Рішення адміністративного суду від 2022-03-15 00:00:00+02

15 вересня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові (далі - ІДАБК) № 102-а від 25 серпня 2021 року, якою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 18842 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 грн. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 17 листопада 2021 року у справі № 464/6564/21 позов було задоволено. Скасовано постанову ІДАБК № 102-а від 25 серпня 2021 року та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) здійснюється у присутності суб`єкта містобудування або його представника, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності або її представника протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. При цьому припис від 11 травня 2021 року, за невиконання якого на позивача [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено оскаржувану постанову, не отримував, відтак йому не було відомо про наявність такого припису. Окрім цього, протоколу про адміністративне правопорушення від 13 серпня 2021 року був складений у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Складанням протокол у відсутності [PERSON] порушено його права подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. У апеляційному порядку вказане судове рішення оскаржено ІДАБК, яка просила його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову [PERSON] . На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ІДАБК у період з 04 січня 2021 року по 20 січня 2021 року було проведено позапланову перевірку на об`єкті будівництва по [ADDRESS] , у ході якої встановлено, що [PERSON] без дозвільних документів, які надають право на виконання будівельних робіт, проводиться реконструкція з розширенням квартири [ADDRESS] . Відтак, було складено протокол про адміністративне правопорушення від 20 січня 2021 року, винесено припис про зупинення будівельних робіт від 20 січня 2021 року та припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 20 січня 2021 року. 03 лютого 2021 року ІДАБК винесено постанову № 4-а, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 КУпАП. З метою перевірки виконання вказаних приписів 23 квітня 2021 року ІДПБК було видано наказ № 270-п про проведення позапланової перевірки на вказаному об`єкті та видано направлення від 23 квітня 2021 року № 270-пп для проведення позапланового заходу, з яким [PERSON] був ознайомлений під розпис. Згідно із актом перевірки від 11 травня 2021 року за № 270-пп під час проведення позапланової перевірки на об`єкті «Реконструкція з розширенням квартири [ADDRESS] за рахунок двоповерхової прибудови» посадовими особами ІДАБК встановлено, що припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 20 січня 2021 року [PERSON] не виконано. Згідно з Реєстром будівельної діяльності, станом на момент проведення даної перевірки, відомості про реєстрацію документів, що дають право на виконання будівельних робіт за адресою: [ADDRESS] , - відсутні, що, в свою чергу, кваліфікується як невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю. Відтак, 11 травня 2021 року складено протокол про адміністративне правопорушення, винесено повторний припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 11 травня 2021 року і 30 червня 2021 року за результатами розгляду матеріалів винесено постанову № 75-а, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 11842 та накладено штраф у розмірі 5 100 грн. З метою перевірки виконання припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 11 травня 2021 року ІДАБК 09 серпня 2021 року було видано наказ від № 9 470-п про проведення позапланової перевірки на вказаному об`єкті та направлення на перевірку № 470-пп. У відповідності до акту перевірки від 13 серпня 2021 року № 470-пп під час проведення позапланової перевірки на об`єкті «Реконструкція з розширенням квартири [ADDRESS] за рахунок двоповерхової прибудови» встановлено, що припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 11 травня 2021 року [PERSON] не виконано, оскільки у Реєстрі будівельної діяльностістаном на момент її проведення відомості про реєстрацію документів, що дають право на виконання будівельних робіт за адресою [ADDRESS] відсутні. Відтак, 25 серпня 2021 року ІДАБК винесено постанову № 102-а по справі про адміністративні правопорушення, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 11842 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 5100 грн. Щодо доводів позивача, з якими погодився суд першої інстанції, про те, що він не отримував припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 11 травня 2021 року ІДАБК звертає увагу апеляційного суду на те, що позапланова перевірка з 23 квітня по 11 травня 2021 року проводилась у присутності [PERSON] , у направленні від 23 квітня 2021 року № 270-пп для проведення позапланового заходу є відмітка і підпис [PERSON] . У останній день перевірки [PERSON] відмовився від отримання припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 11 травня 2021 року і такий було надіслано йому рекомендованим листом із повідомленням 13 травня 2021 року (номер супровідного листа Інспекції, яким надіслано такий припис - № 0006-вих-39254). Відповідно до відомостей із сайту Укрпошти за номером відправлення 7903406953047, конверт, у якому містився, зокрема, припис від 11 травня 2021 року, 15 червня 2021 року було повернуто за зворотною адресою за закінченням встановленого терміну зберігання. При цьому апелянт наполягає на тому, що рекомендовану кореспонденцію, направлену за адресою, вказаною у позовній заяві, позивач отримує вибірково, приховує її отримання з вигодою для себе з метою уникнення відповідальності. При цьому [PERSON] не оскаржувались до суду результати попередніх перевірок на вказаному об`єкті, так само як і попередні постанови по справі про адміністративне правопорушення. Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 11 травня 2021 року є чинним і доказів про те, що позивачем вживалися заходи з метою усунення зазначених у приписах порушень не надано. Представник [PERSON] у ході апеляційного розгляду заперечив обґрунтованість вимог апелянта доводами, викладеними у письмових поясненнях (відзиві) на апеляційну скаргу. Просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Представник ІДАБК, належним чином повідомленої про час та місце розгляд справи, на виклик апеляційного суду не прибув, що відповідно до приписів частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи. Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідно до акту № 49 від 20 січня 2021 року, складеного за наслідками планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, ІДАБК було встановлено, що [PERSON] без дозвільних документів, які надають право на виконання будівельних робіт, проводить реконструкцію з розширення квартири [ADDRESS] . Відтак, 20 січня 2021 року відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено два приписи - про зупинення підготовчих та будівельних робіт і про зобов`язання зупинити виконання будівельних робіт на об`єкті реконструкції з розширенням квартири [ADDRESS] за рахунок двоповерхової прибудови до усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а також припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким зобов`язано [PERSON] протягом двох місяців з дати винесення припису усунути виявлені порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності. 03 лютого 2021 року на підставі матеріалів перевірки ІДАБК було винесено постанову №4-а по справі про адміністративне правопорушення, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн. Згодом ІДАБК було проведено перевірку щодо дотримання [PERSON] вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті «Реконструкція з розширенням квартири [ADDRESS] за рахунок двоповерхової прибудови» та у акті № 270-пп від 11 травня 2021 року, складеному за результатами її проведення, зафіксовано невиконання позивачем припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 20 січня 2021 року. Відтак, 11 травня 2021 року ІДАБК знову видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, у якому констатовано, що [PERSON] не виконано вимоги припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 20 січня 2021 року. Окрім того, 11 травня 2021 року з огляду на виявлене порушення складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким [PERSON] вчинено адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 18842 КУпАП. Постановою № 75-а від 30 червня 2021 року ІДАБК [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 18842 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляду штрафу у розмірі 5100 грн. У подальшому ІДАБК було проведено перевірку щодо дотримання [PERSON] вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті «Реконструкція з розширенням квартири [ADDRESS] за рахунок двоповерхової прибудови» та у акті № 270-пп від 13 серпня 2021 року, складеному за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, зафіксовано чергове невиконання позивачем припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 11 травня 2021 року. З огляду на встановлені обставини 13 серпня 2021 року ІДАБК складено протокол про адміністративне правопорушення та постановою №102-а від 25 серпня 2021 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 18842 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляду штрафу в розмірі 5100 грн. [PERSON] не погодився із притягненням його до адміністративної відповідальності постановою ІДАБК №102-а від 25 серпня 2021 року та звернувся до суду з адміністративним позовом, що розглядається. При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого. Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. За правилами пункту 1 частини 1 статті 34 закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України. У пункті 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2015 року № 747) вказано, що будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта; видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля відповідно до Закону України «Про оцінку впливу на довкілля». Відповідно до приписів частини 4 статті 96 КУпАП виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п`ятдесяти до трьохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Частиною 1 статті 18842 КУпАП передбачено, що невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Як свідчать матеріали справи, позивачем [PERSON] не заперечується сам факт порушення ним вимог пункту 1 частини 1 статті 34 закону України ««Про регулювання містобудівної діяльності», пункту 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2015 року № 747) та чинність припису ІДАБК про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 11 травня 2021 року. Представник [PERSON] у ході апеляційного розгляду не заперечував того, що позивачем дійсно без відповідних документів здійснювалося розширення квартири [ADDRESS] за рахунок двоповерхової прибудови і на час розгляду справи така прибудова не узаконена і не знесена. Оцінюючи висновки суду першої інстанції про порушення відповідачем порядку оформлення протоколу про адміністративне правопорушення від 13 серпня 2021 року щодо [PERSON] апеляційний суд зазначає таке. На переконання апеляційного суду, певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися, наприклад, процедури його ухвалення. Саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом. Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним. Фундаментальне порушення це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність. Відтак, порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення. Аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. По суті, ЄСПЛ у своїх рішеннях акцентує увагу на необхідності з`ясувати, «чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляд у цілому на несправедливий». При цьому, як свідчить практика ЄСПЛ, навіть виявлення судом серйозних (чи вагомих), на його думку, порушень права на справедливий судовий розгляд, допущених національними судами, не завжди тягне загальну оцінку проведеного судового розгляду та ухваленого підсумкового рішення як несправедливого. Інакше кажучи, за принципами, що сповідує ЄСПЛ, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості. На думку апеляційного суду, напрацьовані ЄСПЛ положення щодо правові наслідки допущених судами порушень при розгляді справ та критерії його застосування можуть бути вжиті за аналогією й до аналізу оскаржуваного у цій справі адміністративного акту відповідача. Зокрема, не може бути скасовано правильне по суті рішення та відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму. Рішення може бути скасоване лише для виправлення істотної помилки. Процесуальні норми є вторинними порівняно з матеріальними, оскільки призначення перших полягає в забезпеченні реалізації других. Тобто характер, зміст і призначення процесуальних норм підпорядковані вимогам матеріальних норм і тому зумовлені ними та є похідними від них. При цьому апеляційний суд наголошує на тому, що [PERSON] не заперечує факту розширенням квартири [ADDRESS] за рахунок двоповерхової прибудови всупереч встановленій процедурі проведення таких робіт у рамках правового поля, а також неодноразове реагування на ці обставини ІДАБК. Щодо доводів позивача, з якими погодився суд першої інстанції, про те, що він не отримував припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 11 травня 2021 року апеляційний суду звертає увагу на те, що позапланова перевірка з 23 квітня по 11 травня 2021 року проводилась у присутності [PERSON] , у направленні від 23 квітня 2021 року № 270-пп для проведення позапланового заходу є відмітка і підпис [PERSON] . Припис про усунення виявленого порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 11 травня 2021 року, наявність якого [PERSON] фактично не заперечується, було надіслано йому рекомендованим листом із повідомленням 13 травня 2021 року (номер супровідного листа Інспекції, яким надіслано такий припис - № 0006-вих-39254). Відповідно до відомостей із сайту Укрпошти за номером відправлення 7903406953047, конверт, у якому містився, зокрема, припис від 11 травня 2021 року, 15 червня 2021 року було повернуто за зворотною адресою за закінченням встановленого терміну зберігання. Разом із тим, на переконання апеляційного суду, з урахуванням обставин справи позивач усвідомлював те, що за наслідками проведення ІДАБК вказаного позапланового заходу відповідачем буде оформлено відповідні документи реагування, оскільки подібні обставини неодноразово мали місце у минулому. Відтак, апеляційний суд погоджується із доводами скаржника про те, що вибіркове отримання [PERSON] рекомендованої кореспонденції, скерованої на його адресу, слід розцінювати як спосіб штучного створення позивачем фактичних обставин з метою уникнення законодавчо встановленої відповідальності з формальних підстав. Водночас апеляційний суд наголошує на тому, що [PERSON] не наведено жодних доказів як виконання вимог припису ІДАБК про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 11 травня 2021 року, так і оскарження правомірності його винесення відповідачем у встановленому порядку. Приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Частиною 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, при вирішенні публічно-правового спору, що розглядається, суд першої інстанції допустив невідповідність висновків, викладених у своєму рішенні, обставинам справи, що призвело до помилкового задоволення позову. Відтак, рішення суду першої інстанції слід скасувати, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Результат розгляду: denied