Рішення адміністративного суду від 2022-07-27 00:00:00+03

Короткий зміст обставин справи [PERSON] звернулася до суду з позовом до Маринівської сільської ради Березівського району Одеської області, Управління Державного казначейства у Березівському районі Головного управління Державного казначейства України в Одеській області, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління соціального захисту населення Березівської районної державної адміністрації Одеської області, у якому просила: визнати незаконними дії секретаря Маринівського сільської ради Березівського району Одеської області щодо видачі довідки від 02.10.2014 № 488, яка містить недостовірну інформацію щодо членів її сім`ї; стягнути з відповідача 12 000,00 грн недоотриманої соціальної допомоги та 8000,00 грн моральної шкоди. Постановою Березівського районного суду Одеської області від 18.02.2016, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016, у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Постановою Верховного Суду від 26.06.2019 постанову Березівського районного суду Одеської області від 18.02.2016 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Постановою Іванівського районного суду Одеської області від 16.10.2020, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2021, адміністративний позов задоволено частково: визнано незаконними дії секретаря Маринівської сільської ради Березівського району Одеської області Гуцуляк О. А. про видачу довідки від 02.10.2014 № 488, яка містить недостовірну інформацію. В задоволенні іншої частини позову відмовлено. Постановою Верховного Суду від 30.06.2021 постанову Іванівського районного суду Одеської області від 16.10.2020 в частині відмови у задоволенні вимог про відшкодування шкоди і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2021 в цій самій частині - скасовано, справу (у вказаній частині) направлено на новий розгляд до Іванівського районного суду Одеської області. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 30.09.2021 залучено до участі у справі правонаступника відповідача Маринівської сільської ради - Раухівську сільську раду Березівського району Одеської області. Постановою Іванівського районного суду Одеської області від 06.10.2021 адміністративний позов [PERSON] до Раухівської сільської ради Березівського району Одеської області, Управління Державного казначейства у Березівському районі Головного управління Державного казначейства України в Одеській області, третьої особи Управління соціального захисту населення Березівської районної державної адміністрації Одеської області про стягнення коштів задоволено частково: стягнуто з Раухівської сільської ради Березівського району Одеської області на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 6748,20 грн. В іншій частині позовних вимог до Раухівської сільської ради Березівського району Одеської області відмовлено. У задоволені позовних вимог [PERSON] до Управління Державного казначейства у Березівському районі Головного управління Державного казначейства України в Одеській області відмовлено за безпідставністю. Не погодившись із постановою Іванівського районного суду Одеської області від 06.10.2021 позивачка оскаржила її в апеляційному порядку. Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2021 встановлено, що апеляційну скаргу позивачкою подано із порушенням вимог статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у зв`язку з чим її залишено без руху та надано апелянту строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом: надання обґрунтування вимог апеляційної скарги із зазначенням того, у чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права із наданням копії таких обґрунтувань відповідно до кількості учасників справи; зазначення дати отримання копії оскаржуваного судового рішення та надання доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за їх наявності. У зв`язку з відсутністю належного фінансування на відправлення поштової кореспонденції, копія ухвали апеляційного суду від 22.10.2021 була надіслана апелянту 25.10.2021 на зазначену ним в апеляційній скарзі електронну адресу, проте апелянт не надіслав повідомлення про отримання копії ухвали апеляційного суду від 22.10.2021 засобами електронного поштового зв`язку, але 25.10.2021 надійшло автоматичне повідомлення про прочитання листа. Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що недоліки апеляційної скарги мали бути усунені у строк до 04.11.2021 включно. 25.10.2021 позивачка засобами електронного поштового зв`язку надіслала заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій повідомила апеляційний суд про те, що копію оскаржуваного рішення вона не отримувала. Також вона повідомила, що нею 05.05.2021до суду першої інстанції надавались доводи в обґрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди, які наявні в матеріалах справи, та з якими можуть ознайомитись сторони у справі. Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2021 апеляційну скаргу [PERSON] на рішення Іванівського районного суду Одеської області від 06.10.2021 повернуто апелянту. Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що апелянт не виконав вимоги ухвали апеляційного суду від 22.10.2021 в частині надання обґрунтування вимог апеляційної скарги, із зазначенням того, у чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права із наданням копій таких обґрунтувань відповідно до кількості учасників справи (пункт 6 частини другої статті 296 КАС України). З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги на підставі частини другої статті 298 КАС України, оскільки апелянтом недоліки апеляційної скарги усунуто не в повному обсязі. Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги Не погоджуючись із ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2021 позивачка звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить її скасувати і справу направити для продовження розгляду. На обґрунтування касаційної скарги зазначає, що поза увагою суду залишилося те, що 25.10.2021 нею у заяві про усунення недоліків зазначалось, що 05.05.20215 нею до суду першої інстанції надавались доводи про моральну шкоду (в матеріалах справи) та про те, що питання відшкодування моральної шкоди Іванівським районним судом Одеської області не досліджується, про що також обґрунтовано у абзаці 44 постанови від 30.06.2021. На думку позивачки, суд апеляційної інстанції проявив надмірний формалізм. Позиція інших учасників справи Відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду апеляційної інстанції. Рух касаційної скарги 28.12.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга [PERSON] на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2021. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2021 визначено склад колегії суддів, а саме: головуючого суддю (суддю-доповідача) Мельник-Томенко Ж. М., суддів Мартинюк Н. М., Соколова В. М. для розгляду судової справи № 494/136/15-а. Ухвалою Верховного Суду від 17.01.2022 відкрито касаційне провадження за скаргою [PERSON] на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2021. Ухвалою Верховного Суду від 26.07.2022 закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження. Позиція Верховного Суду Релевантні джерела права та акти їхнього застосування. Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених у статті 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить із такого. Касаційне провадження у справі відкрите з підстави оскарження судового рішення, зазначеного в частині третій статті 328 КАС України, та посилання позивачки на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства та гарантується приписами пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України. Проте таке право підлягає реалізації з дотриманням вимог процесуального законодавства, що виражається в дотриманні форми та змісту апеляційної скарги, термінів її подачі, а також обов`язковому переліку матеріалів, що повинні бути додані до неї. Так, вимоги до апеляційної скарги визначені у статті 296 КАС України, серед яких законодавцем передбачено, що в апеляційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права; дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується. До апеляційної скарги додається докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності. Відповідно до частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, згідно із приписами якої, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. У постановах Верховного Суду від 24.02.2020 у справі № 182/1768/17(6-а/0182/50/2018), від 14.08.2020 у справі №420/4676/19 та від 28.12.2020 у справі № 320/7209/19, від 21.02.2022 у справі № 744/658/20 зроблено висновок про те, що залишення скарги без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення недоліків апеляційної скарги та дотримання порядку її подання. Тривалість строку для усунення недоліків визначається з урахуванням необхідного часу для повідомлення сторони про залишення заяви без руху у зв`язку з допущеними недоліками та їх виправлення. Так, перевіривши матеріали апеляційної скарги, поданої позивачкою на рішення суду першої інстанції від 06.10.2021 судом апеляційної інстанції встановлено, що апелянтом, серед іншого, не було зазначено: обґрунтування вимог апеляційної скарги, із зазначенням того, у чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права із наданням копії таких обґрунтувань відповідно до кількості учасників справи; дати отримання копії оскаржуваного судового рішення, та до апеляційної інстанції не було додано докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за їх наявності. Встановивши невідповідність апеляційної скарги вимогам статті 296 КАС України, суд апеляційної інстанції залишив таку без руху, про що постановив ухвалу від 22.10.2021. Скаржнику було надано строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги. На виконання зазначених вимог суду, 25.10.2021 позивачка засобами електронного поштового зв`язку надіслала заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій повідомила апеляційний суд про те, що копію оскаржуваного рішення вона не отримувала. Також, у заяві від 25.10.2021 позивачка повідомила, що нею 05.05.2021 до суду першої інстанції надавались доводи в обґрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди, які наявні в матеріалах справи, та з якими можуть ознайомитись сторони у справі. За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що недоліки апеляційної скарги в частині дотримання вимог пункту 8 частини другої та пункту 4 частини п`ятої статті 296 КАС України, є усунутими. При цьому, як встановлено судом апеляційної інстанції, станом на 11.11.2021 позивачка не виконала вимоги ухвали апеляційного суду від 22.10.2021 в частині надання обґрунтування вимог апеляційної скарги, із зазначенням того, у чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права із наданням копій таких обґрунтувань відповідно до кількості учасників справи. Залишаючи апеляційну скаргу без руху, апеляційний суд в ухвалі від 22.10.2021, роз`яснив апелянту порядок та спосіб усунення недоліків та попередив про наслідки не усунення недоліків апеляційної скарги. Покликання скаржниці у касаційній скарзі на те, що суд апеляційної інстанції залишив поза увагою те, що 25.10.2021 у заяві про усунення недоліків вона зазначала про те, що 05.05.20215 нею до суду першої інстанції надавались доводи про моральну шкоду (в матеріалах справи) та про те, що питання відшкодування моральної шкоди Іванівським районним судом Одеської області не досліджується, про що також обґрунтовано у абзаці 44 постанови від 30.06.2021, Верховний Суд відхиляє, оскільки суд апеляційної інстанції ухвалою від 22.10.2021 залишив апеляційну скаргу без руху у зв`язку з не зазначенням позивачкою в апеляційній скарзі обґрунтування вимог апеляційної скарги, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права, а не з приводу моральної шкоди. Відповідно до частини другої статті 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, пунктом 1 частини четвертої якої визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Відповідно до частини п`ятої статті 298 КАС України питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (частина шоста статті 298 КАС України). Зміст наведених норм права свідчить, що повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду. Ці підстави є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають, зокрема, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Одночасно колегія суддів зазначає, що особа вважається такою, що не усунула недоліки, якщо вона не усунула усіх або хоча б одного недоліку, зазначеного в ухвалі суду. Часткове виконання ухвали суду не вважається належним виконанням. Крім того, Верховний Суд звертає увагу на те, що пунктами 6 та 7 частини п`ятої статті 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом, упродовж визначених для цього строків. Отже, учасник справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на оскарження судового рішення, повинен забезпечити неухильне і своєчасне виконання своїх процесуальних обов`язків, вимог закону і суду, зокрема стосовно належного оформлення апеляційної скарги, у тому числі зазначення в апеляційній скарзі обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права. З огляду на те, що недоліки апеляційної скарги в повному обсязі не усунуті (не зазначено обґрунтування вимог апеляційної скарги, із зазначенням того, у чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права із наданням копій таких обґрунтувань відповідно до кількості учасників справи), колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про наявність правових підстав для повернення апеляційної скарги. Також Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що повернення апеляційної скарги не позбавляє особу права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. Разом з тим, повернення апеляційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі апеляційного оскарження судового рішення. З урахуванням того, що позивачка не у повному обсязі виконала вимоги процесуального закону при поданні апеляційної скарги та на виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, Верховний Суд вважає, що судом апеляційної інстанції не було допущено порушення норм процесуального права. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2021. Висновки щодо розподілу судових витрат З огляду на результат касаційного розгляду витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, не розподіляються.

Результат розгляду: denied