Рішення адміністративного суду від 2022-07-13 00:00:00+03

[PERSON] звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправною та скасування вимоги. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено. Додатковим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року заяву представника [PERSON] про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу у сумі 12000,00 грн. Не погодившись з додатковим рішенням суду, Головним управлінням ДПС у Запорізькій області подано апеляційну скаргу, згідно якої відповідач просить скасувати додаткове рішення сулу першої інстанції, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що наведений позивачем розрахунок не є обґрунтованим, позивачем не доведено співмірності заявлених витрат за складністю справи. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що за договором надання правничої допомоги від 01.12.2020, укладеним між клієнтом [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Легес», в особі голови Семенова Максима Вячеславовича, що діє на підставі Статуту, останній зобов`язується надати клієнту, а клієнт прийняти і оплатити правничу допомогу пов`язану із зняттям клієнта з обліку, як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; із визнанням протиправними та скасуванням вимог про сплату боргу (недоїмки), рішень про застосування штрафних санкцій та пені єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, винесених Головним управлінням ДПС у Запорізькій області; скасування інших нарахувань, пов`язаних зі сплатою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, штрафів та пені із цього збору. У позовній заяві заявлено клопотання про стягнення на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу та 22.10.2021 представником позивача подано заяву щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу (вх. №30734), до якої додані докази понесених [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у справі №280/5518/21, а саме: копія рахунку №15/08 від 03.08.2021, копія акту приймання-передачі послуг правової допомоги від 03.08.2021, копія рахунку №19/08 від 09.08.2021, копія акту приймання-передачі послуг правової допомоги від 09.08.2021, копія рахунку №07/08 від 15.09.2021, копія акту приймання-передачі послуг правової допомоги від 15.09.2021, копія рахунку №11/10 від 07.10.2021, копія акту приймання-передачі послуг правової допомоги від 07.10.2021, копії квитанцій від 01.10.2021 та копії квитанцій від 08.10.2021. Надаючи оцінку встановленим обставинам, колегія суддів зазначає. Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Частиною 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України. Відповідно до частини 3 статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення витрат. Частина 4 статті 134 КАС України передбачає, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною 5 статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини 6 статті 134 КАС України, в разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною 7 статті 134 КАС України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, відповідно до частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. З матеріалів справи встановлено, що у позовній заяві заявлено клопотання про стягнення на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу (а.с. 16) та 22.10.2021 подано заяву щодо витрат на правничу допомогу (а.с. 137). На підтвердження надання правничої допомоги до суду надано наступні копії, що підтверджується договором про надання правової допомоги від 01.12.2020 з Додатковою угодою №2 від 18.06.2021: - рахунок №12/06 від 25.06.2021; - акт приймання-передачі послуг правової допомоги від 25.06.2021; - рахунок №15/08 від 03.08.2021; - акт приймання-передачі послуг правової допомоги від 03.08.2021; - рахунок №19/08 від 09.08.2021; - акт приймання-передачі послуг правової допомоги від 09.08.2021; - рахунок №07/09 від 15.09.2021; - акт приймання-передачі послуг правової допомоги від 15.09.2021; - рахунок №11/10 від 07.10.2021; - акт приймання-передачі послуг правової допомоги від 07.10.2021; - квитанція №МР_АВ260191SAJ_21383882 від 01.10.2021 (оплата за рахунком №19/08 від 09.08.2021); - квитанція №МР АВ2601918SAJ 21383790 від 01.10.2021 (оплата за рахунком №15/08 від 03.08.2021); - квитанція №МР АВ260191SAJ 21383848 від 01.10.2021 (оплата за рахунком №07/09 від 15.09.2021); - квитанція №МР АВ5260191SAJ 21454744 від 08.10.2021 (оплата за рахунком №12/06 від 25.06.2021); - квитанція №МР АВ260191SAJ _21454785 від 08.10.2021 (оплата за рахунком №11/10 від 07.10.2021). Враховуючи наведене, заявником надано до суду докази понесення позивачем витрат на правову допомогу на загальну суму 12\~ 000,00 грн., а саме: - підготовка тексту позовної заяви та направлення її до суду - 4 000 грн.; - представництво інтересів Клієнта у судовому засіданні, призначеному на 03.08.2021, у Запорізькому окружному адміністративному суді по справі №280/5518/21 -2000 грн.; - підготовка тексту та направлення до Запорізького окружного адміністративного суду відповіді на відзив ГУ ДПС у Запорізькій області у справі №280/5518/21 - 2000 грн.; - представництво інтересів Клієнта у судовому засіданні, призначеному на 15.09.2021, у Запорізькому окружному адміністративному суді по справі №280/5518/21 - 2000 грн.; - представництво інтересів Клієнта у судовому засіданні, призначеному на 07.10.2021, у Запорізькому окружному адміністративному суді по справі №280/5518/21 2000 грн. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Результат розгляду: denied