Рішення адміністративного суду від 2022-08-16 00:00:00+03

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач, УПФУ), в якому, з урахуванням уточнюючого адміністративного позову просив: - визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до пільгового підземного стажу за Списком №1 під час розгляду заяви від 04.06.2021 року про перерахунок пенсії [PERSON] періодів роботи: 39 днів відпустки без збереження заробітної плати з 29.12.1978 року по 15.01.1979 - 17 календарних днів, 28.02.1979 по 04.03.1979 - 7 календарних днів, 27.02.1990 по 28.02.1990 - 2 календарні дні, 12.06.1990 по 19.06.1990 - 8 календарних днів, 03.07.1990 по 05.07.1990 - 3 календарні дні, 05.01.1997 по 06.01.1997 - 2 календарні дні) та періоди роботи підприємстві ВП «Шахта 1 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.06.2010 по 31.12.2010 року, з 11.07.2002 року по 02.04.2003 роки; з 01.02.2018 по 27.04.2021 роки та страхового стажу періодів роботи з 01.06.2010 по 31.12.2010 р. та з 01.02.2018 по 27.04.2021 р. - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву від 04.06.2021 року подану [PERSON] про перерахунок пенсії з урахуванням до пільгового стажу за Cписком №1 періодів: 39 днів відпустки без збереження заробітної плати з 29.12.1978 року по 15.01.1979 - 17 календарних днів, 28.02.1979 по 04.03.1979 - 7 календарних днів, 27.02.1990 по 28.02.1990 - 2 календарні дні, 12.06.1990 по 19.06.1990 - 8 календарних днів, 03.07.1990 по 05.07.1990 - 3 календарні дні, 05.01.1997 по 06.01.1997 - 2 календарні дні) та періоди роботи підприємстві ВП «Шахта 1 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.06.2010 по 31.12.2010, 11.07.2002 року по 02.04.2003 роки; з 01.02.2018 по 27.04.2021 роки та страхового стажу періодів роботи з 01.06.2010 по 31.12.2010 р. та з 01.02.2018 по 27.04.2021 р. (а.с. 108-117). Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу періоди роботи за Списком №1 під час розгляду заяви від 04.06.2021 року про перерахунок пенсії [PERSON] періодів роботи: 39 днів відпустки без збереження заробітної плати з 29.12.1978 року по 15.01.1979 року - 17 календарних днів, з 28.02.1979 року по 04.03.1979 року - 7 календарних днів, з 27.02.1990 року по 28.02.1990 року - 2 календарні дні, з 12.06.1990 року по 19.06.1990 року - 8 календарних днів, з 03.07.1990 року по 05.07.1990 року - 3 календарні дні, з 05.01.1997 року по 06.01.1997 року - 2 календарні дні, періоди роботи підприємстві ВП «Шахта 1 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.06.2010 року по 31.12.2010 року , з 11.07.2002 року по 02.04.2003 року; з 01.02.2018 року по 27.04.2021 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву від 04.06.2021 року подану [PERSON] про перерахунок пенсії з урахуванням до страхового та пільгового стажу періодів роботи: 39 днів відпустки без збереження заробітної плати з 29.12.1978 року по 15.01.1979 року - 17 календарних днів, 28.02.1979 року по 04.03.1979 року - 7 календарних днів, з 27.02.1990 року по 28.02.1990 року - 2 календарні дні, з 12.06.1990 року по 19.06.1990 року - 8 календарних днів, 03.07.1990 року по 05.07.1990 року - 3 календарні дні, 05.01.1997 року по 06.01.1997 року - 2 календарні дні) та періоди роботи підприємстві ВП «Шахта 1 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.06.2010 року по 31.12.2010 року, 11.07.2002 року по 02.04.2003 роки; з 01.02.2018 року по 27.04.2021 року (а.с. 133-138). Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відпустки без збереження заробітної плати виключає безпосередню зайнятість повний робочий день на підземних гірничих роботах по видобутку вугілля, а тому відповідні періоди, хоча й зараховуються до загального та безперервного трудового стажу, але не можуть бути зараховані до стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах. Також зазначає, що згідно Форми ОК-5 періоди роботи з 01.06.2010 по 31.12.2010, з 01.02.2018 по 27.04.2021 на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» страхові внески не сплачувалися та відсутні будь які відомості про періоди роботи, а тому спірний період роботи позивача не може бути зарахований до загального та спеціального страхового стажу за законодавством України. Крім того, довідки уточнюючі пільговий характер роботи за періоди роботи з 11.07.2002 по 02.04.2003, позивачем не надавались, отже управління не мало достатніх підстав для зарахування до пільгового стажу вищевказаного періоду роботи позивача. Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне. [PERSON] , [INFO] , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] (а.с. 16-21). Листом від 12.07.2021 №0500-1502-8/32227 Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області повідомило, що позивач з 06.06.2001 перебуває на пенсійному обліку в управлінні, як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При призначенні пенсії стаж був врахований по 06.06.2001, який складав 28 років 5 місяців 1 день, в тому числі стаж підземної роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах: - ст. 14-25 - шахтарі складав 20 років 9 місяців 13 днів, в тому числі навчання за фахом - 3 роки 9 місяців 15 днів, військова служба - 2 роки 18 днів; - ст. 14-20 - шахтарі (провідні професії) складав 4 роки 6 місяців 11 днів. [PERSON] як одержувачу пенсії за віком, обчисленої відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058), з 01.07.2021 проведено перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» із застосуванням величини прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який складає 1854,00грн. До страхового стажу не зараховано періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта 1-3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.06.2010 по 31.12.2010, 01.02.2018 по 29.02.2020 через відсутність сплати страхових внесків (а.с. 42). Згідно записів трудової книжки [NUMBER] вбачаються наступні записи про спірні періоди роботи: з 29.12.1978 по 15.01.1979 рік та з 28.02.1979 року по 04.03.1979 р. учень ГРОЗа на дільниці №4 шахти «Росія» об`єднання «Красноармійськвугілля». з 12.06.1990 по 19.06.1990 року та з 03.07.1990 по 05.07.1990 р. працював на посадах віднесених до Списку №1 шахти «Росія» об`єднана «Красноармійськвугілля». з 05.01.1997 по 06.01.1997 р. працював на шахті «Росія» об`єднання «Красноармійськвугілля» на посадах віднесених до Списку №1. з 11.07.2002 по 02.04.2003 р. працював на підземних роботах з повним робочим днем в шахті на пільгових посадах віднесених до Списку №2 в Ремонтно-будівельному кооперативі «Донецьк-2», з 01.06.2010 по 31.12.2010 на підприємстві ВП «Шахта 1-3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» 01.02.2018 по 27.04.2021 на підприємстві ВП «Шахта 1-3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» (а.с. 22-39). Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності відмови у перерахунку пенсії у зв`язку з неврахуванням до пільгового стажу окремих періодів роботи позивача. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає наступне. Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Частина 3 статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення. Положенням ч.1 ст. 9 Закону № 1058-IV (в редакції на час звернення з заявою про переведення на пенсію по інвалідності) передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до статті 1 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац 1 частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV). Згідно з абзацом 9 частини 3 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону (абзац 1 частини 2 статті 27 Закону №1058-IV). Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини (абзац 4 частини 1 статті 40 Закону № 1058-IV). Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (абзац 5 частини 1 статті 40 Закону № 1058-IV). Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників. Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років. Право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, професії яких містяться у Списку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202 (далі - Список № 202), за умови безпосередньої зайнятості на цих роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи. Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків. Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року. Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (далі - Порядок № 637). Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку). Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Отже, зазначеним Порядком передбачено у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердження спеціального трудового стажу також уточнюючою довідкою. Щодо доводів апелянта, що відпустки без збереження заробітної плати виключає безпосередню зайнятість повний робочий день на підземних гірничих роботах по видобутку вугілля, а тому відповідні періоди, хоча й зараховуються до загального та безперервного трудового стажу, але не можуть бути зараховані до стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах, суд зазначає наступне. За статтею 84 КЗпП України у випадках, передбачених статтею 25 Закону України "Про відпустки", працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати. За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік. Як слідує зі ст.4 Закону України "Про відпустки", відпустки без збереження заробітної плати є одними з видів відпусток. Відповідно до статей 25 та 26 Закону України "Про відпустки" відпустки без збереження заробітної плати надаються в обов`язковому порядку, або за згодою сторін. Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 8 лютого 2016 року № 713/039/161-16 час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місця в календарному році. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846. Згідно пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку). Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач жодним чином не з`ясував чи пов`язані зазначені періоди знаходження позивача у відпустках без збереження заробітної плати з виробничою необхідністю. Отже, дії відповідача щодо не врахування цих періодів роботи до пільгового стажу позивача є передчасними. Щодо доводів апелянта, що періоди роботи з 01.06.2010 по 31.12.2010, з 01.02.2018 по 27.04.2021 на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» не можуть бути зараховані до загального та спеціального страхового стажу, оскільки страхові внески не сплачувалися, суд зазначає наступне. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачем до матеріалів справи надано ксерокопію трудової книжки позивача [NUMBER] , яка містить наступні відомості: з 01.06.2010 по 31.12.2010 на підприємстві ВП «Шахта 1-3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля»; 01.02.2018 по 27.04.2021 на підприємстві ВП «Шахта 1-3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» (а.с. 38-39). Відповідно до довідки (Форма - ОК-5) індивідуальні відомості про застраховану особу щодо відомостей по спеціальному стажу в частині спірних періодів роботи позивач з 01.06.2010 по 31.12.2010, 01.02.2018 по 27.04.2021 працював на підприємстві ВП «Шахта 1-3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», посади на яких працював останній відносяться до Списку №1 згідно коду підстав для обліку спец стажу (ЗП3014А1) (а.с. 53-61). Отже, робота позивача з 01.06.2010 по 31.12.2010, 01.02.2018 по 27.04.2021 на підприємстві ВП «Шахта 1-3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», підлягає зарахуванню до страхового та пільгового стажу. Крім того, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника. На підставі викладеного, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством - страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періодів його роботи. Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах була висловлена Верховним Судом у постановах від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 242/4793/16-а, від 11 липня 2019 року у справі №242/1484/17, від 04 червня 2019 року у справі №235/900/17, від 27 лютого 2019 року у справі № 242/1871/17 та № 423/3544/16-а, від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16). Щодо доводів, що довідки уточнюючі пільговий характер роботи за періоди роботи з 01.02.2002 по 02.04.2003, позивачем не надавались, отже управління не мало достатніх підстав для зарахування до пільгового стажу вищевказаного періоду роботи, суд зазначає наступне. Правова норма статті 62 Вказаного Закону, передбачає, що основним документом для підтвердження стажу роботи є трудова книжка і лише при її відсутності, або відповідних записів у ній, стаж підтверджується згідно із Порядком, затвердженим Постановою КМУ № 637. Згідно з записами в трудовій книжці позивача у період з 11.07.2002 по 02.04.2003 р. працював на підземних роботах з повним робочим днем в шахті на пільгових посадах в Ремонтно-будівельному кооперативі «Донецьк-2» (а.с. 34-35). У даному випадку наявні правові підстави зазначати, що робота за професією підземний гірничий робітник, за якою позивач працював у періоди з 11.07.2002 по 02.04.2003 р., є пільговою роботою за Списком № 1, такою, що визначає на особливості пенсійного забезпечення згідно з вимогами статті 8 Закону № 1058-IV. З огляду на наведене, суд зазначає, що записи у трудовій книжці підтверджують характер роботи у періоди з 11.07.2002 по 02.04.2003 р на підприємстві Ремонтно-будівельному кооперативі «Донецьк-2» до пільгового стажу, що надають право включення вищевказаних періодів роботи до пільгового стажу. Таким чином, період роботи позивача з 11.07.2002 по 02.04.2003 р, підлягає зарахуванню до його страхового та пільгового стажу. З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правомірно задоволено позов. За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається. Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Результат розгляду: denied