Рішення адміністративного суду від 2022-06-28 00:00:00+03

Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що постановою інспектора 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП Коса Н.Р., серії БАВ № 287156 від 07.05.2022 його було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 грн, за ч. 2 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що [PERSON] 07 травня 2022 року о 00 год. 03 хв. по вулиці Садовій 13 у селі Добряни Стрийського району Львівської області керуючи транспортним засобом Volksvagen Golf, державний номер [NUMBER] не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при перестроюванні, чим порушив п. 9.2 «б» ПДР України. Звернув увагу, що Правил дорожнього руху, вказаних у постанові він не порушував, автомобілем не керував, а поліцейський формально, без належних доказів та з`ясування обставин справи прийняв рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності. Зазначив, що дані які містяться в постанові про адміністративне правопорушення, серії БАВ № 287156 від 07.05.2022 не дають можливості встановити наявність порушення ним вимог Правил дорожнього руху та відповідно наявність адміністративного правопорушення. Будь-які належні та допустимі докази фіксації порушення ним правил дорожнього руху відсутні. [PERSON] просить скасувати постанову інспектора 2\~взводу 1\~роти 1\~батальйону Управління\~патрульної поліції\~уЛьвівській області ДПП Коса Назарія Романовича, серії БАВ № 287156 від 07.05.2022, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. Представник відповідача 15.06.2022 подав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з матеріалів справи\~про адміністративне\~правопорушення встановлено,\~що 07.05.2022\~в ході\~виконання службових\~обов`язків інспектор\~управління,\~виявив транспортний\~засіб Volksvagen\~Golf,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~ [PERSON] ,\~що рухався\~о 00\~год.\~03\~хв.\~по вул.\~Садовій,\~13\~у селі\~Добряни Стрийського\~району Львівської\~області та\~не подав\~сигнал світловим\~покажчиком повороту\~відповідного напрямку\~при перестроюванні,\~чимпорушив пункт 9.2.б Правил\~дорожнього руху,\~за що\~передбачено відповідальність\~за ч.\~2\~ст.\~122\~КУпАП.\~Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~283\~та п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~284\~КУпАП інспектор\~поліції виніс\~постанову по\~справі про\~накладення адміністративного\~стягнення за\~ч.\~2\~ст.\~122КУпАП у виді штрафу. Інспектор чітко спостерігав факт допущення позивачем порушення вимог ПДР, а тому, як посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено шляхом винесення постанови. Було дотримано процедуру підготовки та розгляду справи по факту вчиненого правопорушення. Інспектором було з`ясовано всі необхідні обставини та вирішено питання для початку розгляду справи. Розгляд справи відбувався в присутності особи, що відповідає пункту 8 Інструкції № 1395 від 07.11.2015, з дотримання вимог пункту 9. Таким чином, в діях позивача є склад адміністративного правопорушення. Постанова серії БАВ № 287156 від 07.05.2022 у справі про адміністративне правопорушення обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. У зв`язку з вищенаведеним, представник відповідача просить позовну заяву залишити без задоволення, а постанову без змін. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю, покликаючись на викладені у позові обставини. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 03.06.2022 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №287156 від 07.05.2022, [PERSON] \~07\~травня 2022\~року о\~00\~год.\~03\~хв.\~по вулиці\~Садовій 13\~у селі\~Добряни Стрийського\~району Львівської\~області керуючи\~транспортним засобом\~Volksvagen\~Golf,\~державний номер\~ [NUMBER] \~не подав\~сигнал світловим\~покажчиком повороту\~відповідного напрямку\~при перестроюванні,\~чим порушив\~п.\~9.2\~«б» ПДР\~Українита скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн (а.с.6-7). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини носять публічно-правовий характер та виникли між сторонами у зв`язку з незгодою позивача з рішенням суб`єкта владних повноважень про порушення позивачем Правил дорожнього руху та накладення, у зв`язку з цим, на нього адміністративного стягнення у виді штрафу. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства та Правил дорожнього руху. Так, частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини 2 ст. 122 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди. Згідно з вимогами пункту 9.2. б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом. Так, відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Згідно з\~ст. 280 КУпАП\~орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Згідно з частиною 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до частини 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд враховує роз`яснення, викладені у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно з якими зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, з аналізу оскаржуваної постанови вбачається, що така не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній не зазначено докази, на яких ґрунтуються висновки про вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 122 КУпАП. Складена стосовно [PERSON] постанова про накладення адміністративного стягнення, сама по собі, не є достатнім доказом його вини у вчинені цього правопорушення. Інших належних та допустимих доказів, які б узгоджувалися з цією постановою, та підтверджували викладені у постанові обставини, суду не надано, хоча, відповідно до вимог частини 2 ст. 77 КАС України, тягар доказування правомірності вказаної постанови покладено саме на відповідача. Суд звертає увагу, що твердження представника відповідача про те, що інспектор чітко спостерігав факт допущення позивачем порушення вимог ПДР, а тому виніс постанову, не може братись до уваги, оскільки такі нічим не підтвердженні, жодних доказів представником відповідача не надано. Аналізуючи оскаржувану постанову суд зазначає, представником відповідача до неї не додано жодних доказів (пояснень свідків, фото та відеоматеріалів тощо), що свідчили б про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності. За відсутності належних, допустимих та, у своїй сукупності, достатніх доказів вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, обставини, викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення, породжують обґрунтовані сумніви у їх достовірності та набувають форми припущень, на яких не може ґрунтуватися процесуальне рішення (постанова). Таким чином, уповноваженою особою (поліцейським) факт вчинення правопорушення, у якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним належним та допустимим доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень\~Правил дорожнього руху. Отже, на переконання суду, уповноваженою особою у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітника поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини позивача (показання свідків, фото чи відеофіксація тощо). У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що [PERSON] неправомірно визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 122 КУпАП, тому позов слід задовольнити повністю. Розподіл між сторонами судових витрат. Беручи до уваги вимоги частини 1\~статті 139 КАС України, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього\~Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати (сплачена сума судового збору) підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь позивача. На підставі статті 19 Конституції України, статей 122, 246, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення та

Результат розгляду: granted