Рішення адміністративного суду від 2022-05-20 00:00:00+03

У травні 2021 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (далі ГУ ДСНС) звернулося до суду із адміністративним позовом, у якому просило застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) приміщення та споруд нафтобази Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандтермінал» (далі ТОВ «Грандтермінал») за адресою Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 9 до повного усунення порушень, зазначених у акті від 02 квітня 2021 року № 137. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року у справі № 140/5119/21, ухваленому за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у задоволенні позову ГУ ДСНС було відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що на час розгляду справи судом відсутні належні та достатні докази наявності перелічених в акті перевірки від 02 квітня 2021 року № 137 порушень ТОВ «Грандтермінал» вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, що можуть створювати реальну загрозу життю та здоров`ю людей, усунення яких вимагає вжиття заходів реагування у вигляді саме повного зупинення експлуатації приміщення та споруд нафтобази. ГУ ДПС у поданій апеляційній скарзі просило скасувати рішення суду першої інстанції \~та задовольнити його позовні вимоги. Свої вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що ГУ ДПС було здійснено позапланову перевірку щодо додержання (виконання) вимог нормативно-правових актів та нормативних документів у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки ТОВ «Грандтермінал» за адресою Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, буд. 9. За результатами позапланової перевірки був складений акт № 137 від 02 квітня 2021 року щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, у якому зафіксовано 30 порушень законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей, які працюють, перебувають на об`єкті, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі. Щодо відсутності на об`єкті автоматизованої системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення (порушення № 30 у акті № 137 від 02 квітня 2021 року) зазначає, що відповідно до частини 1 статті 53 Кодексу цивільного захисту України (далі КЦЗ), на об`єктах підвищеної небезпеки з метою своєчасного виявлення на них загрози виникнення надзвичайних ситуацій та здійснення оповіщення персоналу та населення, яке потрапляє в зону можливого ураження, створюються та функціонують автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення (далі - автоматизовані системи). Пунктом 1 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 878, визначено, що МВС є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах: цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності. У пункті 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1052 зазначено, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності. Згідно з пунктом 1 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27 січня 2014 року № 29 «Про затвердження ДБН В.2.5-76:2014 «Автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення» затверджено з наданням чинності з 1 червня 2014 року ДБН В.2.5-76:2014 «Автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення», розроблений ДП «Український науково-дослідний інститут цивільного захисту». Вимоги до автоматизованих систем встановлені ДБН В.2.5-76:2014 «Автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення», які погоджені, зокрема, Міністерством внутрішніх справ (центральний орган, який забезпечує формування державної політики у сфері цивільного захисту) та Державною службою України з надзвичайних ситуацій (центральний орган, який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). 01 червня 2020 року набрала чинності Зміна № 1 ДБН В.2.5-76:2014 «Автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення» якою виключено наявність ПЦС (пульт централізованого спостереження), на який посилається відповідач. Пункт 5.2.21 викладено в новій редакції: «АСРВНСО, у разі відсутності відповідного реагування оператора АСРВНСО на інформацію про наявність ознак загрози виникнення НС, повинна здійснювати автоматичне телефонне з`єднання з APC, на яку відповідно до плану локалізації і ліквідації покладено оперативне реагування на НС, з подальшою передачею тривожного мовного повідомлення, що містить ідентифікатор електронної картки аварії.» Таким чином, твердження відповідача про неможливість встановлення автоматизованої системи раннього виявлення на АЗС через відсутність у уповноваженого органу ПЦС (пульт централізованого спостереження) є безпідставним, оскільки відповідно до Зміни 1 ДБН ДБН В.2.5-76:2014 «Автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення» АСРВНСО у разі відсутності відповідного реагування оператора АСРВНСО на інформацію про наявність ознак загрози виникнення НС, повинна здійснювати автоматичне телефонне з`єднання з АРС, на яку відповідно до плану локалізації і ліквідації покладено оперативне реагування на НС, з подальшою передачею тривожного мовного повідомлення, що містить ідентифікатор електронної картки аварії. Отже, тривожне сповіщення здійснюється за допомогою автоматичного телефонного з`єднання з аварійно рятувальною службою, при наявність ознак загрози виникнення надзвичайної ситуації. Щодо необладнання приміщення вбудованої котельні на твердому паливі у підвалі адміністративної будівлі автоматичною системою пожежної сигналізації та пожежогасіння. (ДБН В.2.5-56:2014 таб. А.2, п.1.6) (порушення № 13 у акті № 137 від 02 квітня 2021 року), то таке порушення призводить до пізнього виявлення пожежі та оповіщення людей, які перебувають у будівлі, в зв`язку з чим первинні засоби пожежогасіння будуть не ефективними, продукти горіння та чадний газ унеможливлять своєчасну та безпечну евакуацію людей з будівлі та призведуть до отруєння людей що перебуватимуть у ній, гасіння пожежі здійсниться лише після прибуття пожежних підрозділів з необхідними засобами гасіння. Таке порушення не є формальним і Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2019 року у справі № 815/140/18 зазначив, що відсутність протипожежної сигналізації є істотним порушенням, що впливає на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та може спричинити загрозу життю і здоров`ю людей та унеможливить її ефективну ліквідацію та рятування людей. Щодо виявлених порушень у вигляді необладнання будівлі та споруди на території об`єкту установкою захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, неповедення перевірки такої установки (порушення № 5, 6 у акті № 137 від 02 квітня 2021 року), звертає увагу на те, що у пункті 1.21 глави І, розділ IV Правил пожежної безпеки в України (далі ППБУ) вказано, що захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірку необхідно виконувати відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд». Звертає увагу на те, що у постанові від 07 жовтня 2019 року у справі № 815/140/18 Верховний Суд висловив думку, що відсутність блискавкозахисту будівлі, є істотними порушеннями, що впливає на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та може спричинити загрозу життю і здоров`ю людей, а також неможливістю її ефективної ліквідації та рятуванню людей. Відсутність блискавкозахисту може призвести до швидкого займання та появи пожежі внаслідок якої виникають небезпечні фактори (продукти горіння, чадний газ та підвищених температур), та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей. Застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) приміщення та споруд нафтобази ТОВ «Грандтермінал» за адресою Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 9 направлені на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей. На момент прийняття рішення судом першої інстанції відповідачем не були усунуті порушення норм техногенної та пожежної безпеки в повному обсязі. У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДСНС відповідач ТОВ «Грандтермінал» підтримало доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечило обґрунтованість апеляційних вимог та просило залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Просить звернути увагу на те, що настання реальної загрози життю та здоров`ю людей слід пов`язувати з обставинами, які можуть призвести до займання, розповсюдження вогню, виникнення аварій (катастроф) таз впливом небезпечних факторів, які породжують вказані явища. Поряд із цим, вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил пожежної безпеки слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи. Наявними у матеріалах справи письмовими доказами підтверджується факт усунення ТОВ «Грандтермінал» більшості порушень із тих, що зафіксовані в акті перевірки. Водночас ті порушення, які залишились не усунутими товариством, не є критичними, не можуть впливати на виникнення пожежі та, як наслідок, не створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей. Щодо невстановлення на нафтобазі \~автоматизовану систему раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та систему оповіщення (СРВНСО) просить врахувати, що неможливість встановлення СРВНСО на склад паливно мастильних матеріалів відповідача є наслідком недотримання самим же позивачем та іншими уповноваженими державними органами вимог ДБН В.2.5-76:2014 щодо необхідності забезпечення ПЦС, функціонування якого є обов`язковою умовою для улаштування та введення в експлуатацію СРВНСО на об`єкті. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження. Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого. Як безспірно встановлено судом першої інстанції, ГУ ДСНС було проведено позапланову перевірку нафтобази ТОВ «Грандтермінал» щодо додержання (виконання) вимог нормативно-правових актів та нормативних документів у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки за адресою Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 9, за наслідками якої складено акт від 02 квітня 2021 року № 137, підписаний представником відповідача. У акті перевірки було зафіксовано такі порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки: 1) дерев`яні елементи горища (крокви, лати) адміністративної будівлі не оброблені вогнезахисним розчином, який забезпечує І групу вогнезахисної ефективності (п. 2.5 розділу ІІІ ППБУ); 2) електропроводи та кабелі за виконанням та ступенем захисту не відповідають класу зони згідно з ПУЕ, не мають апаратуру захисту від струмів короткого замикання та інших аварійних режимів (п. 1.2 розділу ІV ППБУ); 3) з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (п. 1.6 розділу ІV ППБУ); 4) допускається улаштування та експлуатація тимчасових електромереж (п. 1.8 розділу ІV ППБУ); 5) будівлі та споруди на території об`єкту не обладнані установкою захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів (п. 1.21 глава 1 розділу ІV ППБУ); 6) не поведено перевірку установки захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів наявних зовнішніх установок резервуарного парку (п. 1.21 глава 1 розділу ІV ППБУ); 7) двері підвального приміщення адміністративної будівлі не утримуються зачиненими. На дверях не зазначено місце зберігання ключів (п. 2.12 глава 2 розділу ІІІ ППБУ); 8) виходи на горище в лівому та правому крилі закладу не виконані через протипожежні люки ІІ-го типу розміром 0,6 м х 0,8 м (ДБН В.1.1-7:2016 п.8.6) (п. 2.3 глава 2 розділу ІІІ ППБУ); 9) сходові клітки, коридори та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням (п. 2.31 розділу ІІІ ППБУ); 10) в адміністративній будівлі сходові клітки не відокремлені від поверхових коридорів дверима, які обладнані пристроями для само зачинення та ущільненнями в притулах ( ДБН В. 1.1- 7:2016 п. 7.2.11) (п. 2.37 розділу ІІІ ППБУ); 11) не всі евакуаційні виходи позначено світловим покажчикам з написом "Вихід" білого кольору на зеленому фоні, підключеним до джерела живлення евакуаційного (аварійного) освітлення, або таким, що переключається на нього автоматично у разі зникнення (п. 2.31, 2.32 глави 2 розділу ІІІ ППБУ); 12) двері евакуаційних виходів не пристосовано для відкривання з середини без ключа (п. 2.27 глави 2 розділу ІІІ ППБУ); 13) приміщення вбудованої котельні на твердому паливі у підвалі адміністративної будівлі не обладнано автоматичною системою пожежної сигналізації та пожежогасіння (ДБН В.2.5-56:2014 таб. А.2, п.1.6) (п.1.2 розділу V ППБУ); 14) відсутні ручні пожежні сповіщувачі по периметру резервуарного парку та зливо-наливній естакадах\~ (ВБН В.2.2-58.1.94 п.17.3.5) (п.22 розділу ІІ ППБУ); 15) для кожного приміщення об`єкта не розроблені та не затверджені керівником об`єкта інструкції про заходи пожежної безпеки (п. 4 розділу ІІ ППБУ); 16) підвальні приміщення адміністративної будівлі не очищено від горючого сміття (п. 2.1 розділу ІІІ ППБУ); 17) територію не повністю очищено від дерев що виділяють під час цвітіння пластівці, волокнисті речовини чи опушене насіння (ВБН В.2.2-58.1-94 п.17.1.25) (п.п. 25 п. 9.2 розділу VІ ППБУ); 18) не представлені розрахункові матеріали (проектні) щодо нормованої висоти обвалування резервуарів ПММ (п.п. 25 п. 9.2 розділу VІ ППБУ); 19) резервуарний парк не забезпечений кільцевим проїздом для пожежних машин. (ВБН В.2.2- 58.1.94 п. 17.1.22) (п. 22 розділу ІІ ППБУ); 20) водозабірні колодці відкритої пожежної водойми встановлені на відстані менше 40 метрів від наземних резервуарів СНН (ВБН В.2.2-58.1.94 таб. 17, п. 4) (п. 22 розділу ІІ ППБУ); 21) в складі зберігання матеріальних цінностей не виконано вогнезахист несучих металевих конструкцій. (ДБН В. 1.1- 7:2016 п. 5.3, таб. 1) (п.22 розділу ІІ ППБУ); 22) піноутворювач зберігається в неопалювальному приміщенні (п. 22 розділу II; ППБУ Пункт 4, глави 13, розділу IV НАПБ В.01.058- 2008/112); 23) допущено проходження ЛЕП через територію нафтобази (п. 22 розділу ІІ ППБУ ПУЕ); 24) тимчасова споруда (вагончик) для зберігання проб бензину розміщена на відстані менше 10 метрів до лабораторії (п. 1.14 розділу ІІІ ППБУ); 25) відсутній журнал перевірки стану пожежної техніки (мотопомпи) (п. 3.5 розділу V ППБУ); 26) не створено матеріальний резерв для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій (ст.20 п. 1, п.п. 18 КЦЗУ); 27) відсутній план евакуаційних заходів щодо працівників та майна під час виникнення надзвичайних ситуацій (ст.20 п. 1, п.п. 4 КЦЗУ); 28) не надано сертифікати на засоби колективного та індивідуального захисту (ст.20 п. 1, п.п. 2 КЦЗУ, п. 2 розділу ІІІ ПТБ); 29) не проведено навчання посадових осіб з питань цивільного захисту та техногенної безпеки (ст.20 п. 1, п.п. 8 КЦЗУ); 30) на об`єкті не встановлено автоматизовану систему раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення (ст. 53 КЦЗУ) (а.с.26-34). Як свідчать матеріали справи, ТОВ «Грандтермінал» не оспорює правомірності проведення ГУ ДСНС позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, результати якого оформлено актом від 02 квітня 2021 року № 137, і суть зазначеного публічно-правового спору зводиться до перевірки обґрунтованості висновків позивача про наявність у діях відповідача таких порушень, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, а отже вимагають вжиття заходів реагування у виді зупинення експлуатації будівлі, що використовується відповідачем, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки. \~ На підставі аналізу матеріалів справи та позицій сторін, викладених у заявах по суті справи, апеляційний суд дійшов переконання, що на стадії апеляційного перегляду суть публічно-правового спору, що розглядається, зводиться до перевірки висновку суду першої інстанції щодо оцінки порушень № 5-6, 13, 30, зафіксованих у акті № 137 від 02 квітня 2021 року, як таких, що створюють підстави для вжиття заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) приміщення таспоруд нафтобази ТОВ «Грандтермінал» за адресою Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 9 до повного усунення порушень, зазначених у акті від 02 квітня 2021 року № 137. При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого. Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Приписами статті 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із положеннями частини 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V) на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу. За правилами пункту 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України (далі КЦЗ) до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема, звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. Частиною 2 статті 68 КЦЗ передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом. У пункті 29 частини 1 статті 2 КЦЗ зазначено, що \~об`єкт підвищеної небезпеки - об`єкт, який згідно із законом вважається таким, на якому є реальна загроза виникнення аварії та/або надзвичайної ситуації техногенного чи природного характеру. Відповідно до пункту 26 статті 2 КЦЗ небезпечний чинник складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини. За правилами пункту 4 частини 2 статті 30 КЦЗ оповіщення про загрозу або виникнення надзвичайних ситуацій забезпечується шляхом функціонування на об`єктах підвищеної небезпеки автоматизованих систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення. Приписами пункту 1 частини 1 статті 50 КЦЗ передбачено, що джерелами небезпеки виникнення надзвичайних ситуацій техногенного характеру є потенційно небезпечні об`єкти та об`єкти підвищеної небезпеки. Частиною 1 статті 53 КЦЗ передбачено, що на об`єктах підвищеної небезпеки з метою своєчасного виявлення на них загрози виникнення надзвичайних ситуацій та здійснення оповіщення персоналу та населення, яке потрапляє в зону можливого ураження, створюються та функціонують автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення (далі автоматизовані системи). Учасниками справи визнається, що нафтобаза ТОВ «Грандтермінал», що знаходиться за адресою Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна,9, являє собою об`єкт підвищеної небезпеки. У частині 1 статті 70 КЗЦ зазначено підстави для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, якими є: 1) недотриманні вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушенні вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуску і реалізації вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійсненні заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутності на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідності кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушенні правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутності або непридатності до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутності на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовності до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовності до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведенні робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають. Згідно із частиною 2 статті 70 КЦЗ повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду. На підставі аналізу наведених правових норм та з урахуванням усталеної практики Верховного Суду у цій категорії адміністративних справ, суд апеляційної інстанції наголошує, що застосування таких заходів реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів можливе тільки на підставі судового рішення адміністративного суду. З огляду на завдання адміністративного судочинства такий механізм реалізації владних повноважень покладає на адміністративний суд обов`язок, окрім іншого, запобігти неправомірному обмеженню прав та інтересів конкретних суб`єктів господарювання суб`єктами владних повноважень. З іншого боку суд повинен зважати на підстави, які змушують контролюючий орган звертатися з позовом про застосування заходів реагування, у даному випадку повне зупинення експлуатації приміщень. З урахуванням наведених контролюючим органом обставин у зіставленні із наслідками застосування заходів реагування адміністративний суд і повинен ухвалити рішення по суті і в межах позовних вимог. На переконання апеляційного суду, наведені приписи КЦЗ пов`язують застосування заходів реагування з виявленням порушень, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, а отже для правильного вирішення цього спору обов`язковому встановленню підлягають обставини щодо вчинення відповідачем порушень, які, в свою чергу, створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. При цьому суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що захід реагування у виді повного зупинення роботи з експлуатації приміщень є виключним заходом, який застосовується лише за наявності таких порушень пожежної та техногенної безпеки, які безумовно створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей (персоналу підприємства і особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі). Тому для правильного вирішення публічно-правового, що розглядається, необхідно серед виявлених контролюючим органом порушень пожежної та техногенної безпеки виокремити такі, які свідчать про наявність на час ухвалення судом рішення реальної загрози життю та здоров`ю людей, а отже про наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог. Водночас апеляційний суд звертає увагу на те, що ухваленню судового рішення щодо можливості застосування заходу реагування у виді повного зупинення експлуатації приміщень передує розгляд справи, під час якого суд має провести аналіз наявних у матеріалах справи доказів із наданням таким відповідної оцінки щодо їх належності, допустимості та достатності для задоволення позовних вимог чи їх відхилення. Таким чином, суд оцінює як акт позивача, що складений за результатами контрольного заходу і в якому зафіксовано відсутність або наявність порушень правил та норм пожежної і техногенної безпеки, так і інші докази, надані відповідачем на підтвердження відсутності або усунення виявлених порушень (акти виконаних робіт на встановлення певного обладнання, на приведення споруд, обладнання до чинних вимог, правил, інструкцій тощо; первинні документи, що свідчать про купівлю необхідного обладнання; різного роду договори про надання певних послуг, наявність яких є обов`язковою, і таке інше). Отже, у разі якщо правовідносини між суб`єктом господарювання та органом державного нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки стали спірними та перейшли у площину судового спору, то акт перевірки органу державного нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки, що складений за результатами контрольного заходу, є лише одним із доказів, оцінку якому дає суд поряд з іншими доказами. У іншому випадку (якщо б лише акт органу нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки свідчив про виконання чи невиконання відповідачем вимог правил, інструкцій, ДБН тощо) функція суду була б нівельована, оскільки такий не здійснював би судочинство, а фактично затверджував би акт органу нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки своїм рішенням. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 19 вересня 2019 року у справі № 826/19328/16, від 04 червня 2020 року у справі № 826/13895/16, від 16 вересня 2020 року у справі № 816/4755/15, від 19 січня 2021 року у справі № 640/5571/20, які в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються апеляційним судом під час вирішення цього спору. Разом із тим, аналізуючи наявність підстав для застосування заходу реагування у виді повного зупинення експлуатації приміщень відповідача, апеляційний суд враховує висновки, що містяться у постановах Верховного суду у справі № 420/5156/18 від 19 травня 2020 року та у справі № 826/10169/18 від 24 листопада 2020 року, відповідно до яких під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але й ті, які існують на час ухвалення судового рішення. У іншому випадку застосування заходів реагування, як виключного заходу, у судовому порядку поширюватиметься на всіх суб`єктів господарювання, відносно яких проведено перевірку і встановлено порушення, які за оцінкою спеціально уповноваженого органу, створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей. Втім, за своїм змістом і суттю застосування такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей (частина 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»), у зв`язку із чим його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавцем покладений як основа і правова підстава його застосування. Додатково апеляційний суд враховує висновок, зроблений Верховним Судом у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 816/4755/15, відповідно до якого законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню. Як зазначено у частині 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених \~статтею 78 цього Кодексу. Щодо виявленого у ході перевірки порушення, яке полягає у тому, що приміщення вбудованої котельні на твердому паливі у підвалі адміністративної будівлі не обладнано автоматичною системою пожежної сигналізації та пожежогасіння (ДБН В.2.5-56:2014 таб. А.2, п.1.6), апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що з урахуванням наявних у матеріалах справи договору № 2206/21-2 від 22 червня 2021 року, укладеного між ТОВ «Грандтермінал» та ПП «Центр електробезпеки», предметом якого було виконання монтажних робіт автоматичної системи пожежної сигналізації, а також акту надання послуг № 9-22-002 від 22 вересня 2021 року, яким підтверджується виконання монтажних та пусконалагоджувальних робіт автоматичної системи пожежної сигналізації, таке порушення слід вважати усунутим на час вирішення спору. Щодо виявленого у ході перевірки порушення, яке полягає у тому, що будівлі та споруди на території об`єкту не обладнані установкою захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів (п. 1.21 глава 1 розділу ІV ППБУ), а також не було поведено перевірку установки захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів наявних зовнішніх установок резервуарного парку (п. 1.21 глава 1 розділу ІV ППБУ), апеляційний суд зазначає таке. На підтвердження усунення вказаних порушень ТОВ «Грандтермінал» було надано договір про виконання робіт № 2206/21-2 від 22 червня 2021 року, укладений з ПП «Центр електробезпеки», рахунок на оплату від 22 червня 2021 року № 6-22-001, платіжне доручення від 28 липня 2021 року, акти надання послуг від 22 вересня 2021 року №9-22-001 та № 9-22-002 (а.с. 103-107, 184, 206). Разом із тим, акт надання послуг від 22 вересня 2021 року №9-22-001 підтверджує лише виїзд спеціаліста для огляду системи \~блискавкозахисту адміністративної будівлі, наливної станції та диспетчерської будівлі зі складанням технічного звіту та заключення щодо ремонту та відновлення працездатності системи за адресою м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 9. При цьому будь-яких доказів про проведення робіт з обладнані установкою захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів та перевірки установки захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів наявних зовнішніх установок резервуарного парку матеріали не містять. При цьому суд апеляційної інстанції в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року у справі № 815/140/18, та погоджується із скаржником у тому, що відсутність блискавкозахисту на такому об`єкті підвищеної небезпеки, як нафтобаза ТОВ «Грандтермінал», є істотними порушеннями, що впливає на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та може спричинити загрозу життю і здоров`ю людей, а також неможливістю її ефективної ліквідації та рятуванню людей При наданні оцінки висновкам суду першої інстанції у частині відсутності на об`єкті автоматизованої системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення апеляційний суд виходить із такого. Встановлення, вимоги до проектування та монтування автоматизованих систем раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення визначено ДБН В.2.5-76:2014 «Автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення». Приписи статті 53 КЦЗ зобов`язують встановлювати автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення тільки на об`єктах підвищеної небезпеки. Як свідчать матеріали справи, ТОВ «Грандтермінал» не ставить під сумнів належність нафтобази об`єктів підвищеної небезпеки, який за законом вважається джерелом небезпеки виникнення надзвичайних ситуацій техногенного характеру, тобто таким, на якому є реальна загроза виникнення аварії та/або надзвичайної ситуації техногенного чи природного характеру. Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення. Отже, в силу положень статті 53 КЦЗ ТОВ «Грандтермінал» (об`єкт підвищеної небезпеки) при проєктуванні та монтуванні автоматизованих систем на об`єктах підвищеної небезпеки мають застосовуватися вимоги ДБН В.2.5-76:2014. До подібних висновків дійшов Верховний Суд у рішенні від 20 листопада 2018 року у справі 826/1024/18. Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи відповідача про те, що він усунув всі виявлені порушення, однак позивачем не забезпечено функціонування пульта централізованого спостереження, що виключає відповідальність ТОВ «Грандтермінал». При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 5.2.22 ДБН В.2.5-76:2014 у разі відсутності підтвердження з боку ПЦС (пульт централізованого спостереження) факту отримання тривожного сповіщення СРВНСО (автоматизована система раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення) повинна здійснювати автоматичне телефонне з`єднання з оперативно-диспетчерською службою відповідного аварійно-рятувального підрозділу, на який відповідно до плану локалізації і ліквідації аварії покладено оперативне реагування на НС, з подальшою передачею тривожного мовного повідомлення, що містить ідентифікатор електронної картки аварії. За відсутності Пульту централізованого спостереження існує можливість тривожного сповіщення за допомогою телефонного з`єднання. На переконання апеляційного суду, існування (неусунення відповідачем) на час вирішення спору хоча б одного з порушень, виявлених органом державного нагляду (контролю) під час перевірки, яке створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей, є самостійною і достатньою правовою підставою для застосування до підконтрольного суб`єкта господарювання заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівель та приміщень. За таких обставин апеляційний суд погоджується з доводами ГУ ДСНС про те, що у зв`язку із наявністю порушення ТОВ «Грандтермінал» вимог частини 1 статті 53 КЦЗ щодо необладнання нафтобази за адресою Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 9 системою раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення, яке створює реальну загрозу життю та здоров`ю людей, а також необладнання установкою захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів та перевірки установки захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів наявні фактичні та правові підстави для застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) приміщення та споруд нафтобази ТОВ «Грандтермінал» за адресою Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 9 \~до повного усунення порушень, зазначених у акті від 02 квітня 2021 року № 137, оскільки наведені порушення створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей (персоналу підприємства, його клієнтам та особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі). До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд \~у постанові від 20 жовтня 2020 року у справі №580/46/19. Приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. На переконання апеляційного суду, при вирішенні публічно-правового спору, що розглядається, суд першої інстанції допустив невідповідність висновків, викладених у своєму рішенні, обставинам справи, що призвело до помилкової відмови у задоволенні позову. Відтак, рішення суду першої інстанції слід скасувати та позов ГУ ДСНС задовольнити.

Результат розгляду: granted