Рішення адміністративного суду від 2022-07-05 00:00:00+03

[PERSON] звернулася \~до суду з вищевказаним адміністративним позовом в якому просила: - визнати протиправними та скасувати винесене Кетрисанівською сільською радою (код ЄДРПОУ: 04365508) рішення №1181 від 19 травня 2021 року «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства [PERSON] »; - зобов`язати Кетрисанівську сільську раду (код ЄДРПОУ: 04363537) прийняти рішення, яким затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 352088600:02:000:0118) у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства [PERSON] загальною площею 1,9000 га. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач безпідставно відмовив їй у затвердженні \~проекту землеустрою. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 березня 2022 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано Рішення шостої сесії восьмого скликання Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 19 травня 2021 року №1181 «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства [PERSON] ». Зобов`язано Кетрисанівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області не пізніше 14 днів з дня набрання рішенням суду законної сили повторно розглянути поданий [PERSON] проект землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки за кадастровим номером 352088600:02:000:0118 \~та прийняти рішення з урахуванням вимог земельного законодавства та висновків суду. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Кетрисанівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при прийнятті оскарженого рішення було виявлено невідповідність \~виду угідь, зазначеному у рішенні тридцять \~четвертої сесії Павлогірківської сільської ради \~сьомго скликання від 15 вересня 2020 року № 687 «Про надання дозволу на розробку проекту \~відведення земельних ділянок» та розробленому відповідно до нього проекту \~землеустрою щодо відведення земельної ділянки, де вид угідь визначено, як рілля, до матеріалів інвентаризації землі, картографічних матеріалів та обліку земель (статистична звітність 6-зем) Павлогірківської сільської ради, де вид угідь даної земельної ділянки визначено, як пасовища, як зміна угідь на даній земельній ділянці з пасовищ на ріллю не здійснювалась. В письмовому відзиві на апеляційну скаргу Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, [PERSON] просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції. До відзиву також було додано заяву про стягнення судових витрат. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування \~судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, \~що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції Відповідно до рішенням Новоградівської сільської ради від 15 вересня 2020 року №687, громадянці [PERSON] наданий дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність в межах норм безоплатної передачі орієнтовною площею 2,000 га., для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ 01.03) площею до 1,900 га. ріллі за рахунок земель комунальної власності сільськогосподарського призначення що перебувають у запасі Павлогірківської сільської ради, за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, Павлогірківська сільська рада Сертифікований інженер-землевпорядник Товариства з обмеженою відповідальністю «Тектоареал» [PERSON] , на замовлення [PERSON] , виготовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачці у власність загальною площею 1,900 га для ведення особистого селянського господарства. Надалі [PERSON] звернулася із заявою про затвердження проекту землеустрою до Кетрисанівської сільської ради (згідно розпорядження КМУ від 12.06.2020р. №716-р «Про добровільне об`єднання територіальних громад» повноваження щодо розпорядження земельною ділянкою стосовно якої розроблено проект землеустрою, перейшли до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області). Рішенням шостої сесії восьмого скликання Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 19.05.2021 року №1181 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) [PERSON] загальною площею 1,9000 га, з них: 1,9000 га - рілля, для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ 01.03), що знаходиться за адресою: Павлогірківська сільська рада, Бобринецький район, Кіровоградська область в зв`язку з невідповідністю виду угідь, зазначеному у рішенні тридцять четвертої сесії Павлогірківської сільської ради сьомого скликання від 15 вересня 2020 року за № 687 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», де вид угідь визначено, як рілля, до матеріалів інвентаризації землі, картографічних матеріалів та обліку земель (статистична звітність 6-зем) Павлогірківської сільської ради, де вид угідь даної земельної ділянки визначено, як пасовища так, як зміна угідь на даній земельній ділянці з пасовищ у ріллю не здійснювалась відведення земельних ділянок та розробленому відповідно до нього проекту. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з безпідставності мотивів відмови у затвердженні проекту землеустрою, оскільки на час відмови були відсутні обставини, які б свідчили про зміну цільового призначення земельної ділянки, при цьому виникнення після прийняття \~оскарженого рішення \~певних нових обставин не може змінювати його змісту та оцінюватися судом. Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частин 9, 10 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. Приписами статті 50 Закону України «Про землеустрій» (в редакції чинній на час розроблення проекту землеустрою) визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: \~завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою. При цьому, частинами 7, 8 \~статті 186 Земельного кодексу України визначено, що Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії таких висновків є необмеженим. Підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації. Відповідно до ч.ч.9, 10 ст.186 Земельного кодексу України Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, іншим суб`єктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, визначеного Законом України "Про землеустрій"; надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами чи організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею; проведення будь-яких обстежень, експертиз чи робіт. Кожен орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, інший суб`єкт, визначений цією статтею, розглядає та погоджує документацію із землеустрою самостійно та незалежно від погодження такої документації іншими органами. Висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження. Таким чином, ст.186 Земельного кодексу України\~ \~\~\~передбачено два альтернативні варіанти рішень у формі рішення, які можуть бути прийняті відповідним органом, за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки: про затвердження цього проекту або про відмову в його затвердженні. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021р. №1423-IX Розділ Х. Перехідні положення Земельного кодексу України доповнений пунктом 24, яким, зокрема передбачено, що надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними. Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради. Підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації. Відмова відповідача у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельної ділянки мотивована тим, що в зв`язку з невідповідністю виду угідь, зазначеному у рішенні тридцять четвертої сесії Павлогірківської сільської ради сьомого скликання від 15 вересня 2020 року за № 687 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», де вид угідь визначено, як рілля, до матеріалів інвентаризації землі, картографічних матеріалів та обліку земель (статистична звітність 6-зем) Павлогірківської сільської ради, де вид угідь даної земельної ділянки визначено, як пасовища так, як зміна угідь на даній земельній ділянці з пасовищ у ріллю не здійснювалась відведення земельних ділянок та розробленому відповідно до нього проекту. Зі змісту рішення п`ятої сесії восьмого скликання Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 26.02.2021р. №156, вбачається , що \~сільська рада вирішила: - створити громадські пасовища на території Кетрисанівської громади; - затвердити Положення про громадські пасовища, які створюються в адміністративних межах \~Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області; - надати дозвіл Кетрисанівській сільській раді Кропивницького району Кіровоградської області на розроблення \~проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, орієнтовною площею 5660 га пасовищ, за рахунок земель комунальної власності не наданих у власність і користування, для створення громадських пасовищ (код КВЦПЗ 18.00) розташованих за межами населених пунктів на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області. В той же час судом першої \~інстанції вірно звернуто уваги на той факт, що вказане рішення не було покладено в основу спірного рішення. Крім того на час прийняття спірного рішення, а саме 19.05.2021 року, відсутні докази про створення на обраній позивачем земельній ділянці громадського пасовища. Інших обставин, які б свідчили про неможливість ведення позивачем на земельній ділянці особистого селянського господарства в оскаржуваному рішенні відповідачем не наведено. Колегія суддів зазначає, що на час прийняття оскарженого рішення відсутні докази які б свідчили про створення на обраній позивачем земельній ділянці громадського пасовища. Рішення Кетрисанівської сільської ради від 26.02.2021 №156 є однією з початкових стадій формування земельної ділянки, а його прийняття не означає позитивного вирішення питання по суті. Крім того, інших, передбачених Земельним кодексом України підстав для відмови позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельної ділянки у оскаржуваному рішенні не наведено. При цьому колегією суддів окремо зазначається що \~в подальшому після прийняття оскарженого рішення \~зміна цільового призначення \~земельної ділянки, що є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою, як на тому наполягає апелянт, \~не може бути прийнято до уваги, оскільки \~адміністративний суд під час перевірки правомірності оскаржуваної відмови у затвердженні проекту землеустрою, повинен надати правову оцінку тим обставинам, що зазначені безпосередньо у рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені та вчинені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності (виправдання) свого акту. Сукупність зазначених обставин свідчить на користь висновку суду першої інстанції про протиправність відмови позивачу в затвердженні проекту землеустрою земельної ділянки та зобов`язання останнього повторно розглянути заяву позивача \~про затвердження проекту землеустрою. Наведені в апеляційній скарзі\~ \~доводи про порушення судом першої інстанції норм матеріального \~та процесуального права, які привели до неправильного вирішення спору по суті не знайшли свого підтвердження, а тому рішення суду першої\~ \~\~підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення. Разом з тим, колегія суддів розглянувши заяву [PERSON] про стягнення судових витрат, зазначає наступне. Відповідно до статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частина 1 статті 139 КАС України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Частинами 7 та 9 вказаної статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем до відзиву на апеляційну скаргу додавалась копія договору про надання \~правничої допомоги \~№29/06 \~від \~29.06.2022, акт приймання-передачі наданих послуг №1 до договору про надання правової допомоги №29/06 від 29.06.2022 року, рахунок №12 від 01.07.2022 року, квитанція до прибуткового касового ордера №1 від 01.07.2022 року. Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг №1 до договору про надання правової допомоги №29/06 від 29.06.2022 року загальна вартість наданих адвокатом послуг становить 2700,00 грн. з яких: - за підготовку і направлення відзиву на апеляційну скаргу 2000,00 грн. - за підготовку і подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу 700,00 грн. Проаналізувавши зазначений акт приймання-передачі наданих послуг, а також враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених витрат, \~колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку щодо часткового задоволення витрат на правову допомогу. Враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що обґрунтованим, об`єктивним і таким, що підпадає під критерій розумності, є визначення розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у сумі 500,00 грн. З огляду на те, що витрати у сумі 2700 грн. є неспівмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, колегія суддів вважає за можливе зменшити понесені позивачем витрат на професійну правничу допомогу до 500,00 грн.

Результат розгляду: granted