Рішення адміністративного суду від 2022-08-26 00:00:00+03

Позивач [PERSON] \~звернувся в\~суд із\~позовом до Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5493226 від 16.06.2022 року, якою його визнано винним за ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., а також просить стягнути з відповідача судові витрати. Із зазначеною позивач постановою не згідний, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки викладені у постанові обставини не підтверджені жодним належним доказом. Вказує, що згідно відеозаписів з камер поліцейських не міститься доказів вчинення позивачем правопорушення, оскільки відображено лише задню частину автомобіля, з якої видно виключно задні габаритні ліхтарі та сигнали гальмування, натомість фари ближнього світла розташовані на передній частині, а тому відтворення події ввімкнення або не ввімкнення ближнього світла фар на електронному доказі не міститься. З огляду на наведене, [PERSON] не погоджується з вказаним порушенням ПДР. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 липня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник УПП в Тернопільській області ДПП подала відзив на позовну заяву. Вказала, що згідно оскаржуваної постанови, позивач 16 червня 2022 року близько 22 год. 48 хв. керував транспортним засобом «Renault Zoe», державний номерний знак [NUMBER] , в темну пору доби без ввімкненого ближнього світла фар, чим порушив вимоги п. 19.1 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 122 КУпАП. Пунктом 19.1 а ПДР України передбачено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних засобах фари ближнього (дальнього) світла. Вказує, що з відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, після зупинки позивача працівникам поліції, останній неодноразово підтверджував факт скоєння ним адміністративного правопорушення, мотивуючи це тим, що в його транспортному засобі справно світяться денні ходові вогні, просить усне попередження за скоєне правопорушення, чим ще раз підтверджує факт правопорушення. Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні позову. Представник позивача адвокат Янчишин В. Й. у судовому засіданні підтримав заявлені у позові вимоги, просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві. Судом встановлено, що 16 червня 2022 року інспектором Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Тихомирським В.В. була винесена постанова серії ЕАО №5493226 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. В оскаржуваній постанові зазначено, що 16 червня 2022 року о 22 год. 46 хв. по вул. Татарська, 8 у м. Тернополі, [PERSON] керував транспортним засобом «Renault Zoe» д.н.з. [NUMBER] без увімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1а ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Крім цього, з пункту 7 постанови вбачається, що до неї додається відео з камери 474342, 473058, всі відео з автомобільного реєстратора 4567. У позові позивач зазначив, що на відео матеріалах не зафіксовано вчинення ним даного правопорушення та правил дорожнього руху він не порушував, а викладені у постанові дані не відповідають дійсним обставинам справи та не підтвердженні будь-якими доказами, вказав, що своєї вини у порушенні Правил дорожнього руху не визнає. Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У силу вимог ст. 283 КУпАП постанова повинна містити:\~найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;\~дату розгляду справи;\~відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;\~опис обставин, установлених під час розгляду справи;\~зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;\~прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:\~дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;\~транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);\~технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);\~розмір штрафу та порядок його сплати;\~правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;\~відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. У силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Судом встановлено, що оскаржувану постанову про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідності за ч. 2 ст. 122 КУпАП не обґрунтовано належними доказами. Як вбачається з матеріалів справи, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 16 червня 2022 року о 22 год. 46 хв. по вул. Татарська, 8 у м. Тернополі, керував транспортним засобом «Renault Zoe» д.н.з. [NUMBER] без увімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив вимоги п. 19.1 а ПДР України. Відповідно до вимог п. 19.1 а ПДР України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла. Положеннями диспозиції ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, у тому числі, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами. Наявні в матеріалах справи докази не дають суду можливості достовірно встановити факт порушення позивачем вимог п. 19.1 а ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУПАП, зокрема те, що [PERSON] керуючи транспортним засобом не ввімкнув ближнє світло фар у темну пору доби, а усі сумніви щодо доведеності вини особи в силу вимог ст. 62 Конституції України тлумачаться на її користь. Представником відповідача до відзиву не долучено жодних доказів, у тому числі фото та відеофіксації, які б спростовували твердження позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення та підтверджували обставини викладені в постанові. Окремо слід зазначити, що в оскаржуваній постанові зазначено, що до неї додаються відеоматеріали, однак з поданих відповідачем відеоматеріалів не вбачається факту порушення [PERSON] Правил дорожнього руху. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано суду беззаперечних, належним та достовірних доказів, які б підтверджували факти викладені у постанові та спростовували доводи позивача. Сама по собі постанова, без наявності інших доказів, які б підтверджували обставини викладені у ній, не підтверджує факт наявності в діях [PERSON] складу правопорушення. Таким чином, суд вважає, що вимоги ст. ст. 280, 283 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП належним чином не виконані, оскільки не з`ясовано всіх обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити провадження у справі. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО №5493226 від 16 червня 2022 року слід скасувати, а провадженні у справі закрити. У силу вимог ч.1 ст.139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Результат розгляду: granted