Рішення адміністративного суду від 2022-11-22 00:00:00+02

В січні 2022 року приватне підприємство "Канон" (далі ПП "Канон") звернулося до суду із позовом до Державної податкової служби України (далі ДПС України, відповідач 1) та Головного управління ДПС у Житомирській області (далі ГУ ДПС України \~у Житомирській області, відповідач 2), в якому просило: -визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Житомирській області №3389948/32191991 від 18.11.2021 про відмову в реєстрації розрахунку коригування №41 від 17.11.2020; -зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складений ПП "КАНОН" розрахунок коригування №41 від 17.11.2020 датою його фактичного надходження. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 позов задоволено: -визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДПС у Житомирській області №3389948/32191991 від 18.11.2021 про відмову в реєстрації розрахунку коригування №41 від 17.11.2020; -зобов`язано ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складений ПП "КАНОН" розрахунок коригування №41 від 17.11.2020 датою його подання на реєстрацію. Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору. 25.10.2022 від позивача через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказав, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, в зв`язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що ПП "Канон" зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 03.12.2012. Основним видом економічної діяльності підприємства є торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами. 01.09.2020 між ПП "КАНОН" та ТОВ"Грейн Пауер" укладено договір поставки пшениці та додаткову угоду №1 до договору. 01.10.2020 позивачем за умовами вказаного договору отримано попередню оплату в сумі 1 211 808,80 грн відповідно до платіжного доручення №910017935 та виписано податкову накладну №4 від 01.10.2020 р., яка прийнята контролюючим органом, що підтверджується квитанцією №1. Відповідно до видаткової накладної №363 від 07.10.2020 товар, а саме-пшеницю 4 класу урожаю 2020 року, на загальну суму 1 515 896,51 грн доставлено в пункт призначення та передано покупцю. На різницю між отриманою попередньою оплатою та вартістю відвантаженого товару в сумі 253 406,42 грн було виписано податкову накладну №116 від 07.10.2020 р., яка прийнята контролюючим органом, що підтверджується квитанцією №1. При цьому, згідно тверджень ПП "КАНОН", останнім помилково за цією ж операцією виписано податкову накладну №14 від 07.10.2020 року на різницю між отриманою попередньою оплатою та вартістю відвантаженого товару в сумі 253 406,42 грн., яка також прийнята контролюючим органом. Для виправлення помилки ПП "КАНОН" складено та подано на реєстрацію розрахунок коригування №41 від 17.11.2020, однак 02.12.2020 отримано квитанцію, згідно якої реєстрація зупинена оскільки сума компенсації вартості товару/послуги 1001, зазначеного у розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, перевищує величину залишку такого товару (різниця обсягу придбання постачальника та обсягу постачання отримувача такого товару/послуги), що відповідає п.5 Критеріїв ризиковості здійснення операції та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. 16.11.2021 позивачем направлено до контролюючого органу повідомлення про надання пояснень та копії документів щодо розрахунку коригування, проте комісією ГУ ДПС у Житомирській області \~прийнято рішення \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~№ 3389948/32191991 від 18.11.2021 про відмову в реєстрації розрахунку коригування №41 від 17.11.2020 року. В якості підстави для відмови в реєстрації податкової накладної у вказаному рішенні зазначено: ненадання платником податку копій документів (первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі, рахунки-фактури/інвойси, акти приймання- передачі товарів (робіт/послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. У додатковій інформації вказано, що платником податку не надано повного пакету документів, а саме відсутні документи на підтвердження операції - платіжні доручення та видаткові накладні. Рішення №3389948/32191991 оскаржувалося підприємством в адміністративному порядку, однак скарга залишена без задоволення. Не погоджуючись із \~рішенням комісії ГУ ДПС у Житомирській області про відмову в реєстрації розрахунку коригування, позивач звернувся з даним позовом до суду. Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення. Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовано Податковим Кодексом України (ПК України). Пунктом 187.1 статті 187 ПК України унормовано, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів-дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг-дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. У пункті 201.1 статті 201 ПК України закріплено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Згідно з пунктом 201.7 статті 201 цього ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Положенням пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Пунктом 192.1 статті 192 ПК України встановлено: якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних. Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг. Пунктом 10 Постанови КМУ від 11.12.2019 №1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (Постанова №1165), визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. Пунктом 11 Постанови №1165 врегульовано, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації. Відповідно до пунктів \~4-7, 9 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом МФУ 12.12.2019 № 520 (далі - Порядок №520) \~у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)). Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку. З матеріалів справи з`ясовано, що згідно квитанції від 02.12.2020, контролюючим органом сформовано висновки про відповідність податкової накладної \~критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п.5 "Критерії ризиковості платника податків". Запропоновано платнику податків надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. В той же час, на підтвердження тієї обставини, що податкова накладна №14 від 07.10.2020 року дійсно була виписана позивачем повторно на різницю між отриманою попередньою оплатою та вартістю відвантаженого товару в сумі 253 406,42 грн., тобто платником податку допущено помилку, останнім надано податковому органу письмові \~пояснення, згідно яких в рамках договору №239 та додаткової угоди №1 ПП "Канон" отримано попередню оплату в сумі 1 211 808,80 грн. та виписано податкову накладну №4 від 01.10.2020 р., яка прийнята контролюючим органом, що підтверджується квитанцією №1. Відповідно до видаткової накладної №363 від 07.10.2020 товар, а саме- пшеницю 4 класу урожаю 2020 року, на загальну суму 1 515 896,51 грн. доставлено в пункт призначення та передано покупцю. На різницю між отриманою попередньою оплатою та вартістю відвантаженого товару в сумі 253 406,42 грн. було виписано податкову накладну №116 від 07.10.2020 р., яка прийнята контролюючим органом, що підтверджується квитанцією №1. В той же час, ПП "КАНОН" допущено помилку та повторно виписано податкову накладну №14 від 07.10.2020 року на різницю між отриманою попередньою оплатою та вартістю відвантаженого товару в сумі 253 406,42 грн. Для виправлення помилки ПП "КАНОН" складено та подано на реєстрацію розрахунок коригування №41 від 17.11.2020 року. До пояснень додано копію оборотно-сальдової відомості по рахунку 361 за жовтень 2020 року, з якої вбачається як відбувався рух коштів з контрагентом ТОВ"Грейн Пауер". На переконання позивача, вищенаведене підтверджує, що податкова накладна №14 від 07.10.2020 року дійсно \~виписана останнім повторно на різницю між отриманою попередньою оплатою та вартістю відвантаженого товару в сумі 253 406,42 грн., тобто платником податку допущено помилку. Разом з цим, відповідачем не зазначено мотивів неврахування поданих позивачем документів та пояснень \~на підтвердження наявності підстав для реєстрації такого розрахунку коригування. В ході апеляційного розгляду справи, колегією суддів не встановлено, а відповідачами не надано жодних обґрунтувань наявності дефектів форми чи змісту документів, поданих товариством для підтвердження наявності підстав для реєстрації розрахунку коригування. Колегія суддів наголошує на тому, що згідно наведених вище норм контролюючий орган зобов`язаний дотримуватись вимог щодо чіткості своїх зауважень. Так, принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Серед критеріїв /принципів/, які повинні застосовуватись суб`єктом владних повноважень при прийнятті ним рішень та вчиненні дій та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень, дій, є, зокрема, критерій законності, відповідно до якого суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення суб`єкта владних повноважень має прийматися обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Однак, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що Комісією не сформовано конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної. Варто також зазначити, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" (заява № 29979/04) підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Також Європейський суд з прав людини у справі "Лелас проти Хорватії" зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", "Ґаші проти Хорватії", "Трґо проти Хорватії"). Окрім того, у постановах від 12 листопада 2019 року у справі №816/2183/18, від 21 травня 2019 року у справі №0940/1240/18, від 18 лютого 2020 року у справі №360/1776/19, від 27 квітня 2020 року у справі №360/1050/19, від 18 червня 2020 року у справі №824/245/19-а та ряду інших суд касаційної інстанції наголошував на тому, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу. Таким чином, за наведених обставин, колегія суддів погоджується \~з висновком суду першої інстанції, що рішення комісії ГУ ДПС у Житомирській області №3389948/32191991 від 18.11.2021 про відмову в реєстрації розрахунку коригування №41 від 17.11.2020 року, є протиправним та підлягає скасуванню. Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення. Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Результат розгляду: denied