня нарахування податкового зобов`язання, а відповідно і застосовувати відповідальність до позивача виключно в межах перевіреного періоду, тобто з урахування строків давності. Вказане узгоджується з правовою позицією, висловленою в постановах Верховного Суду у постановах від 10 травня 2018 року \~справі № 820/3544/17, \~від 05 червня 2018 року у справі № 824/760/17-а, \~від 19 лютого 2019 року у справі \~№823/457/18. В той же час, як вказано самим же ГУ ДПС у Чернівецькій області в Актах камеральної перевірки, перевіркою встановлено затримку сплати грошового зобов`язання на 1161 календарний день та 1105 календарних днів. Враховуючи дату прийняття податковим органом податкового повідомлення-рішення, яким до [PERSON] застосовано \~грошове зобов`язання (30.09.2015), а також дату граничних строків сплати грошового зобов`язання, колегія суддів дійшла висновку про протиправність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень та наявність підстав для задоволення позову, оскільки податкові повідомлення-рішення прийняті податковим органом поза межами 1095 днів. При цьому, колегія суддів вважає необгрунотованим \~посилання ГУ ДПС у Чернівецькій області по постанову Верховного Суду у справі №640/1091/19, оскільки предмет спору у даній справі відрізняється від предмету спору у справі на рішення по якій посилається позивач. Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції \~та \~дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення. У силу п.2 ч.1 ст.315\~ КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно зі ст.317\~КАС України\~ підставами для скасування судового рішення суду першої \~інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти \~нову постанову про задоволення зустрічного позову. Відповідно до статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Оскільки даний позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягає \~\~задоволенню то на користь позивача підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень-відповідача судовий збір в сумі 2102 грн. а саме- \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~840,80 грн.-судовий збір за подання позовної заяви + 1261,20 грн.-судовий збір за подання апеляційної скарги. Колегія суддів звертає увагу, що як свідчать наявні в матеріалах справи квитанції про про сплату судового збору [PERSON] , за подання зустрічного позову сплачено судовий збір у розмірі більшому, ніж передбачено чинним законодавством. Вказані кошти можуть бути повернуті останньому, згідно ст.7 Закону України "Про судовий збір" у разі подання до суду відповідного клопотання. \~

Результат розгляду: granted