Рішення адміністративного суду від 2022-02-10 00:00:00+02

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Амбар-Маркет", звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.11.2020 форми "ПС" №0024830702 про застосування штрафу в сумі 3400 грн за відсутність складених та зареєстрованих податкових накладних за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів. Позивач в обгрунтування позовних вимог посилається на те, що штраф в новому, хоча і зменшеному розмірі, застосовано за аналогічне порушення, по якому вже виносилось податкове повідомлення-рішення від 04.03.2020форми «Р» №0001000502, яке визнано протиправним та скасовано судом до часу винесення податкового повідомлення рішення від 30.11.2020 форма "ПС" №0024830702, яке проходило процедуру судового оскарження, тобто не було узгоджене, а тому, на думку позивача, Головне управління ДПС у Сумській області не мало право виносити оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбар-Маркет" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 30.11.2020 форми "ПС" №0024830702. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбар-Маркет" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області судовий збір у розмірі 2270 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 500 (п`ятсот) грн. Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції. Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що 8 серпня 2020 року набув чинності у відповідній частині Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб-підприємців» від 14.07.2020 р. № 786-ІХ (далі - Закон № 786). Законом № 786 положення п. 73 Підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» ПКУ змінюється таким чином: «в абзацах першому і другому після слів «відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу» доповнити словами «та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної», а слова і цифри «до 31 грудня 2019 року» замінити словами «до дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або»; «в абзаці другому цифри і слова «5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень" замінити цифрами і словами «2,5 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1700 гривень». Представник відповідача зазначає, що штрафи були ще раз змінені. Розмір штрафів та їх верхня межа зменшені вдвічі порівняно з Законом 466, а перерахунок штрафів, які станом на 23 травня 2020 року залишалися у спорі (неузгодженими), поширено на всі такі штрафи нараховані до 23 травня. Представник відповідача вважає, що обов`язковому перерахунку підлягали штрафи, застосовані до платників податковими повідомленнями- пішеннями в період з 01.01.2017 р. по 23.05.2020 р. та грошові зобов`язання і штрафні санкції за якими, в цей період були неузгодженими. Після набрання чинності Закону № 466, неузгоджені грошові зобов`язання ТОВ «Амбар-Маркет» по ППР від 04.03.2020 № 0000990502, яким застосовані штрафні санкції у розмірі 329 104,0 грн., ГУ ДПС у Сумській області було перераховано відповідно до п. 73 підрозділу 2 Перехідних положень Податкового кодексу України, та складено нове податкове повідомлення-рішення від 30.11.2020 № 0024830702 на загальну суму штрафу 3400 грн. При цьому, податкове повідомлення-рішення від 04.03.2020 № 0000990502 вважається скасованим (відкликаним). На переконання відповідача, перераховуючи штрафні санкції та приймаючи нове податкове повідомлення- рішення, відповідач керувався нормами Податкового кодексу України, виконуючи функції в межах повноважень, покладених чинним законодавством. Позивач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляціного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача. В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі. Представник позивача, не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ТОВ «Амбар-Маркет» здійснює господарську діяльність з торгівлі та є платником податку на прибуток, податку на додану вартість, податку з доходів найманих працівників, військового збору та єдиного внеску. Податковим органом було здійснено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Амбар-Маркет» з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.10.2016 по 30.09.2019 єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 21.10.2015 по 30.09.2019, за результатами якої було складено Акт від 06.02.2020 №116 /18-28-05-02/40077640/8. На вказаний акт перевірки позивачем подавалось заперечення та представники позивача брали участь у розгляді цих заперечень, проте безрезультатно. Відповідь на заперечення отримана позивачем від відповідача разом із оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями. На підставі висновків акта перевірки, Головним управлінням ДПС у Сумській області складені податкові повідомлення-рішення від 04.03.2020 №0000980502 про донарахування 329256 грн податку на прибуток та застосування штрафних санкцій у сумі 82314 грн, №0000990502 про застосування штрафу у розмірі 50% у сумі 329104 грн за відсутність реєстрації протягом граничного строку податкових накладних на суму податку на додану вартість 658207 грн, №0001010502 про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 652190 грн, №0001020502 про донарахування 658207 грн податку на додану вартість та застосування 165551,75 грн. штрафних санкцій, №0001000502 про збільшення податкових зобов`язань з акцизного податку на суму 90660 грн і штрафні санкції на суму 22665 гривень. Не погодившись із вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ "Амбар-Маркет" звернулося до суду із позовом. Задовольняючи позов, суд першої інстанції враховуючи наявність судового рішення, яким визнано протиправним та скасоване ППР № «ПН» 0000990502,та той факт що нове оскаржуване у даній справі податкове повідомлення-рішення стосується того ж самого порушення, але в меншому розмірі, дійшов висновку, що дії відповідача та по застосуванню штрафу є неправомірними, а прийняте податкове повідомлення-рішення протиправним та підлягає скасуванню. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційних скарг. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Термін «основні засоби» визначено підпунктом 14.1.138 пункту 14.1 ст.14 Податкового кодексу України - це матеріальні активи, у тому числі запаси корисних копалин наданих у користування ділянок надр, що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку, вартість яких перевищує 6000 грн. і поступово зменшується у зв`язку з фізичним або моральним зносом та очікуваний строк корисного використання (експлуатації), яких з дати введення в експлуатацію становить понад один рік. Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування податку на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Відповідно до пп. 138.3.2 п. 138.3 ст. 138 Податкового кодексу України не підлягають амортизації та проводяться за рахунок відповідних джерел фінансування витрати на придбання/самостійне виготовлення та ремонт, а також на реконструкцію, модернізацію або інші поліпшення невиробничих основних засобів. При цьому під невиробничими основними засобами слід мати на увазі основні засоби, які не використовуються в господарській діяльності платника податків. Тобто для цілей оподаткування амортизація основних засобів нараховується у разі їх експлуатації при здійсненні господарської діяльності платника податку. Підпунктом 189.1 ст. 189 цього Кодексу визначено - у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання. Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 позовні вимоги ТОВ "Амбар-Маркет" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень було задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 04.03.2020 форми «Р» 0000980502, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 04.03.2020 форми «ПН» 0000990502, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 04.03.2020 форми «Р» 0001000502, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 04.03.2020 форми «Р» 0001020502, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 04.03.2020 форми «П» 0001010502. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2021 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 по справі № 480/3283/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Амбар-Маркет» до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень повернуто скаржнику. Крім того, 02.12.2020на адресу ТОВ «Амбар-Маркет» надійшов лист в якому зазначено, що податкове повідомлення-рішення від 04.03.2020 № 0000990502 відповідно до п.п. 60.1.3 п. 60.1. п. 60.4 ст. 60 Податкового кодексу України вважається відкликаним з дня надходження цього податкового повідомлення рішення. Також надано нове податкове повідомлення рішення від 30.11.2020 форма ПС № 0024830702, відповідно до якого до ТОВ «Амбар-Маркет» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 3400 грн за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг). Застосування вказаного штрафу відбулось на підставі акта № 116/18-28-05-02/40077640/8 від 06.02.2020. Так, підставою для застосування штрафу слугувало те, що, на думку перевіряючих, придбане ТОВ "Амбар-Маркет» холодильне обладнання не використовувалось за призначенням, а тому платник податку і зобов`язаний був зареєструвати податкову накладну на вартість цього холодильного обладнання, чого зроблено не було. В акті перевірки відповідач зазначає, що наведене вище обладнання, за характеристикою не призначене для зберігання товарів (горілчаних, слабоалкогольних виробів), реалізацію яких здійснює підприємство. Вказаний висновок, відповідно до акта перевірки, відповідач робить з посиланням на таблицю акта перевірки, у якій відповідач, без посилання на будь-який первинний документ (технічний паспорт, сертифікат), зазначає властивості вказаного обладнання, наприклад, «ідеально підходить для збереження кондитерських виробів», «призначений для зберігання делікатесної продукції», «використовується для зберігання продуктів харчування молочних, ковбасних виробів». У зв`язку з викладеним, відповідач зробив висновок, що вказане обладнання не може бути використане при зберіганні горілчаних та слабоалкогольних виробів. Отже, колегія суддів зауважує, що вказаному порушенню вже була надана оцінка у судовому рішенні від 24.11.2020 у справі № 480/3283/20. Так, під час розгляду вказаної справи по суті, суд зазначив, що відповідно до паспортів, наданих виробниками та продавцями обладнання, таке холодильне обладнання є універсальнім, а саме: - відповідно до паспорту прилавок - вітрина холодильна ПВХС - 2,0 Невада, є універсальним засобом для демонстрації та продажу. Жодних обмежень щодо використання такого обладнання виключно для молочної продукції, як наголошує акт перевірки, паспорт не містить; - відповідно до паспорту на холодильну вітрину типу «Еліпс» ВХ.000ІЕ, ВХ.000ПС, є універсальним обладнанням для зберігання, експозиції і продажу харчових продуктів. Жодних обмежень, щодо зберігання тільки м`ясних та молочних продуктів, як наголошує акт перевірки; - відповідно паспорту на холодильну вітрину типу ПВХС - 1,9 Миссури А, є універсальним обладнанням для зберігання, експозиції і продажу харчових продуктів. Жодних обмежень щодо зберігання тільки м`ясних, кондитерських, рибних молочних продуктів, як наголошує акт перевірки, виріб не містить; - відповідно до паспорту на холодильну вітрину типу ВХКС - 1,0 Дакота, є універсальним обладнанням для зберігання, експозиції і продажу харчових продуктів. Жодних обмежень щодо зберігання тільки кондитерських виробів, як наголошує акт перевірки, виріб не містить; - відповідно до паспорту на шкаф холодильний INDIANA, є універсальним обладнанням для зберігання, експозиції і продажу харчових продуктів. Жодних обмежень щодо зберігання виріб не містить. Крім того, актом перевірки не зазначено жодних обмежень щодо виду виробів, для зберігання якої призначена ця вітрина; - відповідно до паспорту на холодильну вітрину LOUISANА, є універсальним пристроєм для демонстрації та продажу. Жодних обмежень щодо зберігання виріб не містить; - відповідно до сертифікату відповідності UA.054.00087-19 від 12.06.2019 на охолоджувачі бутильованої продукції (шафа-вітрина) ICE STREAM, призначений безпосередньо для зберігання напоїв, що прямо підтверджується змістом самого акту перевірки; - відповідно до паспорту на холодильну вітрину типу «Medusa ES», є універсальним обладнанням для зберігання харчових продуктів; - відповідно до паспорту вітрина холодильна «ВХ000ПС», є універсальним обладнанням для зберігання харчових продуктів. Так, задовольняючи позов, суд виходив з того, що висновок акту перевірки, яким встановлено, що за характеристиками холодильне обладнання не призначене для зберігання алкогольної продукції, суперечить наявній технічній документації. Доказів використання обладнання поза межами господарської діяльності акт перевірки не містить взагалі. Крім того, факт використання в господарській діяльності, підтверджується наданням наведеного вище обладнання в оренду, починаючи з жовтня 2019 року. Окрім того, відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у позивача основним видом економічної діяльності є 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи наявність судового рішення, яким визнано протиправним та скасоване ППР № «ПН» 0000990502, а нове оскаржуване у даній справі податкове повідомлення-рішення стосується того ж самого порушення, але в меншому розмірі, дії відповідача та по застосуванню штрафу є неправомірними, а прийняте податкове повідомлення-рішення протиправним та підлягає скасуванню. Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов. Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Колегія суддів вважає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 року по справі № 480/6170/21 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача. Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. \~ На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Результат розгляду: denied