Рішення адміністративного суду від 2022-11-14 00:00:00+02

Керівник Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду в інтересах держави в особі \~Заваллівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області (далі селищна рада) з позовом до Приватного акціонерного товариства «Заваллівський графітовий комбінат» (далі ПрАТ «ЗГК») \~про зобов`язання укласти з \~Заваллівською селищною радою охоронний договір на об`єкт культурної спадщини будинок культури (охор.№ 381-КВ), що розташований за адресою: Кіровоградська область, Голованівський район, смт. Завалля, вул. Соборна (Жовтнева), 8, на умовах і в порядку, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 р. № 1768. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.05.2022 р. позов задоволено, зобов`язано ПрАТ «Заваллівський графітовий комбінат» укласти зі Заваллівською селищною радою Голованівського району Кіровоградської області охоронний договір стосовно об`єкту культурної спадщини, яким є Будинок культури, що розташований по вул. Соборна (Жовтнева), 8 смт. Завалля Голованівського району Кіровоградської області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неповного встановлення обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Апелянт вказує, що судом першої інстанції не відображена в рішенні позиція відповідача зі спірного питання, яка полягає у тому, що оскільки об`єкт не внесений до Державного реєстру пам`яток культурної спадщини, відсутні підстави для укладання охоронного договору. Тому вважає висновок суду першої інстанції, що об`єкт відноситься до категорії «Пам`ятки культурної спадщини», таким, що суперечить статтям 1, 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вважає необґрунтованим посилання прокурора на Прикінцеві положення Закону України «Про охорону культурної спадщини» через те, що об`єкт внесений до переліку пам`яток \~містобудування, архітектури місцевого значення в Кіровоградській області 28.12.2004 р., коли Закон Української РСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури» втратив чинність. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Крім того, Закон України «Про охорону культурної спадщини» набрав чинності 12.07.2000 р. Для застосування \~положень, що діяло до набрання чинності цим законом, необхідно, щоб об`єкт культурної спадщини було взято на державний облік до 12.07.2000 р. В цьому випадку об`єкт внесено до переліку пам`яток \~місцевого значення 28.12.2004 р., тому положення законодавства, що діяло до набрання чинності цим законом, не може застосовуватися. \~ Оскільки об`єкт не відноситься до пам`яток культурної спадщини, відсутні підстави для зобов`язання відповідача укласти охоронний договір. У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги Справа судом розглянута \~без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Перевіривши \~законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що відповідач 21.01.2004 р. став власником Будинку культури. Розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 28.12.2004 р. №792-р об`єкт нерухомості включено до переліку пам`яток містобудування та архітектури місцевого значення, проте охоронний договір не укладено досі. Врахувавши, що будинок культури відноситься до об`єктів культурної спадщини, оскільки з 28 грудня 2004 року включений до переліку пам`яток містобудування та архітектури місцевого значення, суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідача виник обов`язок укласти з сільською радою охоронний договір, тому задовольнив позовні вимоги. Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне. Судом встановлено, що будівля будинку культури, розташована у смт. Завалля, по вул. Жовтневій, 8 належить на праві власності ПрАТ «Заваллівський графітовий комбінат», що підтверджено свідоцтвом про право власності № 33 від 21.01.2004 р. (а.с. 23). Розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 28.12.2004 р. №792-р будівля будинку культури включена до переліку пам`яток містобудування та архітектури місцевого значення (а.с. 24-39). На день подання позову \~охоронний договір не укладено. Спірним в цій справі є питання наявності підстав для укладення охоронного договору та віднесення об`єкта до переліку об`єктів \~культурної спадщини. Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного. Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь визначаються Законом України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 р. № \~\~1805-III (далі Закон № 1805-ІІІ), преамбулою якого встановлено, що об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою. За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 1805-ІІІ, об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність; пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України; охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини. Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 1805-ІІІ державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради. Згідно з частиною шостою статті 3 Закону № 1805-ІІІ рішення (розпорядження, дозволи, приписи, постанови) органів охорони культурної спадщини, прийняті в межах їхньої компетенції, є обов`язковими для виконання юридичними і фізичними особами. Статтею 6 Закону № 1805-ІІІ визначені повноваження інших органів охорони культурної спадщини, за змістом частини першої якої до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить: видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам`яток місцевого значення, припинення робіт на пам`ятках, їхніх територіях та в зонах охорони, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом дозволів або з відхиленням від них (пункт 14). Відповідно до пункту 11 частини другої статті 6 Закону № 1805-ІІІ до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить, зокрема, укладення охоронних договорів на пам`ятки в межах повноважень, делегованих органом охорони культурної спадщини вищого рівня відповідно до закону. Частиною першою статті 13 Закону № 1805-ІІІ передбачено, що об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки.\~ Порядок визначення категорій пам`яток\~ встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини першої статті 14 Закону № 1805-ІІІ занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру та внесення змін до нього (вилучення з Реєстру, зміна категорії пам`ятки) провадяться відповідно до категорії пам`ятки: а) пам`ятки національного значення - постановою Кабінету Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини протягом одного року з дня одержання подання; б) пам`ятки місцевого значення - рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини за поданням відповідних органів охорони культурної спадщини або за поданням Українського товариства охорони пам`яток історії та культури, інших громадських організацій, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, протягом одного місяця з дня одержання подання. Статтею \~23 Закону № 1805-ІІІ встановлено, що усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір. При передачі пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини у володіння, користування чи управління іншій особі істотною умовою договору про таку передачу є забезпечення особою, якій передається пам`ятка, щойно виявлений об`єкт культурної спадщини чи її (його) частина, збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини відповідно до вимог цього Закону та умов охоронного договору, укладеного власником або уповноваженим ним органом (особою) з відповідним органом охорони культурної спадщини. Порядок укладання охоронних договорів\~ та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону. Порядок укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 р. № 1768 (далі Порядок № 1768). Пунктом 1 Порядку № 1768 передбачено, що охоронний \~договір \~встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини (далі - пам`ятка) чи її частини, \~у тому числі території, на якій вона розташована. Згідно з пунктом 2 Порядку № 1768 власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один \~місяць \~з \~моменту отримання \~пам`ятки \~чи \~її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини. Як вище встановлено судом, будинок культури (охор.№ 381-КВ), що розташований за адресою: Кіровоградська область, Голованівський район, смт. Завалля, вул. Соборна (Жовтнева), 8, власником якого є ПрАТ «ЗГК», розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 28.12.2004 р. №792-р включений до переліку пам`яток містобудування та архітектури місцевого значення. Відповідно, власник пам`ятки повинен був не пізніше місяця після отримання пам`ятки у власність (в цьому випадку з моменту включення об`єкта до відповідного переліку) \~укласти охоронний договір. Враховуючи, що відповідачем як власником будівлі будинку культури як пам`ятки містобудування та архітектури місцевого значення не укладено охоронний договір, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову. Посилання апелянта на те, що оскільки об`єкт не внесений до Державного реєстру пам`яток культурної спадщини, відсутні підстави для укладання охоронного договору, а висновок суду першої інстанції, що об`єкт відноситься до категорії «Пам`ятки» культурної спадщини, таким, що суперечить статтям 1, 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини», суд визнає необґрунтованими, адже приписи Закону № 1805-ІІІ та положення Порядку № 1768 не встановлюють обов`язковою умовою укладення охоронного договору внесення пам`ятки до Державного реєстру пам`яток культурної спадщини. Доводи апелянта про те, що оскільки об`єкт не відноситься до пам`яток культурної спадщини, відсутні підстави для зобов`язання відповідача укласти охоронний договір також є цілком незмістовними, оскільки факт визнання об`єкта пам`яткою місцевого значення підтверджений розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 28.12.2004 р. №792-р, яке є чинним. Суд не надає правової оцінки доводам апелянта стосовно безпідставності посилання прокурора на розділ Х «Прикінцеві положення» Закону № 1805-ІІІ, позаяк висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на \~цьому розділі закону. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення. Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини 6 статті 12 КАС України, розглянута за \~правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України \~розглядаються за правилами загального позовного провадження, \~судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, \~крім випадків, передбачених цим пунктом.

Результат розгляду: denied