Рішення адміністративного суду від 2022-06-15 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу із адміністративним позовом до \~Департаменту патрульної поліції, \~Інспектора Полку патрульної поліції у місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Луньової Юлії Дмитрівни, в якому, з урахування уточнення позовних вимог, \~просив скасувати постанову серії ЕАО №4748888 від 09.09.2021 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором Полку ПП у місті Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП Луньовою Ю.Д. та закрити провадження у справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.09.2021 інспектором ПП Луньовою Ю.Д. була винесена постанова серії ЕАО №4748888 про притягнення [PERSON] \~до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач порушив швидкісний режим, визначений п. 12.4 ПДР України більш ніж на 20 км/год. При цьому, у постанові інспектор покликався лише на єдиний доказ, який підтверджує обставини перевищення швидкості руху здійснення вимірювання швидкості руху приладом лазерним вимірювачем TruСam ТС008356, бодікамера АЕ 00154. Інспектором не надано доказів місця розташування патрульного в момент здійснення фіксації швидкості руху, місця розташування автомобіля та доказів, що вказаний запис фіксує саме рух автомобіля позивача. Інспектор здійснював фіксацію правопорушення за допомогою лазерного вимірювача TruСam, який держав в руках, що дає вібрацію, яка може дати більшу похибку, аніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач. На вимогу позивача інспектором не було надано доказів способу використання, закріплення приладу TruСam та не було надано сертифікат. Незрозуміло, якого саме автомобіля було здійснено вимірювання швидкості, за умови, що з правої сторони від транспортного засобу позивача, на іншій полосі руху, його випереджував автомобіль, що рухався у попутному напрямку. Також, контроль швидкості руху здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак « 5.70»), що обумовлено ч. 2 ст. 40 Закону №580-VІІІ, інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці. Інспектор ПП, в порушення ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» не попередив позивача про здійснення відеофіксації, чим порушив право на приватність, яке охоплює захист персональних даних [PERSON] \~так і інформації, повідомленої ним поліцейському. Під час розгляду справи поліцейським не роз`яснювалось позивачу права, передбачені ст. 268 КУпАП, що свідчить про порушення права позивача на захист, оскільки він про таке право не був проінформований. Позивач вважає, що в його діях склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП відсутній, оскільки факт порушення вимог п. 12.4 ПДР України не підтверджується належними зібраними у справі доказами. Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 07.02.2022 позовні вимоги задоволені в повному обсязі. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ухвалення рішення з невідповідністю висновків суду обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Обґрунтовуючи доводи своєї скарги, апелянт посилається на те, що під час винесення оскаржуваного рішення відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом та з огляду на встановлений факт скоєного правопорушення, обґрунтовано виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Справа судом апеляційної інстанції\~ \~\~розглянута\~ \~\~без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1\~ ст. 311 КАС України\~ у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю. Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.7 ст.250 КАС України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи. Згідно п.5 ч.3 ст.317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у судовому рішенні. Законодавець визначив, що рішення суду повинно бути підписано суддею або колегією суддів, які розглядали справу в нарадчій кімнаті (з метою недопущення впливу на суддів). Відсутність підпису одного із суддів при розгляді справи колегією суддів або відсутність підпису при одноособовому розгляді справи, підпис судді, який не брав участь у розгляді справи, виключає можливість визнання такого рішення таким, що відповідає вимогам закону, і тягне його скасування. У випадку виявлення апеляційним судом факту постановлення рішення не тим складом суду, що здійснював його розгляд, або того, що в рішенні вказаний інший, ніж той, що здійснював розгляд, склад суду, зобов`язаний скасувати рішення суду як таке, що ухвалене з суттєвими порушеннями процесуального права. Враховуючи, що у рішенні суду від 07 лютого 2022 року, за результатами розгляду адміністративного позову \~ [PERSON] \~до \~Департаменту патрульної поліції, \~Інспектора Полку патрульної поліції у місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Луньової Юлії Дмитрівни про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення головуючим суддею Хомініч С.В. не підписано, колегія суддів вважає, що таке рішення підлягає скасуванню в обов`язковому порядку відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 317 КАС України. Перевіряючи обґрунтованість позивних вимог [PERSON] , колегія суддів прийшла до таких висновків. Під час розгляду апеляційної скарги встановлено, що 09.09.2021 інспектором роти 1 батальйону 1 Полку ПП у місті Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП Луньовою Ю.Д. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4748888, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн (а.с. 4-5). Так в постанові зазначено, що 09.09.2021 о 13 год 38 хв. позивач, керуючи транспортним засобом марки BMW X1, реєстраційний номер [NUMBER] , по автодорозі по вул. Володимира Великого, біля будинку №43 у м. Кривому Розі, перевищив встановлені обмеження руху більше як на 24 км/год, а саме рухався зі швидкістю 74 км/год. Швидкість вимірювалася приладом TruСam ТС008356. Розгляд справи фіксувався на бодікамеру АЕ 001541. Своїми діями водій порушив п. 12.4 ПДР України порушення швидкісного режиму у населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год). Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1\~ ст. 122 КУпАП. Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до\~ Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють\~ Правила дорожнього руху, затверджені\~ постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306\~ (із змінами та доповненнями). Відповідно до пункту 1.9\~ Правил дорожнього руху\~ особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до\~ ст. 14 Закону України «Про дорожній рух»\~ учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього\~ Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Пунктом 1.3\~ Правил дорожнього руху\~ затверджених\~ Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306\~ зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Пунктом 12.4. ПДР\~ визначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивач не визнає себе винним, зазначає що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно з ч. 2\~ ст. 19 Конституції України\~ органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~ Конституцією\~ та Законами України. Відповідно до положень\~ статті 1 КУпАП\~ основним завданням цього\~ Кодексу\~ є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання\~ Конституції\~ та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Вирішуючи питання щодо правомірності рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ним\~ ПДР\~ України, а саме п. 12.4\~ ПДР\~ України, суд зазначає про таке. Відповідно до вимог\~ ст. 9 КУпАП\~ адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно з\~ ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію»\~ поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно з п. 8 ч. 1\~ ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію»\~ поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. В силу положень\~ статті 222 КУпАП\~ органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення\~ правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома\~ статті 122 КУпАП) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»\~ внесено зміни до\~ ст.258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова про адміністративне правопорушення відповідно до\~ ст. 283 КУпАП. Зважаючи на те, що зазначене рішення Конституційного Суду України прийняте до внесення змін до\~ ст. 258 КУпАП, то дії відповідача щодо складення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є правомірними. Згідно зі\~ статтею 280 КУпАП\~ орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Пунктом 24\~ Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14\~ „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями\~ 283\~ та\~ 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів. Відповідно до\~ ст.72 КАС України\~ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими\~ ст. 251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідно до положень\~ ст. 252 КУпАП\~ - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: partial