Рішення адміністративного суду від 2023-02-24 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №637060 від 14.10.2022, якою [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 14 жовтня 2022 року інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Даниленком Михайлом Вікторовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №637060 якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340,00 грн. У вищевказаній постанові зазначено, що він 14.10.2022 о 10 год 15 хв на 1-му км. а/д Тарасівка Левків, керуючи автомобілем з автопричепом CARNEHL, д.н.з. [NUMBER] , перевозив пісок, загальна маса якого становила 38\~960 кг, при цьому, рухався дорогою загального користування місцевого значення, чим порушив п.22.5 б ПДР. Вважає постанову протиправною та необґрунтованою, оскільки: при винесені постанови інспектором Даниленком М.В. не було дотримано процедуру здійснення габаритно - вагового контролю транспортного засобу у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті; транспортний засіб було зупинено поза межами будь-якого пункту габаритно-вагового контролю; інспектор Даниленко не здійснював перевірку ваги транспортного засобу MAN із напівпричепом CARNEHL, а також його вантажу (піску); в оскаржуваній постанові не зазначено повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу, фактичну міжосьову відстань, фактичну кількість коліс на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні параметри транспортних засобів на ділянці дороги; поліцейським не вжито жодних дій щодо надання можливості реалізувати право на отримання позивачем правової допомоги. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 06 грудня 2022 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. 27 грудня 2022 року на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від представника відповідача - Панасюк Г.Л. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить ухвалити судове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] відмовити в повному обсязі. В обґрунтування поданого відзиву зазначає, що факт керування водієм [PERSON] транспортним засобом та порушення ним ПДР підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського Даниленка М.В., товарно - транспортною накладною від 14.10.2022 №15, де зазначені відомості про вантаж, який перевищував норми вантажу для доріг загального користування місцевого значення та видатковою накладною №975. Також вказує, що доводи позивача стосовно ненадання інспектором поліції можливості користуватись правами, передбаченими ст.268 КУпАП є безпідставними, оскільки у ході розгляду справи відповідачем роз`яснено позивачу про наявність прав, однак останнім відповідних клопотань, у тому числі, про надання юридичної допомоги не заявлялось. Вважає, що оскаржувану постанову винесено в межах повноважень відповідача, в порядку та в спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням всіх обставин справи. Ухвалою суду від 21 лютого 2023 року у задоволенні клопотання відповідача про залишення без розгляду позовної заяви [PERSON] відмовлено. Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Перевіривши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзив, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 14 жовтня 2022 року інспектором СРПП ВПД №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Даниленком Михайлом Володимировичем було винесено постанову серії БАД №637060 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Згідно змісту вищевказаної постанови, 14 жовтня 2022 року о 10 годині 15 хвилин на 1-му км. а/д Тарасівка - Левків, [PERSON] керуючи автомобілем з напівпричепом CARNEHL - CHKS-HH, д.н.з. [NUMBER] , перевозив вантаж - пісок (ТТН №15 від 14.11.2022) загальна маса якого становить 38\~960 кг, при цьому, рухався дорогою загального користування місцевого значення, де рух транспортних засобів маса яких перевищує 24\~000 кг, заборонений, чим порушив п.22.5 б ПДР. Згідно наявних в матеріалах справи копій свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , [PERSON] є власником транспортного засобу MAN TGX 18.440, реєстраційний номер [NUMBER] , та спеціалізованого напівпричепу CARNEHL CHKS-НН, реєстраційний номер [NUMBER] . У відповідності до копії товарно - транспортної накладної №15 від 14 жовтня 2022 року (доданої до відзиву на позовну заяву), автомобільний перевізник ФОП [PERSON] , уповноважив водія Бабича В.В. здійснити перевезення вантажу - піску вагою 38\~960 кг. Не погоджуючись зі спірною постановою, позивач звернувся із вказаним позовом до суду. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом. Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно п.8 ч.1\~ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Пунктом 11 ч.1\~ст.23\~Закону України\~«Про Національну\~поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням\~Правил дорожнього руху\~його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі. Відповідно до ч.5\~ст.14\~Закону України\~«Про дорожній\~рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Згідно\~п.1.3. Правил дорожнього руху\~України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9). Відповідно до ч.2 ст.29\~Закону України\~«Про дорожній\~рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 22.5\~(б)\~Правил дорожнього руху України визначено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси: 1) Вантажні автомобілі: двовісний автомобіль - 18 тонн для доріг державного значення /14 тонн для доріг місцевого значення; трьохвісний автомобіль - 25 (26)* тонн /21 тонну; чотирьохвісний автомобіль - 32/24 тонн; чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами - 38/24 тонн; \~ \~ \~ \~2) Комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом - 36/24 тонн; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом - 40/24 тонн; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом - 40/24 тонн; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 42/24 тонн; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 44/24 тонн; 3) Автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом - 40/24 тонн. У відповідності до ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України габаритно - ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю. Відповідно до п.3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 27\~червня 2007\~року №879 (далі - Порядок №879) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Відповідно до пунктів 16, 18 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль. За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати. Згідно п.20 Порядку №879, за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних. Відповідно до п.6 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів. Згідно пп.6 п.2 Порядку №879 місце здійснення габаритно-вагового контролю - це спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю. З наведених вище норм вбачається, що процедура проходження габаритно-вагового контролю, а також визначення належності транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних має здійснюватись у відповідності до Порядку № 879 у стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю. Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, габаритно-ваговий контроль щодо транспортного засобу MAN TGX 18.440, реєстраційний номер [NUMBER] , та спеціалізованого напівпричепу CARNEHL CHKS-НН, реєстраційний номер [NUMBER] , - не здійснювався і таких доказів відповідачем суду не надано. Суд зазначає, що долучені відповідачем до поданого відзиву на позовну заяву копії видаткової накладної № 975 та товарно - транспортної накладної №15 від 14.10.2022 самі по собі не можуть свідчити про порушення водієм п.22.5 (б) ПДР України, оскільки не визначено належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних у відповідності до Порядку № 879, не вчинено дій, спрямованих на встановлення фактичного навантаження, не визначено вид транспортного засобу у відповідності до п.\~22.5\~(б)\~Правил дорожнього руху України. Крім того, у відповідності до пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну вагу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.07.2019 року у справі №802/518/17-а. Відтак, товарно-транспортна накладна не може бути єдиним та беззаперечним доказом підтвердження реальної маси відповідного транспортного засобу станом на час його зупинки. Таким чином, оскільки при винесенні оскаржуваної постанови не дотримано законодавчо визначеної процедури зважування транспортного засобу та вантажу, висновки відповідача про те, що позивачем перевищено нормативно допустиму масу транспортного засобу разом з вантажем та порушено п.22.5 (б) ПДР України, є необґрунтованими. Щодо посилання відповідача на відеозапис з нагрудної камери поліцейського як доказ вчиненого правопорушення. За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, повинна містити, зокрема, відомості про: транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався). Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, та від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Суд зазначає, що долучений відповідачем до поданого відзиву на позовну заяву диск із відеозаписом не може вважатися належним доказом вчинення правопорушення позивачем у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова серії БАД №637060 від 14.10.2022, якою [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності, не містить посилань на такий технічний засіб (із зазначенням його серії та номеру), за допомогою якого здійснено даний відеозапис, що нівелює доказове значення наданого відповідачем відеозапису. Інших доказів вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, внаслідок чого його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, матеріали справи не містять. Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи відсутність належних доказів правомірності постанови серії БАД №637060 від 14.10.2022, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ст.139 КАС України, з Головного управління Національної поліції в Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 496,20 грн.

Результат розгляду: granted