Рішення адміністративного суду від 2022-11-01 00:00:00+02

в червні 2022 року [PERSON] звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 серпня 2022 року позов задоволено, а саме: - визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови в призначенні [PERSON] пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» ч. 1 ст. 12 3акону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992, №2262-XII; - зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити [PERSON] з 27.04.2021 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992, №2262-XII. Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. \~ В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Відповідач зазначив, що Закон №2262-ХІІ не містить положень, які дозволяють призначити пенсію за вислугу років за наявності вислуги, обчисленої на пільгових умовах, позивач права на цей вид пенсії не має. Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.\~ \~\~\~ Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом голови Державної прикордонної служби України від 17.04.2020 №368-ОС позивача звільнено \~з військової служби за підпунктом «г» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості їх використання на службу) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Згідно витягу з наказу начальника Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 24.04.2020 №89-ОС позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Згідно витягу з наказу начальника Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 04.06.2020 №99-ОС «Про внесення змін до наказу від 24 квітня 2020 року №89-ОС «Про особовий склад»», вислуга років позивача станом на 11 червня 2020 року становить: календарна 18 років 09 місяців 14 днів, пільгова 06 років 04 місяці 11 днів, всього 25 років 01 місяць 25 днів. 27.04.2021 позивач звернувся із заявою до управління Адміністрації Державної прикордонної служби України із заявою, у якій просив підготувати та направити документи до ГУПФУ в Хмельницькій області для призначення позивачу пенсії за вислугу років: скласти розрахунок вислуги років для призначення пенсії, виготовити грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення за останні 24 місяці перед звільненням. Листом від 03.06.2021 №115/Д-5714-2626 відповідачем відмовлено у оформленні та направленні документів до ГУПФУ в Хмельницькій області для вирішення питання про призначення пенсії за вислугу років. Зазначено, що загальна вислуга років позивача становить 24 роки 03 місяці 29 днів, з яких вислуга років на військовій службі у календарному обчисленні становить лише 18 років 09 місяців 14 днів, що не відповідає умовам призначення пенсії за вислугу років, встановленому пунктом «а» статті 12 Закону №2262-XII. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.10.2021 у справі №560/10070/21 суд визнав протиправною відмову Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо підготовки та подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області документів для призначення [PERSON] пенсії за вислугу років. Зобов`язав Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області документи для розгляду питання щодо призначення [PERSON] пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2022 у справі №560/10070/21 апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України залишено без задоволення, а \~рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року - без змін. На виконання рішення суду Адміністрацією Державної прикордонної служби України листом від 16.05.2022 №11-12488/0/6-22 Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області направлено подання та пакет документів для призначення [PERSON] пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Позивачем отримано лист Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 30.05.2022 №2200-0308-8/34959, у якому зазначено що на органи Пенсійного фонду України рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.10.2021 у справі 560/10070/21 не покладено жодних зобов`язань щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ. Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача з позовом до суду. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на обрахування вислуги років в пільговому розрахунку в цілях призначення пенсії за вислугою років на підставі пункту "а" частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного. Так, умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262-XII). Згідно з пунктом "б" статті 1-2 Закону № 2262-XII право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту. Частиною першою статті 17 Закону № 2262-XII визначено вичерпний перелік видів служби та періодів часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом. Частиною другою статті 17 Закону № 2262-XII передбачено, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби. Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону № 2262-XII при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення. Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно до абзаців першого, дванадцятого пункту "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону (абзац тринадцятий пункту "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-XII). Відповідно до пункту "а" статті 12 Закону № 2262-XII право на пенсійне забезпечення на умовах цього закону мають звільнені зі служби особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом. Частиною першою статті 2 цього Закону встановлено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії, відповідно до цього\~ Закону, призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби. Відповідно до пункту "а" частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині 3 статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше. Стаття 17-1 Закону № 2262-XII передбачає, що порядок обчислення вислуги років встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.92 № 393, яка визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах. Посилання апелянта на неможливість застосування до спірних правовідносин Постанови №393 суд відхиляє, оскільки остання прийнята на підставі та на виконання положень Закону №2262-ХІІ. Верховний Суд у постановах від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17, від 27 березня 2020 року у справі № 569/727/17 та інших викладав висновок про те, що задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. У подальшому Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а відступив від попередніх правових висновків з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм\~ Закону № 2262-XII\~ у частині призначення пенсії за вислугу років. Суд зазначив, що пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку. Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 480/4241/18. У цій постанові Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду сформувала наступні правові висновки: "В цілях Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів) Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"\~ календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393". Суд встановив, що вислуга років позивача з урахуванням вислуги років на пільгових умовах, становить більше 25 календарних років. Таким чином, з урахуванням правового висновку, наведеного у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а та постанови Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для врахування позивачу усієї наявної вислуги, включаючи пільговий стаж, яка у сукупності становить 25 років 01 місяць 25 днів, відтак є достатньою для можливості призначення йому пенсії за вислугу років. Суд звертає увагу відповідача, що вказані вище обставини були встановлені під час розгляду справи №560/10070/21 в рішенні Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року, яке набрало законної сили, а тому такі обставини не підлягають доказуванню згідно ч.4 ст.77 КАС України. Відповідно до ч.4 ст.77 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відтак, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.\~ Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. \~\~\~\~\~

Результат розгляду: denied