Рішення адміністративного суду від 2022-08-15 00:00:00+03

Позивач [PERSON] , звернувся до суду із позовом про скасування постанови серії ЕАО №5125289 від 08.12.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. Постанову про накладення адміністративного стягнення вважає незаконною й такою, що не відображає дійсних обставин справи. Зазначає, що 08.12.2021р. він керуючи транспортним засобом Дачія Логан д.н.з. [NUMBER] у м. Рівне по вул. Міцкевича, 9 о 17 год. 46 хв. здійснив вимушену зупинку, оскільки автомобіль закипів та заглох, продовжувати рухатися далі він не зміг. Десь за одну хвилину до його транспортного засобу підійшов працівник поліції. Позивач пояснив, що автомобіль закипів та заглох, однак його було притягнуто до відповідальності. Далі його знайомий відбуксирував несправний ТЗ. Усі пояснення та пояснення товариша, який приїхав на допомогу були зафіксовані на бодікамеру працівників поліції, однак копії відеоматеріалів не долучено до постанови. Позивач зазначає, що відповідно до Правил Дорожнього руху він здійснив вимушену зупинку в місці, де зупинку заборонено. Просив суд визнати протиправно та скасувати постанову, провадження у справі закрити. В судовому засіданні позивач [PERSON] , його представника Пилипів І.І. просили позов задовільнити з підстав відсутності доказів, які підтверджують вчинення позивачем порушення ПДР України. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У поданому відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити в задоволені позову в повному обсязі. В обґрунтування відзиву вказує, що оскаржувана постанова є правомірною, складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону. Заслухавши пояснення строни позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Суд встановив, що згідно винесеної поліцейським постанови ЕАО №5125289, позивач 08.12.2021р. керуючи транспортним засобом Дачія Логан д.н.з. [NUMBER] у м. Рівне по вул. Міцкевича, 9 о 17 год. 46 хв. здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив пункт 33 Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення передбачене ч.1 статті 122 КУпАП. Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, \~власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Частиною 1\~статті 122\~КУпАП визначено,\~що перевищення\~встановлених обмежень\~швидкості руху\~транспортних засобів\~більш як\~на двадцять\~кілометрів на\~годину,\~порушення вимог\~дорожніх знаків\~та розмітки\~проїзної частини\~доріг,\~правил перевезення\~вантажів,\~буксирування транспортних\~засобів,\~зупинки,\~стоянки,\~проїзду пішохідних\~переходів,\~ненадання переваги\~у русі\~пішоходам на\~нерегульованих пішохідних\~переходах,\~а так\~само порушення\~встановленої для\~транспортних засобів\~заборони рухатися\~тротуарами чи\~пішохідними доріжками,\~- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Пунктом 1.10. Правил Дорожнього руху визначено поняття, вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху. Пунктом 15.14. Правил Дорожнього руху передбачено, що у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил. 9.9. Аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: а) у разі вимушеної зупинки на дорозі. Усі вищевказані вимоги Правил дорожнього руху мною були виконані та я вчиняв усі необхідні дії з метою буксирування зламаного транспортного засобу. Стаття 251 КУпАП\~передбачає, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Таким чином протокол, на рівні з поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями свідків, є одним із засобів встановлення фактичних даних на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Статтею 280\~КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 р. № 1376. Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів. Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Відповідачем не подані до суду докази фото чи відеофіксації вчиненого позивачем порушення правил дорожнього руху. Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити чи дійсно порушив позивач вимоги Правил дорожнього\~руху і, відповідно неможливо встановити чи є в його діях наявність складу адміністративного правопорушення, оскільки позивач стверджує, що це була вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність, і про це поліцейським було відомо. Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінивши досліджені у судовому засіданні матеріли справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з підстав не наведення стороною відповідача обґрунтувань щодо правомірності притягнення позивача [PERSON] до адміністративної відповідальності за порушення ПДР з посиланням на докази, як того вимагає закон. Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Відповідно до ч.1\~ст.139\~КАС\~України при задоволенні позову судові витрати стягуються за рахунок за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача. На підставі наведеного та

Результат розгляду: granted