Рішення адміністративного суду від 2022-10-18 00:00:00+03

11.08.2022 позивач, [PERSON] , звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просив: -визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області щодо невиплати [PERSON] заборгованості по пенсії з 01.04.2019 по 01.04.2022 та інфляційних; -стягнути з Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області на користь [PERSON] заборгованість по пенсії в розмірі 753\~347,92 грн.; -стягнути з Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульованих Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 з 01.04.2019 по 01.04.2022; -допустити винесене судове рішення до негайного виконання. Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративний справі за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії. Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій \~апелянт просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права. Згідно вимог ч. 1 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Враховуючи положення ст. 312 КАС України, а також той факт, що апелянт просить суд розглянути справу за його відсутності, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм\~\~матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду -\~скасувати, виходячи з наступного. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16.03.2022 по справі №120/1471/22-а за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення при перерахунку пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №1087 від 10.08.2021 відсоткового значення розміру пенсії [PERSON] із 85 % до 70 % сум грошового забезпечення. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження з 01.04.2019 максимального розміру пенсії [PERSON] . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.04.2019 перерахунок [PERSON] пенсії виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 85 % сум грошового забезпечення, що зазначені в довідці про розмір грошового забезпечення №1087 від 10.08.2021 без обмеження пенсії максимальним розміром, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. В позовній заяві [PERSON] вказує, що на виконання судового рішення у справі № 120/1471/22-а \~відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача, разом із тим, рішення суду в частині виплати сум недоотриманої пенсії за період з 01.04.2019 по 01.04.2022 в розмірі 753347,92 грн. залишилось невиконаним. Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо невиплати йому нарахованої на виконання рішення суду пенсії в сумі 753347,92 грн., звернувся до суду з цим позовом про примусове стягнення з відповідача відповідної заборгованості. Крім того, зі змісту прохальної частини позовної заяви встановлено, що позивач просив суд визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати інфляційних втрат, оскільки судом не розглянуто вказану позовну вимогу в межах справи №120/1471/22-а, а також просив стягнути з відповідача компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення строків їх виплати. Відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що питання виплати позивачу недоплаченої пенсії в сумі 753347,92 грн. охоплюється рішенням суду у справі №120/1471/22-а та належить до предмета його виконання. Суд першої інстанції зазначив, що позивач, не погоджуючись з повнотою виконання цього рішення, звернувся до суду з новим позовом, фактичною підставою якого є незгода позивача з бездіяльністю пенсійного органу щодо виконання рішення суду від 16.03.2022 по справі №120/1471/22-а в частині виплати сум недоотриманої пенсії за період з 01.04.2019 по 01.04.2022 в розмірі 753347,92 грн. Отже, суд прийшов до висновку, що ініційований позивачем спір стосується вимог про зобов`язання відповідача виконати у бажаний для позивача спосіб чинне рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16.03.2022 по справі №120/1471/22-а. При цьому, також зазначено, що якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача при виконанні судового рішення у справі №120/1471/22-а порушено його права, свободи чи інтереси, то він повинен звертатися до суду в порядку статей 382, 383 КАС України (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), чи ініціювати питання про встановлення способу і порядку виконання судового рішення згідно ст. 378 КАС України, а не пред`являти новий адміністративний позов. З огляду на те, що обраний позивачем спосіб захисту у межах даного позову є способом виконання іншого судового рішення по справі №120/1471/22-а, яке набрало законної сили та яким вирішено питання щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі. Колегія суддів частково не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне. Так, щодо позовної вимоги про визнання протиправної бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо невиплати позивачу заборгованості по пенсії з 01.04.2019 по 01.04.2022 та стягнення такої заборгованості на користь [PERSON] в розмірі 753\~347,92 грн., колегія суддів зазначає наступне. Згідно з ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Частиною 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Згідно з ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Тобто, аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України). Більш того, Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення. Верховний Суд також зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, що, на думку суду, стосується і похідних від цього вимог. Відповідно до ст. 129-1\~Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судові рішення виконуються безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України, зокрема, зазначених вище. Невиконання судового рішення або\~виконання такого рішення не у повному обсязі не може бути самостійним предметом окремого судового провадження. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 20.02.2019 року у справі № 806/2143/15, від 03.04.2019 року у справі № 820/4261/18. Крім того, ч. 1 ст. 373 КАС України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. З аналізу вищезазначених законодавчих норм вбачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого (нового) судового рішення в іншій справі, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом, зокрема на підставі виконавчого листа суду, який ухвалив відповідне рішення. Судом встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16.03.2022 по справі №120/1471/22-а за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення при перерахунку пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №1087 від 10.08.2021 відсоткового значення розміру пенсії [PERSON] із 85 % до 70 % сум грошового забезпечення. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження з 01.04.2019 максимального розміру пенсії [PERSON] . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.04.2019 перерахунок [PERSON] пенсії виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 85 % сум грошового забезпечення, що зазначені в довідці про розмір грошового забезпечення №1087 від 10.08.2021 без обмеження пенсії максимальним розміром, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. Тобто, колегія суддів зазначає, що вказаним рішенням зобов`язано відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії після її перерахунку. Зі змісту позовної заяви встановлено, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16.03.2022 по справі №120/1471/22-а Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснило перерахунок пенсії позивача за період з 01.04.2019 по 01.04.2022, внаслідок чого позивачу донараховано пенсію в сумі 753347,92 грн., разом з тим, виплату вказаної суми пенсії відповідачем проведено не було. Аналізуючи фактичні обставини справи, а також положення чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не позбавлений можливості в межах адміністративної справи № 826/12190/19 звертатися до суду в порядку ст. ст. 382, 383 КАС України з метою забезпечення виконання рішення суду, яке на його думку виконано неналежним чином, а тому правомірним є висновок суду першої інстанції, що питання виплати позивачу недоплаченої пенсії в сумі 753347,92 грн. охоплюється рішенням суду у справі №120/1471/22-а та належить до предмета його виконання. Разом з тим, судом першої інстанції не враховано та не надано оцінку в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення іншим позовним вимогам, які викладені позивачем в прохальній частині адміністративного позову. Тобто, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, оскільки вимога позивача про інфляційні втрати не була вирішена Вінницьким окружним адміністративним судом в межах адміністративної справи №120/1471/22-а під час прийняття відповідного рішення, а вимога про стягнення з відповідача компенсації громадянам втрати частини доходів взагалі заявлена [PERSON] під час звернення з даним позовом до суду. При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України визначено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Однак, суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, не врахував вищевказані положення, не надав оцінку мотивувальній частині позову та заявленим позовним вимогам, \~а тому прийшов до помилкового висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню, а матеріали адміністративного позову направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції з врахуванням висновків суду апеляційної інстанції. Частиною 3 ст. 312 КАС України вказано, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції. Згідно ч.1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.\~\~\~\~\~

Результат розгляду: partial