Рішення адміністративного суду від 2022-02-22 00:00:00+02

Історія справи. 11.06.2020 позивачка звернулася до суду з позовом, який у подальшому був уточнений, з остаточними позовними вимогами до прокуратури Чернігівської області та Офісу Генерального прокурора про: - визнання протиправним та скасування наказу прокурора Чернігівської області від 12.05.2020 № 115к про звільнення її з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування, підтримання державного обвинувачення та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Чернігівської області; - визнання протиправним та скасування рішення другої кадрової комісії № 202 від 09.04.2020 про неуспішне проходження нею атестації як прокурором відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування, підтримання державного обвинувачення та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Чернігівської області позивача; - поновлення її на посаді, рівнозначній посаді, яку вона займала станом на 12.05.2020; - стягнення з Чернігівської обласної прокуратури на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірний наказ про звільнення, який прийнятий на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру», не містить чіткої підстави її звільнення, виданий всупереч норм Конституції України, Закону України «Про прокуратуру», Кодексу законів про працю України, крім того, наголошено, що в названому Законі не визначено повноваження прокурора області звільняти з посади прокурора через неуспішне проходження атестації. Також позивачка зазначила, що атестацію було проведено кадровою комісією, яка створена з порушенням вимог законодавства. Крім того, позивачка посилається на те, що норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформування органів прокуратури» (надалі - Закон № 113-IX) є дискримінаційними та такими, що не відповідають приписам Конституції України, відповідно до якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод і ці норми суперечать Конституції України та міжнародно-правовим актам. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 позовні вимоги задоволено повністю. Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції погодився з доводами позивача, що звільнення позивачки здійснено з порушенням, оскільки ні реорганізації, ні ліквідації прокуратури Чернігівської області не відбувалось, тому не було законних підстав для звільнення позивачки з посади. Відповідачі, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подали апеляційні скарги, в якій просить скасувати його через порушення норм матеріального та процесуального права, та постановити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі. Апеляційні скарги обґрунтовано тим, що позивачка за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, набрала менш необхідного прохідного балу внаслідок чого прокурор припиняє участь у атестації, тому комісія має ухвалити рішення про неуспішне проходження атестації, що й передбачено чинним законодавством. Позивачка не погодилась з доводами апелянта, подала заяву про відкладення слухання справи. Відповідно до положень ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з огляду на таке. Обставини встановлені судом. Позивачка з 24.09.2002 працювала в прокуратури Чернігівської області на посаду помічника прокурора м. Чернігова, а з 09.11.2016 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування, підтримання державного обвинувачення та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури області. 12.05.2020 позивача звільнено із займаної посади та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» (а.с. 13-14). 11.10.2019 позивачка на ім`я Генерального прокурора подала заяву про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію (а.с. 181- 182). 09.04.2020 Кадровою комісією № 2 прийнято рішення № 202 про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора у якому зазначено, що

Результат розгляду: denied