Рішення адміністративного суду від 2022-09-15 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №400965/1-5353-0461 від 30.07.2019 року на загальну суму 155769,96 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що податкове повідомлення-рішення №400965/1-5353-0461 від 30.07.2019 року є необґрунтованим, прийнятим без урахування усіх обставин, що мають значення прийняття зазначеного рішення. Позивач вказує, що \~між ним та Дніпровською міською радою було укладеного договір оренди землі для фактичного розміщення будівлі автомийки. Відповідно до витягів з технічної документації нормативна грошова оцінка земельної ділянки у 2017 та 2018 роках визначено у сумі 3302538,25 грн. та 3302545,94 грн. відповідно. Згідно даної нормативно грошової оцінки та розміру орендної плати, визначеної у договорі, позивачем були подані податкові декларації з плати за землю за 2017 та 2018 роки та сплачені податкові зобов`язання з орендної плати у повному обсязі. При цьому, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, яке не є суб`єктом цивільно-правових відносин, прийнявши оскаржуване податкове повідомлення-рішення, фактично змінило умови договору в частині визначення збільшення розміру орендної плати, що в свою чергу є порушенням норм матеріального права та умов договору. На думку позивача, ним не допущено порушень щодо сплати податку, з огляду на те, що орендна плата з фізичних осіб за податковий період 2017, 2018 років сплачена у повному обсязі, а у відповідача відсутні підстави для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено про те, що суд першої інстанції не дослідив належним чином, що відповідач, який неодноразово заявляв про допущені позивачем платником податку порушення, а саме про неправильне декларування податкового зобов`язання з орендної плати за 2017-2018 роки, свідчив про недостовірність даних, що містяться в поданих позивачем деклараціях за 2017-218 роки, що відповідно до положень пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України є однією із підстав проведення позапланової перевірки, не мав законних підстав для прийняття податкового повідомлення-рішення форми «Ф» без проведення перевірки. Позивач також вказує, що судом першої інстанції залишено поза увагою та не надано належної оцінки тому, що відповідачем оспорюване податкове повідомлення-рішення складено на підставі витягу №2203-1095-нго сформованого 25.03.2019, згідно якого код цільового використання землі зазначено 12.11 (для розміщення та експлуатації об`єктів), при цьому п. 1.2 договору від 14.09.2004 визначено, що цільове використання земельної ділянки за цим договором (УКЦВЗ) 1.11.1 (автотехобслуговування). Вказане, на думку позивача, свідчить про те, що відповідач, який не є суб`єктом цивільно-правових відносин у даних правовідносинах, прийнявши оскаржуване податкове повідомлення-рішення, фактично змінив умови договору в частині визначення збільшення орендної плати, шляхом застосування іншого коду цільового використання землі та іншого коефіцієнту. Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав зокрема про те, що податкове повідомлення-рішення форми «Ф» по орендній платі з фізичних осіб формується контролюючим органом без проведення будь-яких видів перевірок на підставі п. 286.5 ст. 286 ПК України. Крім того, відповідач зазначив про те, що нормами статті 43 ПК України передбачено процедуру повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, завдяки якій платника податків може повернути помилково сплачені ним кошти та уникнути подвійного виконання обов`язку зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою. При цьому, на думку відповідача, сам факт декларування позивачем грошових зобов`язань з орендної плати не є підставою для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №400965/1-5353-0461 від 30.07.2019 року. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) перебуває на податковому обліку у Лівобережному відділі податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області як платник орендної плати за землю. 14.09.2004 року між громадянином [PERSON] та Дніпропетровською міською радою укладено договір оренди землі від 14.09.2004 року. Відповідно до договору оренди землі від 14.09.2004 року, земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: Донецьке шосе, 124-М, загальною площею 0,0729 га і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером 1210100000:01:750:0010 надається в оренду терміном на п`ятнадцять років. Згідно п.4.1 даного договору річна орендна плата встановлюється у грошовій формі у розмірі 1(%) відсотка від нормативно грошової оцінки та дорівнює розміру земельного податку та сплачується на рахунок Дніпропетровської міської ради.

Результат розгляду: denied