Рішення адміністративного суду від 2022-06-28 00:00:00+03

Історія справи. Товариство з обмеженою відповідальністю «Імпульс-Ч» (далі - Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці в Чернігівській області (далі - Відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 25-01-100/0427/70 від 12.08.2021. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем контролюючому органу були надані пояснення та документи, які підтверджують факт оформлення у встановленому законом порядку трудових відносин між ТОВ «Імпульс-Ч» і працівниками згідно штатного розпису. Разом з тим, суд зазначив, що інспектором праці в акті від 28.05.2021 № 25-01-100/0427 не зазначено факти та обставини щодо виконання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] трудових обов`язків в інтересах вказаного товариства, а також, що висновки Відповідача про порушення Позивачем частини першої статті 21 та частини третьої статті 24 КЗпП України є безпідставними. Крім того, суд звернув увагу на те, що рішенням Державної служби України від 20.08.2021 при розгляді скарги ТОВ «ІМПУЛЬС-Ч» на припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 31.05.2021 № 25-01-100/0427-0259, вказаний припис було скасовано на тій підставі, що Відповідачем не встановлено факту наявності трудових відносин працівників з Позивачем та відсутності будь-яких фактичних даних на підтвердження наявності трудових відносин в акті та матеріалах інспекційного відвідування. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, наполягаючи на правомірності прийнятої ним спірної постанови та стверджуючи, що в ході інспекційного відвідування ним було виявлено допуск Позивачем до роботи працівників без укладання трудового договору. З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2021 та від 23.12.2021 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції. 09.12.2021 від Позивача надійшло клопотання про застосування заходів забезпечення позову в цій справі. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2021 у задоволенні зазначеного клопотання відмовлено. 20.06.2022 від Позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза приміщенням суду. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2022 зазначене клопотання задоволено та призначено дану справу до судового розгляду в режимі відеоконференції. 28.06.2022 о 12:00 год. у судове засідання учасники справи не з`явилися, у зв`язку з чим відповідно до ст. 311 КАС України апеляційним судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про перехід до розгляду цієї справи в порядку письмового провадження. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав. Обставини справи, установлені судом першої інстанції. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Імпульс-Ч» зареєстровано як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 14.01.2020, внесено запис 10641020000014938. Відповідно до інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Позивач здійснює господарську діяльність, що відповідає коду КВЕД 47.11 - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний). Згідно штатного розпису ТОВ «ІМПУЛЬС-Ч» від 01.01.2021 штат працівників складає 4 штатні одиниці продавців продовольчих товарів. Так, Позивачем були укладені трудові відносини з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідними трудовими договорами, заявами працівників, наказами про прийняття на посаду, особовими картками. 20.05.2021 до приміщення, частину якого використовує Позивач у своїй господарській діяльності та яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , прибули представники Управління Держпраці у Чернігівській області (надалі - Відповідач) та повідомили, що буде проведено інспекційне відвідування суб`єкта господарювання, що знаходиться за цією адресою. Представники Відповідача пред`явили посвідчення, та були допущені до перевірки. 21.05.2021 у приміщенні управління уповноваженим представником Позивача було отримано копію направлення Управління Держпраці у Чернігівській області про проведення контрольного заходу від 19.05.2021 № 362. Згідно з направленням Управління Держпраці у Чернігівській області про проведення контрольного заходу від 19.05.2021 № 362 під час інспекційного відвідування буде перевірено з 20 травня по 28 травня 2021 року додержання законодавства про працю в частині використання найманої праці без належного оформлення трудових відносин, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин, відповідно до пп. 3 п. 5 Постанови КМУ від 21.08.2019 № 823. Разом з вказаним направленням представнику позивача також було вручено вимогу про надання документів № 25-01-100/0079 від 21.05.2021. 25.05.2021 Позивач, на виконання вимоги про надання документів № 25-01- 100/0079 від 21.05.2021, вручив представнику Відповідача Ткаченко С.А. копії документів відповідно до вимоги та супровідний лист, в якому було повідомлено, що під час інспектування у приміщенні магазину за адресою: [ADDRESS] знаходились наступні особи: [PERSON] РНОКПП [NUMBER] , [PERSON] РНОКПП [NUMBER] , [PERSON] РНОКПП [NUMBER] , [PERSON] РНОКПП [NUMBER] , які перебувають в трудових відносинах з ТОВ «ІМПУЛЬС-Ч». На підтвердження надано такі документи: копія виписки з Єдиного державного І реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; копії наказів за заяв працюючих; копії трудових Договорів; копії особових карток працівників за формою П-2; копія штатного розпису від 01.01.2021; копія рішення засновника ТОВ «ІМПУЛЬС-Ч», копії графіків роботи та табелів використання робочого часу за період січень-травень 2021 року; копії договорів суборенди приміщення магазину. 28.05.2021 Управлінням Держпраці у Чернігівській області в особі інспектора праці Ткаченко Світлани Анатоліївни було завершено інспекційне відвідування ТОВ «ІМПУЛЬС-Ч». За результатами інспекційного відвідування інспектором праці було складено акт за результатами позапланового заходу державного нагляду щодо додержання законодавства у сфері праці № 25-01-100/0427 від 28.05.2021. У день завершення інспекційного відвідування позивачу не було надано акт для підпису та ознайомлення. Акт за результатами позапланового заходу державного нагляду щодо додержання законодавства у сфері праці № 25-01-100/0427 від 28.05.2021 було отримано Позивачем 01.06.2021 поштовим відправленням 1400052195634 та підписано уповноваженою особою за довіреністю ТОВ «ІМПУЛЬС-Ч» Погибком В.І. 01.06.2021 із зауваженнями. Згідно з актом під час інспектування контролюючим органом були виявлені порушення вимог законодавства, а саме: ч. 1 ст. 21 та ч. З ст. 24 КЗпП України. Зокрема, 20.05.2021 встановлено, що в магазині « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] , працювали 4 працівники: [PERSON] , яка надала свої письмові пояснення, працівники [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Проте, в акті не зазначено, де знаходились вказані вище особи, які роботи чи послуги вони надавали на користь позивача також відсутні будь-які їх пояснення з цього приводу. 31.05.2021 Інспектором праці Ткаченко С.А. винесено припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю № 25-01-100/0427-0259. Вказаним Приписом інспектор праці зобов`язав директора ТОВ «ІМПУЛЬС-Ч» [PERSON] в строк до 22.06.2021 усунути порушення, зміст якого полягає, згідно припису в наступному: «У відповідності до вимог ч.І ст.21 КЗпП України укласти трудові договори між ТОВ «ІМПУЛЬС-Ч» та працівниками [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В подальшому не допускати до роботи працівників без укладення трудових договорів». 03.06.2021 Позивачем було направлено Відповідачу заперечення на вказаний вище акт. 10.06.2021 Позивачем було подано Відповідачу скаргу на припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю № 25-01-100/0427-0259. 09.07.2021 Управлінням Держпраці у Чернігівській області надіслано позивачу лист № 02-04/5863 про розгляд заяви на вимогу припису, згідно з яким у скасуванні припису від 31.05.2021 № 25-01-100/0427-0259 відмовлено. 22.07.2021, не погоджуючись з таким рішенням Відповідача, Позивачем до Державної служби України з питань праці було подано скаргу на вимоги припису, складеного за результатами позапланового заходу державного нагляду щодо додержання законодавства у сфері праці від 31.05.2021 № 25-01-100/0427-0259. 20.08.2021 рішенням Державної служби України з питань праці про розгляд скарги ТОВ «ІМПУЛЬС-Ч» припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 31.05.2021 № 25-01-100/0427-0259, внесений інспектором праці Управління Держпраці у Чернігівській області Ткаченко С.А., було скасовано та зазначено, що при дослідженні питання додержання вимог статей 21 та 24 КЗпП України не встановлено факту наявності трудових відносин працівників з Товариством, будь-які фактичні дані на підтвердження наявності трудових відносин в акті не зазначені, документи, які б підтверджували наявність трудових відносин в матеріалах інспекційного відвідування відсутні. 12.08.2021, на підставі Акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №25-01-100/0427/70 від 28.05.2021, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного контролю щодо додержання вимог законодавства у сфері праці, щодо порушень ТОВ «ІМПУЛЬС-Ч», заступником начальника Управління Держпраці у Чернігівській області Хоменко І.І., винесено Постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №25-01-100/0427/70, якою накладено на позивача штраф у розмірі 180000,00 грн. Позивач, вважаючи вказану постанову протиправною, звернувся до суду з цим позовом. Нормативно-правове обґрунтування. Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України), Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V), Положенням про Державну службу України з питань праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення № 96), Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами), та фізичними особами, які використовують найману працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 (далі - Порядок № 823), Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок № 509). Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V). Статтею 1 Закону № 877-V визначено, що заходи державного контролю - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом, в тому числі інспектувань. Згідно положень частини четвертої статті 2 Закону України № 877-V, заходи контролю здійснюються, серед іншого, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами. Згідно з частиною першою статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 265 КзпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження. Штрафи накладаються на підставі: рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації; акту, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису; акту, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників; акту про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування; акту перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю. У п.п. 1, 7 Положення № 96 визначено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністерство соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення , нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. Порядок № 823 визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю. Згідно з пунктом 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів. Підстави для проведення суб`єктом владних повноважень інспекційних відвідувань визначені пунктом 5 Порядком № 823, відповідно до якого однією із підстав для здійснення інспекційних відвідувань є: рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту. Відповідно до пунктів 16, 18 Порядку № 823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю. Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження. Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування (пункт 25 Порядку № 823). Частиною першою статті 3 КЗпП України регламентовано, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Згідно з частиною першою статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: при укладенні трудового договору з фізичною особою. Згідно з частиною третьою статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Висновки суду апеляційної інстанції. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що законодавством регламентована відповідальність роботодавців за допущення до роботи працівника без оформлення трудового договору. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно зі штатним розписом ТОВ «ІМПУЛЬС-Ч» від 01.01.2021 штат працівників Позивача складає 4 штатні одиниці продавців продовольчих товарів. Зокрема, Позивачем укладені трудові договори з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі відповідних заяв працівників, про що видані накази про прийняття на посаду та заведені особові картки. При цьому, Позивачем Відповідачу були надані пояснення та документи, що підтверджують факт оформлення у встановленому законом порядку трудових відносин між ним та вказаними працівниками, згідно зі штатного розпису. Разом з тим, контролюючим органом в акті інспекційного відвідування від 28.05.2021 № 25-01-100/0427 не зазначено факти та обставини щодо виконання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] трудових обов`язків в інтересах ТОВ «ІМПУЛЬС-Ч». Водночас, висновки Відповідача щодо порушення Позивачем вимог частини першої статті 21 та частини третьої статті 24 КЗпП України не підтверджуються жодними належними і допустимими доказами в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, а ґрунтуються на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, а отже в жодному випадку не може засновуватися на припущеннях. Крім того, судова колегія також звертає увагу й на те, що рішенням Державної служби України від 20.08.2021 при розгляді скарги ТОВ «ІМПУЛЬС-Ч» на припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 31.05.2021 № 25-01-100/0427-0259, вказаний припис скасовано також саме з тих підстав, що Відповідачем не було встановлено факту наявності трудових відносин працівників з Товариством та будь-яких фактичних даних на підтвердження наявності трудових відносин в акті та матеріалах інспекційного відвідування. Втім, не зважаючи на це, Відповідач прийняв спірну постанову знову без з`ясування вказаних обставин. Доводи Апелянта про те, що в ході інспекційного відвідування ним було виявлено допуск Позивачем до роботи працівників без укладання трудового договору, судова колегія відхиляє з підстав, наведених вище. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід. Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ практику Суду як джерело права. З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі. Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Таким чином, апеляційна скарга Управління Держпраці в Чернігівській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року - без змін. Розподіл судових витрат. З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати зі сплати судового збору перерозподілу не підлягають. Разом з тим, Позивач подав клопотання про відшкодування йому витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. Перевіривши зазначене клопотання, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Так, відповідно до частин першої, другої статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно з частинами першою, другою, третьою, четвертою, п`ятою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. У пунктах 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.05.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що витрати на правничу допомогу є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування понесених документально підтверджених ним витрат на правничу допомогу. При цьому, законодавцем передбачено можливість вирішення питання щодо відшкодування позивачу понесених ним витрат на правничу допомогу шляхом ухвалення у справі додаткового судового рішення з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення в частині розподілу судових витрат. Разом з тим, апеляційний суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», у справі «East/West Alliance Limited» проти України» та «Ботацці проти Італії» (заява № 34884/97, п. 30), в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Перевіряючи доводи Заявника, колегія суддів установила, що між Позивачем і АО «Лігал Айк`ю Груп» укладено договір про надання правової (професійної правничої) допомоги від 06.09.2021 № 06/09/21 та додаткову угоду (додаток) до вказаного договору від 20.12.2021 № 4, відповідно до якої послуги адвоката зі складання та подання до ШААС відзиву на апеляційну скаргу Відповідача у цій справі становлять 11500,00 грн, а також рахунок на оплату таких послуг у вказаніц сумі та квитанцію від 20.12.2021 про їх оплату. Разом з тим, судова колегія зазначає, що з огляду на предмет спору, заявлений стороною Позивача розмір правничої допомоги не є співмірним зі складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим адвокатом на їх виконання. При цьому, час, витрачений адвокатом, з наданих Позивачем документів взагалі неможливо перевірити. Зазначені обставини в їх сукупності переконують судові колегію у неспівмірності заявлених Позивачем витрат на правничу допомогу та необхідності їх зменшення з 11500,00 грн до 5000,00 грн.

Результат розгляду: denied