Рішення адміністративного суду від 2022-09-29 00:00:00+03

\~ \~ \~ \~ Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, яку винесено 4 жовтня 2021 року інспектором роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Уткіним С.О. за ознаками правопорушення, що передбачене ст. 121 ч. 6 КупАП. В обґрунтування вимог в заяві зазначив, що оскаржувана постанова містить висновки про рух транспортного засобу під його керуванням на 188 кілометрі автодороги Траса М-18 в м. Запоріжжі з неосвітленим номерним знаком, що містить порушення пункту 2.9.в Правил дорожнього руху. Означені дії, на думку автора постанови, утворюють диспозицію ч. 1 ст. 126 КупАП. Оскаржувана постанова винесена з порушеннями чинного законодавства. До таких порушень відноситься, зокрема, хибний та не підтверджений будь-якими фактичними даними висновок автора протоколу про здійснення ним руху, оскільки фактично автомобіль, яким він керував, стояв на узбіччі, коли до нього підійшли співробітники поліції. До порушень процедури притягнення до адміністративної відповідальності відноситься і той факт, що поліцейський, який виніс постанову, не назвався, грубо порушив право притягуємого до відповідальності на захист, не роз`яснивши йому права, встановлені статтею 268 КУпАП. Посадовими особами патрульної служби не був вислуханий свідок [PERSON] , який міг би підтвердити факт перебування автомобіля в нерухомому стані. Автором постанови не дотриманий порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлений статтями 245, 251, 252Ю, 280 КУпАП. У відсутність події адміністративного правопорушення та ознак складу правопорушення в його діях, а також через грубі порушення автором постанови порядку притягнення до відповідальності просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення, винесену відповідачем першим 4 квітня 2021 року. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явився. Його представник надав суду письмове звернення, яке містить прохання про вирішення справи у його відсутність, а також прохання про задоволення позову, що у відповідності до ч. 3 ст. 194 КАС України не є перешкодою для вирішення справи без участі позивача. Позов, окрім наведених вимог, містить вимогу про стягнення з відповідача другого судового збору та витрат на отримання професійної правничої допомоги в сумі Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явився; хоча й не надав клопотання про розгляд справи у його відсутність; проте в особі свого представника звернувся із письмовим відзивом. Вказані обставини згідно із п. 2 ч. 3 ст. 205 КАС зумовили проведення судового розгляду без участі відповідача. З письмового відзиву представника відповідача випливає, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності посадовою особою управління патрульної поліції було дотримано порядок накладення адміністративного стягнення у зв`язку із вчиненням позивачем адміністративного правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху. Під час зупинки транспорту під керуванням позивача поліцейський назвався та зауважив на неосвітленому номерному знаку. Порушення цього пункту правил утворює диспозицію ч. 6 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим було винесено постанову з дотриманням вимог законодавства про адміністративні правопорушення, що встановлюють процедуру притягнення до адміністративної відповідальності. До правопорушника застосовано передбачене санкцією статті покарання у виді штрафу, кратного п`ятдесяти неоподатковуваним мінімумам доходів громадян. Наявність вказаного порушення не заперечував позивач, заявляючи, що йому треба зв`язатися по телефону з власником машини, а також просив поліцейських надати йому лампочку з тим, щоб усунути порушення, та обіцяв, що купить лампочку, як тільки доїде до найближчої заправної станції. [PERSON] були роз`яснені його права, проте правопорушник заявив, що він не бажає їх слухати, а також підписувати будь-які документи У відсутність будь-яких порушень прав позивача з боку суб`єкта владних повноважень просить про залишення позову без задоволення. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 4 жовтня 2021 року інспектором роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Уткіним С.О. відносно позивача винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 1321 КупАП за ознаками керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком (а. с. 9). Відповідно до ст. 9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Частиною 6 статті 121 КупАП, за ознаками якої винесено постанову, в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення, передбачений, зокрема, такий склад адміністративного правопорушення, як керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком. Відповідно до п. 2.9.в. «Правил дорожнього руху України», порушення якого інкриміновано позивачеві, водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий. З наданого суду відеозапису притягнення позивача до адміністративної відповідальності випливає, що саме у зв`язку з порушенням означеного правила дорожнього руху автомобіль під керуванням позивача був зупинений співробітниками поліції в темну пору доби на автодорозі в м. Запоріжжі. Означеним записом зафіксовано, що співробітник поліції звернув увагу [PERSON] на вказане порушення та повідомив, що законом передбачена відповідальність за нього. [PERSON] не заперечував наявності порушення та обіцяв, що усуне його. Твердження позивача про нероз`яснення йому прав є хибними, оскільки є очевидним, що поліцейський кілька разів повторив зміст прав, якими повинна користуватися особа при притягненні до адміністративної відповідальності. Відмова в отриманні пояснень від свідка також не знайшла підтвердження під час відтворення відеозапису, оскільки про наявність особи, яка могла б свідчити на користь відсутності порушення, позивач під час винесення постанови не заявляв, тим більш, що він не оспорював своєї причетності до посягання на правила безпечного руху. У зв`язку з викладеним суд вважає, що висновок автора постанови ґрунтується на достатніх фактичних даних, що свідчать на користь порушення позивачем правил безпеки дорожнього руху. В силу ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а за змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Не вбачаючи підстав для констатації в діях посадової особи, уповноваженої на виявлення правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху, порушень законності при притягненні фізичної особи до відповідальності, суд вважає, що оскаржувану постанову винесено у відповідності до вимог законодавства, що регулює притягнення до адміністративної відповідальності за загальними правилами. Вирішуючи позов, суд вважає, що позивач не довів ґрунтовність своїх тверджень, тоді як надані суб`єктом владних повноважень фактичні дані свідчать, як зазначено, про те, що [PERSON] не дотримався вимог пункту 2.9.в. «Правил дорожнього руху України». Хоча в силу ст. 77 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень тягар доведення правомірності рішень, дій чи бездіяльності покладений на відповідача, проте однією з засад адміністративного судочинства є змагальність сторін, що означає обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких гуртуються її вимоги та заперечення. Проте той факт, що процесуальним опонентом позивача є суб`єкт владних повноважень, не звільняє сторону від доказування в розумінні ст. 78 КАС України. Метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, що означає наявність такої передумови для захисту права, як його порушення суб`єктом владних повноважень. Суд не вбачає ознак порушення права в доводах позивача про недотримання відповідачем процедури притягнення до відповідальності, а самі доводи знаходить такими, що наповнені лише формальним змістом, що не дає підстав для їхнього використання при ухваленні рішення на користь вимог позову. Законодавством України прямо встановлено притягнення до адміністративної відповідальності на місці зупинки транспортного засобу, тому суд не бере до уваги твердження позову про порушення процедури розгляду справи. У відповідності до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. При розв`язанні позовних вимог, суд у відповідності до наведеної статті вважає за можливе врахувати, що порушення правил безпеки руху, яке не є тяжким, позивач припустив не навмисно, суспільно небезпечних наслідків від цього не настало. У зв`язку з викладеним суд доходить висновку, що порушення, хоча і містить ознаки складу правопорушення, проте не спричинило шкоди нічиї правам та охоронюваним законом інтересам. Враховуючи, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є не покарання, а запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі законності та поваги до суспільних цінностей, суддя знаходить за можливе звільнити особу від накладеного на неї стягнення. За змістом ст. 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. З огляду на викладені обставини, задовольняючи позов частково, суд знаходить всі підстави для зміни постанови в частині покладення на позивача відповідальності у вигляді штрафу, вважаючи за доцільне обмежитися усним зауваженням у зв`язку із малозначністю вчиненого. Висновок суду про правомірність постанови не дає підстав для покладення судових витрат на суб`єкта владних повноважень.

Результат розгляду: partial