Рішення адміністративного суду від 2022-10-14 00:00:00+03

У березні 2021 року [PERSON] звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, в якому просила: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови призначити [PERSON] пенсію за віком на пільгових умовах за Списку №2 відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області призначити [PERSON] пенсію за віком на пільгових умовах з 11.01.2021 за Списком №2 відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що спірним рішенням їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788) у зв`язку тим, що на момент звернення позивачка не досягла пенсійного віку, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058), а також у зв`язку з не зазначенням у наданій нею довідці Комунального некомерційного підприємства "Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" від 23.11.2020 №303 Списку виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Позивачка не погоджується з правомірністю прийняття відповідачем спірного рішення, оскільки вважає, що відповідач не врахував рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 у справі № 1-5/2018 (746/15), яким визнано право жінок на вихід на пенсію на пільгових умовах після досягнення 50 років і за умови наявності стажу не менше 20 років, з них не менше 10 років на роботах за Списком № 2. Крім того, позивачка зауважила, що нею разом із заявою про призначення пенсію було надано відповідачу трудову книжку, яка є основним документом, що підтверджує страховий стаж, в якій наявний запис про роботу [PERSON] на відповідних посадах, які визначені у Списках №1 та №2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року позов задоволено у повному обсязі. Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що посада санітарки, яку займала позивачка у період з 05.10.1989 по 13.04.1999, до 25.01.1991 належала до посад, робота на якій дає право на державну пенсію на пільгових умовах за Списком №1, а з 26.01.1991 - до посад за Списком №2. За таких обставин, сукупний пільговий стаж позивачки свідчить про наявність у неї права на призначення пенсії за віком відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону№1788. Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що загальний страж позивачки становить 34 роки 11 місяців та 11 днів, а право на призначення пенсій за віком на пільгових умовах за списком №2 вона набуде в 60 років. Позивачем відзив на апеляційну скаргу не подано. Відповідно до статті 311 КАС України, апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 13 Закону №1788. За результатами розгляду заяви позивачки та доданих до неї документів Відділом призначення пенсій Управлінням пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області було прийнято рішення від 16.01.2021 №103550003216, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. У спірному рішенні відповідач вказав, що згідно з частиною першою та пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. У рішенні вказано про не зарахування періоду роботи з 05.10.1989 по 13.04.1999 до пільгового стажу за Списком №2, оскільки у довідці Комунального некомерційного підприємства "Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" від 23.11.2020 №303 неправильно вказано Список виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Відповідач зазначив, що загальний страж позивачки становить 34 роки 11 місяців та 11 днів, а право на призначення пенсій за віком на пільгових умовах за списком №2 вона набуде в 60 років. Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними. Нормативно-правове обґрунтування. Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ( далі Закон №1788), громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.. Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637). Так, згідно з пунктом 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У разі, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Особа, яка звертається за отриманням пенсії, не може нести відповідальність за неналежне оформлення роботодавцем довідок про період роботи на відповідному підприємстві, установі та організації. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки , не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанов від 21.02.2018 у справі №687/975/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 72366973) та від 16.04.2020 у справі №159/4315/16-а (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР -88814807). У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що наявність у вказаній довідці неповної інформації щодо номерів Списку посади, яку займала позивачка, не є обставиною, яка ставить під сумнів наведені у таких довідках відомості щодо періоду її роботи з 05.10.1989 по 13.05.1999. Судом встановлено, що в трудовій книжці позивача наявні записи, зокрема, про періоди роботи позивачки з 05.10.1989 по 30.10.1997 на посаді санітарки в рентгенологічному відділенні та з 01.11.1997 по 13.04.1999 на посаді санітарки відділення промислової діагностики в Бориспільській центральній районній лікарні. Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. №383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992. Відповідно до розділу ХХІІ постанови Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та у пільгових розмірах" до професій за Списком №1 належать професії рентгенологи, техніки-рентгенологи, інженери-рентгенологи, лаборанти-рентгенологи, лікарі-рентгенологи та інші працівники, які працюють в рентгенівських кабінетах та лабораторіях. Постановою Кабінету Міністрів РСРС від 26.01.1991 №10 затверджений Список №2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах, розділом XXIV "Заклади охорони здоров`я та соціального забезпечення" встановлено, що до Списку №2 належать посади молодших медичних сестер по догляду за хворими, які працюють в рентгенівських відділеннях (кабінетах) (код 22600000-14467). Аналогічні положення щодо віднесення відповідної посади до Списку №2 передбачені в постанові Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 (розділ ХХVІI Списку №2), яка була чинна на момент роботи позивача на відповідних посадах. Таким чином, періоди роботи позивачки на посаді санітарки, у період з 05.10.1989 по 13.04.1999, до 25.01.1991 належала до посад, робота на якій дає право на державну пенсію на пільгових умовах за Списком №1, а з 26.01.1991 - до посад за Списком №2. Відповідно до пункту 9 Порядку №383 пенсії за сумісними роботами, професіями та посадами працівників, зайнятих у виробництвах та на роботах, передбачених Списками, призначаються: 1) за Списком №2, якщо одна із виконуваних робіт, професій чи посад передбачена в Списку №1, а інша в Списку №2; на загальних підставах, якщо одна із виконуваних робіт, професій чи посад передбачена в Списку №1 або Списку №2, а інша цими Списками не передбачена. Згідно з частиною шостою статті 56 Закону №1788 при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах. За таких обставин, сукупний пільговий стаж [PERSON] свідчить про наявність у неї права на призначення пенсії за віком відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону№1788. Враховуючи наведене вище, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують. Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied