Рішення адміністративного суду від 2022-10-19 00:00:00+03

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~17 січня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~- винести рішення, яким скасувати наказ Південного міжрегіонального Головного Управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні №689-к від 15.07.2021 про звільнення [PERSON] головного спеціаліста відділу прикордонного інспекційного контролю «Кропивницький» Управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні; - винести рішення яким поновити позивача на посаді головного спеціаліста відділу прикордонного інспекційного контролю «Кропивницький» Управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні; - винести рішення яким зобов`язати Південне міжрегіональне Головне Управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні виплатити позивачеві грошові кошти за час вимушеного прогулу на час відновлення на посаді. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що між ним та відповідачем було укладено контракт від 01.01.2021 №05-19/15 про проходження державної служби на період дії карантину та до дня призначення суб`єктом призначення або керівником державної служби переможця за результатами конкурсного відбору відповідно до законодавства. Позивач також зазначає, що наказом відповідача №689-к від 15.07.2021 його було звільнено з посади головного спеціаліста відділу прикордонного інспекційного контролю «Кропивницький» Управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні. Але при цьому, всупереч умовам контракту його не було попереджено про припинення контракту не пізніше ніж за 5 днів. Крім того вказує, що його було звільнено в період перебування на лікарняному, що суперечить положенням ст. 40 КЗпП України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 травня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову. Позивач зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що посада на якій він працював зайнята іншою особою переможцем конкурсу, позивач наголошує, що посада, на якій він працював є іншою ніж та, на яку призначено переможця конкурсу. Також, позивач наголошує, що відповідач ввів суд в оману, внаслідок чого судом було прийнято незаконне та необґрунтоване рішення. Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів скарги, позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга \~підлягає частковому \~задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач проходив службу на посаді головного спеціаліста відділу прикордонного інспекційного контролю «Кропивницький» Управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту \~споживачів на державному кордоні. Наказом Південного міжрегіонального Головного Управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні №689-к від 15.07.2021 року позивача було звільнено зі служби. Вважаючи вказаний наказ протиправним позивач звернувся до суду з адміністративним позовом за захистом порушених прав. Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що при звільненні позивача зі служби відповідачем не було допущено порушень вимог чинного законодавства. Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. Так, відповідно до ч. 1 ст. 31-1 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII з особою, яка призначається на посаду державної служби, може бути укладено контракт про проходження державної служби відповідно до пункту 3 частини другої статті 34 цього Закону в порядку, що затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" було зупинено дію Закону України "Про державну службу" в частині проведення конкурсів на посади державної служби та призначення на посади державної служби за результатами конкурсу. Відповідно до абзацу п`ятого пункту 8 розділу II "Прикінцеві положення" Закону України від 13 квітня 2020 р. № 553-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 22 квітня 2020 р. № 290 «Деякі питання призначення на посади державної служби на період дії карантину, установленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», якою було затверджено окремий порядок призначення на посади державної служби на період дії карантину (далі Порядок №290) та типовий контракт про проходження державної служби на період дії карантину.

Результат розгляду: partial