Рішення адміністративного суду від 2022-04-28 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач 1 МВС України), Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (далі - відповідач 2, УМВС України в Черкаській області), в якому просить: - визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 від 02.08.2021 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 400,00 грн.; - зобов`язати відповідача 1 призначити одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 400,00 грн.; - зобов`язати відповідача 2 виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 400,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що Закон України від 20.12.1990 №565-XII "Про міліцію" (далі - Закон №565-XII), Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 (далі - Порядок №850), містять виключний перелік підстав для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, наявності яких у позивача не встановлено. На думку позивача він має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ч.6 ст.23 Закону №565-XII. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю. Не погоджуючись з судовим рішенням від 26 листопада 2021 року [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, помилково застосовано положення чинного законодавства, ухвалено рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Зокрема, апелянт зазначає, що за ним зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інші виплати, передбачені Законом України «Про міліцію» відповідно до Порядку №850 в редакції, що діяла до дня набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію». Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року відкрито провадження за апеляційною скаргою [PERSON] , призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 21 лютого 2022 року. Від відповідачів письмових відзивів на апеляційну скаргу не надходило. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильності застосування норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач проходив службу в органах МВС України та 28.02.2005 звільнений зі служби в запас Збройних Сил України згідно наказу від 28.02.2005 №24 о/с на підставі пункту 64 "Ж" (за власним бажанням). Відповідно до свідоцтва від 14.04.2005 № 296 позивач отримав захворювання, пов`язане із проходженням служби в ОВС. Згідно з довідкою від 27.03.2020 №02-05/54 [PERSON] отримав страхову суму за державним обов`язковим особистим страхуванням 06.12.2006 - 1700,00 грн за втрату працездатності 10 % у зв`язку з травмою пов`язаною із проходженням служби. Відповідно до довідки Черкаської обласної медико-соціальної експертної комісії №1 від 12.03.2020 серії 12 ААА №044118 позивачу встановлено ступінь втрати працездатності 80 % - травма пов`язана з виконанням службових обов`язків, у зв`язку з чим 03.04.2020 останній звернувся до управління Міністерства внутрішніх справ України у Черкаській області із заявою №1/4-176 про виплату одноразової грошової допомоги з підстав встановлення II групи інвалідності вперше, у зв`язку з травмою пов`язаною з виконанням службових обов`язків. Управлінням МВС України у Черкаській області 05.06.2020 складено висновок про призначення [PERSON] одноразової грошової допомоги відповідно до Закону №565 у сумі 418 700,00 грн. та направлено для затвердження відповідачу 1. Листом Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 26.06.2020 №20566/15-2020 матеріали повернуто Ліквідаційній комісії УМВС України у Черкаській області "на доопрацювання", зазначено, що під час проведення медико-соціальної експертизи [PERSON] на засідання МСЕК не запрошувався голова лікарсько-консультативної комісії ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України в Черкаській області" та у матеріалах не дотримано вимог пункту 4 Порядку №850. Листом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 23.07.2020 №М-150 позивача повідомлено, що Департамент фінансово-облікової політики МВС України листом від 26.06.2020 №20566/15-2020 повернув матеріали до відповідача 2 на доопрацювання з підстав, що унеможливлюють прийняття рішення за надісланими матеріалами. Також листом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 16.09.2020 №Л-207 повідомлено, що підстави для повторного надіслання матеріалів до МВС України відсутні. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18.12.2020 у справі №580/4147/20 визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення про призначення і виплату [PERSON] одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву з доданими документами про призначення і виплату [PERSON] одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням II групи інвалідності та прийняти рішення відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850. Зобов`язано Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України заяву [PERSON] від 03.04.2020 з доданими документами та висновок про призначення одноразової грошової допомоги для затвердження у зв`язку із встановленням [PERSON] . II групи інвалідності. В решті позовних вимог відмовлено. За наслідками повторного розгляду документів позивача 02.08.2021 першим заступником директора ДФОП МВС України відмовлено у затвердженні висновку УМВС України в Черкаській області про виплату одноразової грошової допомоги, про що позивача повідомлено листом від 02.09.2021 №1250АЗ/15 та зазначено як підставу відмови те, що повторний медичний огляд, за наслідками якого позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, відбувся 12.03.2020, а первинно позивачу у 2006 році встановлено 10% втрати працездатності та виплачено страхову суму. Оскільки між цими подіями минуло понад два роки, позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги. Колегією суддів апеляційного суду із змісту апеляційної скарги позивача також встановлено, що травму, яка викликала у подальшому встановлення інвалідності позивач отримав 03.10.2001, свідоцтво про хворобу видано 14.04.2005. Страховиком НАСК «Оранта» виплачено страхову суму за договором особистого страхування, натомість одноразова допомога у зв`язку із встановленням інвалідності чи втратою працездатності відповідачем не виплачувалася. Як стверджує позивач, отримання страхової виплати не позбавляє його права на одноразову допомогу у зв`язку із встановлення інвалідності 2 групи відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку №850. Такі обставини зумовили звернення позивача до суду з адміністративним позовом. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного. Згідно з частиною шостою статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-XII (далі - Закон № 565-XII) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства. Верховною Радою України 02.07.2015 прийнято Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), згідно з пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень якого право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію". На виконання пункту 2 розділу II Прикінцевих положень" Закону України від 13.02.2015 №208-VIII "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок №850, що набрав чинності з 31.10.2015. Пунктом 1 Порядку № 850 встановлено, що даний порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції. Згідно з пунктом 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії. Пунктом 3 Порядку № 850 визначені окремі підстави, які надають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, однією із яких є установлення працівникові міліції інвалідності, внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ. При цьому розмір такої допомоги залежить від встановленої групи інвалідності (200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи). Пунктом 7 Порядку №850 визначено перелік документів, які подає за місцем служби працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності. Відповідно до пункту 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції. МВС в місячний строк після надходження, зазначених у пункті 8 Порядку № 850, документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цього Порядку, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 9 вказаного Порядку № 850). Виходячи із наведених норм, за колишніми працівниками органів внутрішніх справ, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом №565-XII, виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850. Матеріали справи свідчать про те, що позивачу встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з виконанням службових обов`язків, тобто під час проходженням ним служби в органах внутрішніх справ. Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції. Відповідно до п. 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). Так, з аналізу викладених норм Порядку № 850 встановлено, що після надходження передбачених Порядком № 850 документів, МВС України зобов`язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги. Як вбачається з наявних у справі матеріалів, згідно з довідкою від 27.03.2020 №02-05/54 [PERSON] отримав страхову суму за державним обов`язковим особистим страхуванням 06.12.2006 - 1700,00 грн у зв`язку з втратою працездатності (10 %) через травму, пов`язану з проходженням служби. Відповідно до довідки Черкаської обласної медико-соціальної експертної комісії №1 від 12.03.2020 серії 12 ААА №044118 позивачу встановлено ступінь втрати працездатності 80 % - травма пов`язана з виконанням службових обов`язків. Відтак, оскільки повторний огляд, за наслідками якого позивачу вже встановлено ІІ групу інвалідності, відбувся 12.03.2020, а первинно втрату працездатності 10 % позивачу установлено у 2006 році, між подіями минуло понад два роки, виходячи з чого суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 23 Закону України «Про міліцію» та пункту 15 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію». Проте, не позбавлений права на отримання виплат в іншому порядку. Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У даній справі колегією суддів не встановлено порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також не вбачається правових підстав для зміни або скасування рішення суду від 26 листопада 2021 року.

Результат розгляду: denied