Рішення адміністративного суду від 2022-08-02 00:00:00+03

Фермерське господарство «ХАРВЕСТ АГРОТЕХ» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Томаківського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Вільховської Світлани Юріївни від 18.04.2022 про стягнення з Фермерського господарства «ХАРВЕСТ АГРОТЕХ» виконавчого збору у розмірі 26000 грн. В обґрунтування позову зазначалось про протиправне винесення спірної постанови, оскільки: - за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню (ухвала про забезпечення позову) виконавчий \~збір не стягується; - постанова про стягнення виконавчого збору виноситься одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. На думку позивача, \~державним виконавцем грубо порушені приписи абз. 1 ч. 4, абз 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», внаслідок чого спірна постанова підлягає скасуванню. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 червня 2022 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволенні позову відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм \~матеріального та процесуального права, просить оскаржене рішення скасувати, ухвалити нове рішення, задовольнивши позов. Скаржник вказує на неправильне розуміння судом першої інстанції обґрунтування, яке наводилось ним у позовній заяві. Позивач не посилався як на підставу для скасування спірної постанови про стягнення виконавчого збору на обставину скасування судом ухвали про забезпечення позову; він тільки повідомив про неї для повного встановлення обставину у справі. Доводи позивача про порушення державним виконавцем \~приписів абз. 1 ч. 4, абз 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» при прийнятті спірної постанови судом першої інстанції проігноровані; правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, не застосовані. Судом в оскарженому рішенні констатовано, що «відповідачем було доведено належними та допустимими доказами щодо правомірності прийняття оскаржуваної позивачем постанови», однак відповідач жодних пояснень в обґрунтування правомірності винесеної постанови не надавав, що, відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, може бути кваліфіковано судом як визнання позову. У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване, вказуючи на наявність законних підстав для прийняття спірної постанови. Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України. Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом першої інстанції встановлені наступні обставини: В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справі №182/6505/21 за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до Фермерського господарства «Харвест Агротех» про розірвання договору оренди землі. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.03.2022 задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та заборонено Фермерському господарству «Харвест Агротех» вчиняти дії, які спрямовані на використання земельної ділянки, площею 6,9234 га, що знаходиться на території Новоіванівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області (кадастровий номер 1222984300:02:003:0259), яка належить [PERSON] , та виконання робіт з обробки ґрунту (оранка, культивування, внесення мінеральних добрив, засівання площ сільськогосподарськими культурами та збирання врожаю). Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Представник [PERSON] \~звернувся до Томаківського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню вказаної вище ухвали суду про забезпечення позову. 14 квітня 2022 р. \~державним виконавцем Томаківського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було прийнято постанову №68815530 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаної вище ухвали №182/6505/21 від 15.03.2022 року Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області про забезпечення позову.18 квітня 2022 р. в межах виконавчого провадження №68815530 державний виконавець прийняв постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 26000,00 гривень. 18 квітня 2022 р. ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі №182/6505/21 за заявою представника відповідача [PERSON] було задоволено та скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2022 р. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність спірної постанови про стягнення виконавчого збору, оскільки «відповідачем було доведено належними та допустимими доказами щодо правомірності прийняття оскаржуваної позивачем постанови». Скаржник наполягає на тому, що такий висновок суду є недостовірним, оскільки відповідач не доводив правомірність спірної постанови і докази на підтвердження цього суду не надавав. Колегія суддів перевірила наведений довід скаржника і встановила, що після відкриття судом першої інстанції провадження у справі ухвалою від 01 червня 2022 р., її копія разом із копією позову, копією уточненого позову та додатками до них були направлені судом на електронну адресу відповідача (а.с.45-48). Ухвалою про відкриття провадження у справі судом було запропоновано відповідачу в строк до 06.06.2022 подати відзив на позовну заяву (а.с.44 звор.бік). В матеріалах справи відсутні відзив відповідача на позовну заяву, як і будь-які інші документи, які могли би бути досліджені судом першої інстанції в якості доказів, наданих відповідачем. 08 червня 2022 р. судом першої інстанції постановлено оскаржене рішення суду, в мотивувальні частині якого у розділі «ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА» лише відтворено зміст положень ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України без констатації обставини надходження чи ненадходження відзиву на позовну заяву. Відтак, висновок суду першої інстанції про те, що правомірність спірної постанови доведена \~відповідачем належними та допустимими доказами не відповідає дійсності, у зв`язку із чим доводи скаржника в цій частині знайшли своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги. Скаржник також стверджує, що суд першої інстанції проігнорував його доводи про те, що спірна постанова прийнята з порушенням \~абз. 1 ч. 4, абз 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», що є безумовною підставою для її скасування. Колегія суддів зазначає, що спірні правовідносин, що виникли між сторонами, регулюються Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ). Статтею 27 цього Закону визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (ч.1). За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (ч.3). Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). За приписами абз. 2 частини 5 статті 26 Закону № 1404-УІІІ у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому\~ статтею 27\~ цього Закону. Як свідчать матеріали виконавчого провадження ВП 68815530, відкриття виконавчого провадження про примусове виконання ухвали № 182/6505/21 здійснено державним \~виконавцем \~Вільховською С.Ю. постановою від 14 квітня 2022 р., в якій не зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору. Натомість, постанова про стягнення виконавчого збору в межах зазначеного виконавчого провадження прийнята лише 18 квітня 2022 р. Таким чином, державним виконавцем не дотримано приписи частини 5 статті 26 та частини 4 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», і наведені доводи скаржника є обґрунтованими. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач, у свою чергу, у відзиві на апеляційну скаргу жодних аргументів на спростування доводів скаржника не висловив. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Щодо порушення державним виконавцем абз.1 частини 5 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Цією нормою визначено, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Виконавче провадження ВП 68815530 відкрито з примусового виконання ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.03.2022 у справі № 182/6505/21 про забезпечення позову (а.с.9). В резолютивній частині цієї ухвали судом зазначено про те, що вона підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Частиною першою статті 157 Цивільного процесуального Кодексу України передбачено, що ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не надано жодних аргументів на спростування доводів позивача/скаржника щодо порушення державним виконавцем вимог абз.1 частини 5 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» при прийнятті спірної постанови. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд першої інстанції в мотивувальній частині оскарженого рішення у розділі «ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН» відтворив зміст статей 1, 3, 4, 26, 27, 40, 42 Закону України «Про виконавче провадження», положення Інструкції з організації примусового виконання рішень (затверджена наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012), однак в розділі «ОЦІНКА СУДУ» не навів аргументів щодо прийняття або відхилення доводів позивача, якими останній обґрунтував позовні вимоги. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та суперечать нормам матеріального права положенням Закону України «Про виконавче провадження». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Також, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, які полягають у наступному: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Ухвалою від 01 червня 2022 р. суд першої інстанції,

Результат розгляду: granted