Рішення адміністративного суду від 2022-07-18 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ) про визнання протиправними дій з відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням рішень Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2021 р. в справі № 160/952/21 та в справі № 160/9169/21 на підставі довідки [INFO] (далі - [INFO]) № ФД-97131 від 06.01.2021 р. про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019 р. з 01.04.2019 р. в розмірі 80% від грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру пенсії; зобов`язання на підставі довідки ФД-97131 від 06.01.2021 р. [INFO] про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 р. провести з 01.04.2019 р. перерахунок пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії відповідно до статей 43 та 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» у розмірі 80% грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2022 р. позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку та виплати з 01.04.2019 р. пенсії згідно із новою довідкою [INFO] від 12.10.2021 року № ФД69849, виданою на ім`я [PERSON] ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити [PERSON] з 01.04.2019 р. пенсію згідно із новою довідкою [INFO] від 12.10.2021 року № ФД69849 в розмірі 80% грошового забезпечення з урахуванням усіх складових та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) й премії, що містяться у довідці, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, увалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. На думку апелянта, судом першої інстанції допущені помилки в судовому рішенні, зокрема, у зазначенні реквізитів довідки про розмір грошового забезпечення. Судом першої інстанції неправильно викладено позовні вимоги, не надано оцінки прийнятому рішенню, викладеному у листі 12.10.2021 р. № 36075-28545/Б-01/08-0400/2, в якому зазначено про проведення перерахунку пенсії із застосування обмеження максимального розміру пенсії. Вважає, що відповідачем проінформовано позивача на відсутність наміру на проведення перерахунку пенсії з розрахунку 80% грошового забезпечення та на застосування обмеження розміру пенсії. Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ). На момент призначення пенсії її основний розмір визначався із 80% грошового забезпечення позивача. 01.03.2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704 (далі - постанова № 704), якою збільшено грошове забезпечення військовослужбовців, у зв`язку із чим, а також на підставі постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснило перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2018 року [INFO] складено оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача від 12.10.2021 року № ФД69849 та направлено її до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області. Отримавши означену оновлену довідку, відповідач перерахунок пенсії позивача не здійснив, що і стало підставою для звернення до суду із цим позовом. Врахувавши, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ, а у зв`язку із скасуванням окремих положень постанови № 103 [INFO] складено оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача від 12.10.2021 року № ФД69849, яка позивачем подана до органу Пенсійного фонду із відповідною заявою, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача, який попри отримання оновленої довідки, в якій до складу грошового забезпечення включено додаткові види грошового забезпечення, з урахуванням яких позивач має право на перерахунок пенсії, та враховуючи те, що попередній перерахунок пенсії був проведений на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, яка не містила усіх складових, не здійснив перерахунок його пенсії. Відповідно суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачеві з 01.04.2019 р. пенсію згідно із новою довідкою Дніпропетровського [INFO] від 12.10.2021 року № ФД69849 з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, що містяться у такій довідці, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії. Суд першої інстанції вказав про обов`язок відповідача здійснити перерахунок пенсії саме з 01.04.2019 року, тобто місяця, що йде за місяцем, у якому виникли підстави для його (перерахунку) проведення. Також враховуючи, що при перерахунку пенсії відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним, а на час призначення пенсії позивача її основний розмір визначався із 80% грошового забезпечення, а також зважаючи на доводи відповідача щодо відсутності у позивача права на перерахунок пенсії, виходячи із такого показника, тобто фактично права позивача у цій частині позовних вимог вже порушені, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних та наявності підстав для задоволення позову у повному обсязі. Разом з тим, суд першої інстанції вважав, що вимоги про зобов`язання виплачувати пенсію без обмеження максимальним розміром є передчасними, оскільки фактично звернуті на майбутнє, тому відмовив у задоволенні позовних вимог в цій частині. Також суд першої інстанції, врахувавши, що в клопотанні про встановлення судового контролю за виконанням рішення позивачем не наведено, а судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дасть очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення, дійшов висновку про відсутність на цей час підстав для встановлення судового контролю у справі. Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає приведений висновок в частині відмови у задоволенні позову щодо протиправності обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача необґрунтованим, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, те деяких інших осіб» з 1984 року по лінії Міністерства оборони України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. На момент призначення пенсії її основний розмір визначався із 80% грошового забезпечення позивача. [INFO] видано [PERSON] довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ФД-97131 від 06.01.2021 р., яку позивачем подано до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2021 р. в справі № 160/952/21, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні з 01.04.2019 року перерахунку пенсії [PERSON] , виходячи з розміру грошового забезпечення, зазначеного у довідці [INFO] про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від №ФД 97131 від 06.01.2021 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 1 квітня 2019 року перерахунок пенсії [PERSON] згідно з оновленою довідкою [INFO] про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 06.01.2021 року №ФД 97131, виданої на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 року у справі №160/11541/20, з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, додаткових видів грошового забезпечення та премії, без обмеження максимального розміру пенсії та здійснити виплату, з урахуванням раніше виплачених сум. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 р. в справі № 160/9169/21, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які полягають у не перерахунку та не виплаті пенсії [PERSON] з 01.04.2019 року в розмірі, який обчислено з грошового забезпечення, визначеного [INFO] в довідці від 06.01.2021 року №ФД 97131; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 01.04.2019 перерахунок основного розміру пенсії [PERSON] у розмірі 80% грошового забезпечення на підставі довідки від 06.01.2021 року №ФД 97131, наданої [INFO], про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.04.2019, з урахуванням раніше виплачених сум. На виконання судового рішення в справі № 160/952/21 відповідачем проведено перерахунок пенсії. Відповідно до перерахунку пенсії від 19.05.2021 р. розмір пенсії позивача обчислено із розрахунку 70% грошового забезпечення в сумі 22 102,88 грн., що обумовило звернення позивача до суду в межах справи № 160/9169/21. На виконання рішення в справі № 160/9169/21 відповідачем повідомлено позивача листом від 12.10.2021 р. 36075-28545/Б-01/8-0400/21, що оскільки цим судом рішенням відповідача не зобов`язано здійснити перерахунок пенсії без обмеження пенсії максимальним розміром, перерахунок буде проведений з урахуванням вимог статті 43 Закону № 2262-ХІІ, що призведе до зменшення розміру пенсії, а саме до 18 540,00 грн. Крім того, за зверненням позивача відповідачем листом від 16.11.2021 р. № 40113-32143/Б-01/8-0400/21 повідомлено позивача, що оскільки виконання рішення від 22.07.2021 р. в справі 160/9169/21 призводить до зменшення розміру пенсії, то відповідачем не проведено його виконання. Спірним під час апеляційного перегляду є питання наявності підстав для застосування органом Пенсійного обмеження пенсії позивача максимальним розміром. Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного. Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ (далі - Закону № 2262-ХІІ). Стаття 13 Закону №2262-ХІІ у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугою строків служби збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2, категорій 2 та 3 - 80 процентів. В подальшому редакція статті 13 Закону № 2262-ХІІ змінювалась, зокрема, щодо максимального розміру пенсії - 90 процентів. 08.07.2011 р. прийнято Закон № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності 1 жовтня 2011 року, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри "90" замінено цифрами "80". 27 березня 2014 року прийнято Закон №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 1 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року. Статтею 63 Закону №2262-ХІІ, у редакції, чинній з 1 січня 2017 року, визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій. Згідно з цією статтею перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, яким присвоєні чергові військові (спеціальні) звання під час перебування їх у запасі або у відставці, раніше призначені їм пенсії з урахуванням нових присвоєних військових (спеціальних) звань не перераховуються. Відтак, стаття 63 Закону №2262-ХІІ визначає як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом. Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ умови, порядок та розміри вказаного перерахунку визначені постановою №103, якою постановлено здійснити перерахунок призначених до 1 березня 2018 року на підставі вказаного Закону пенсій з 1 січня 2018 року. Стаття 13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку. Зміни до статті 63 Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися. Постанова №103 не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку. Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала. Приведене нормативне регулювання свідчить на користь висновку суду першої інстанції про протиправність зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії позивача з 80% до 70% при перерахунку на підставі оновленої довідки про грошове забезпечення. При цьому висновки суду першої інстанції стосовно протиправності зменшення відсоткового розміру грошового забезпечення при перерахунку пенсії відповідають правовій позиції, викладеній Верховним Судом у рішенні від 04 лютого 2019 року в зразковій справі №240/5401/18, відповідно до якої Верховний Суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі постанови КМУ №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Разом з тим, суд визнає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про передчасність позовних вимог щодо обмеження максимального розміру пенсії. Як зазначено судом вище, на виконання судового рішення у справі № 160/9169/21, вирішуючи питання про перерахунок пенсії позивача ні підставі довідки про складові грошового забезпечення від 06.01.2021 р. № ФД 97131 із розрахунку 80% грошового забезпечення, органом Пенсійного фонду повідомлено позивача про невиконання рішення через зменшення розміру пенсії при перерахунку у зв`язку із застосуванням при перерахунку обмеження максимального розміру пенсії, внаслідок чого розмір пенсії буде становити 18 540,00 грн. Тобто, відповідачем повідомлено позивача про застосування такого обмеження при здійсненні перерахунку пенсії на виконання судового рішення у разі, якщо позивач буде наполягати на виконанні рішення. Відтак, суд першої інстанції внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, дійшов неправильного висновку про відсутність спору щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду та, відповідно, про те, що ці вимоги заявлені на майбутнє. Вирішуючи ці позовні вимоги по суті, суд зазначає таке. Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 р. №3668-VI встановлено, що максимальний розмір пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. Рішенням Конституційного Суду України у справі №1-38/2016 від 20.12.2016 р. №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-XII зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. Положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. №2262-XII, які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України зазначеного рішення. У рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що особи, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, створених відповідно до законів України, а також члени їхніх сімей мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту, а обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України. З огляду на зміст статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 р. №3668-VI в редакції Закону України від 24.12.2015 р. №911-VIII (далі - Закон №3668-VI) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Закон №3668-VI набрав чинності 01.10.2011 р. Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 р. №911-VIII встановлено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року. Оскільки пенсія [PERSON] призначена у 1984 році, відсутні підстави для обмеження максимального розміру пенсії позивача під час перерахунку. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 15.04.2019 р. у справі №127/4270/17. Таким чином, позовні вимоги про протиправність обмеження пенсії позивача максимальним розміром та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії без застосування такого обмеження мають бути задоволені. Разом з тим, суд визнає необґрунтованими вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Згідно із частинами першою та другою статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивачем не наведено обґрунтованих підстав вважати, а судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дасть очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення, тому відсутні на час постановлення рішення підстав для встановлення судового контролю у справі. Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не в повній мірі відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення. На користь позивача відповідно до частини першої статті 139 КАС України суд стягує судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 2 481,60 грн., з яких 993 грн. - судовий збір за подання позовної заяви, 1 488,60 грн. - судовий збір за подання апеляційної скарги. Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Результат розгляду: granted