Рішення адміністративного суду від 2022-07-12 00:00:00+03

Історія справи. [PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач), в якому просив: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови Позивачу у здійсненні з 01 квітня 2019 року перерахунку та виплати пенсії згідно довідки [INFO] від 15 липня 2021 року № 5868, відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, передбачених постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704-2017-п, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії Позивачу на підставі довідки [INFO] від 15 липня 2021 року №5868, з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, передбачених постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704-2017-п, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ, із розрахунку основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення (на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року по справі №640/29122/20), без обмеження максимальним розміром (на підставі рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 з 01 січня 2018 року). Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю. Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що з 05.03.2019 (з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/3858/18) виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням відповідних складових грошового забезпечення, і що уповноваженим органом складена оновлена довідка із такими складовими, але Відповідач протиправно відмовив Позивачу у здійсненні перерахунку основного розміру його пенсії з 01.04.2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) на підставі такої довідки. Разом з тим, суд зазначив, що судовим рішенням у справі № 640/29122/19 установлено право Позивача на обчислення його пенсії, виходячи з 90% грошового забезпечення з 01.01.2018. Задовольняючи позовні вимоги щодо виплати пенсії без обмеження максимальним розміром, суд дійшов висновку, що чинне законодавство не містить обмежень щодо максимального розміру пенсії. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, стверджуючи, що у Позивача відсутнє право на перерахунок пенсії в порядку ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, вказаних у поданій ним довідці. Крім того, Апелянт зазначив, що нарахування пенсії Позивача ним здійснювалося з дотриманням вимог чинного законодавства, а також, що законодавством передбачено коефіцієнт 70% грошового забезпечення для обчислення пенсії та обмеження її максимальним розміром. З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2022 та від 20.05.2022 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження. У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Обставини справи, установлені судом першої інстанції. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 15.07.2021 [INFO] Позивачу видано довідку про розмір грошового забезпечення № 5868, відповідно до якої розмір його грошового забезпечення становить: посадовий оклад 7750,00 грн; оклад за військовим званням (полковник) 1480,00 грн; надбавка за вислугу років 50% - 4615,00 грн; надбавка за особливості проходження служби 65% - 8999,25 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 1162,50 грн; надбавка за вчене звання доцент або с.н.с. 5% - 387,50 грн; премія 35% - 2712,50 грн, а разом 27106,75 грн. У зв`язку з цим, Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про здійснення перерахунку його пенсії. Листом від 28.09.2021 № 25760-25683/С-02/8-2600/21 Відповідач повідомив Позивача про відсутність підстав для проведення перерахунку його пенсії, посилаючись на те, що станом на дату виготовлення вказаної довідки Урядом не приймалось жодних нормативно-правових актів, на підставі яких збільшувався б хоча б один з видів грошового забезпечення. Позивач, вважаючи порушеним своє право на належне пенсійне забезпечення та, зокрема, на перерахунок його пенсії, звернувся до суду з цим позовом. Нормативно-правове обґрунтування. Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ), «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VІ (далі - Закон № 3668-VІ), Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою КМУ від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45), постановою КМУ від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Постанова № 103), Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 (далі - Положення № 280), Положенням про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 (далі - Положення № 28-2), Інструкцією з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 31.12.2014 № 937 (далі - Інструкція № 937), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (зі змінами), затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі - Порядок № 3-1). Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 9 Закону № 2011-XII визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. У статті 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Викладена норма статті 43 Закону № 2262-ХІІ міститься в розділі V «Обчислення пенсії», тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення. Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18 та Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 у зразковій справі № 160/8324/19. Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262-XII, згідно з якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку. Кабінет Міністрів України постановою від 13.02.2008 № 45 затвердив Порядок № 45. Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. 30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704, яка набрала чинності 01.03.2018 та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Зокрема, постановою Уряду № 704 установлено такі додаткові види грошового забезпечення: - надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років (абзац четвертий підпункту 1 пункту 5 постанови № 704); - надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (пункт 6 постанови № 704). Підпунктом 2 пункту 5 постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення. Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45 в редакції постанови КМУ № 103 передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням. Водночас Додаток 2 до Порядку № 45 передбачає форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою № 103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення). Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Уряду №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45. До компетенції Уряду входить прийняття, зміна чи припинення дії Порядку № 45. Проте, зміни внесені постановою Уряду № 103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін. Водночас алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема ГУ ПФУ та відповідач у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 не змінився. Відповідно до пункту 23 Порядку № 3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії. Згідно з пунктом 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії. Висновки суду апеляційної інстанції. 1. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної у списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. 2. Довідки видаються державним органом, з якого особу було звільнено зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком. 3. Таким чином, підставою для вчинення органами ПФУ дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути довідка від уповноваженого органу, в якому особа проходила службу, відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ. 4. Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 553/3619/16-а та від 15.07.2020 у справі № 320/3360/19. 5. Отже, починаючи з 05.03.2019 - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ. 6. Разом з тим, саме з моменту отримання належної довідки, зокрема поданої органом, в якому Позивач проходив службу, в пенсійного органу виникає обов`язок щодо здійснення перерахунку його пенсії. Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 у зразковій справі № 160/8324/19. 7. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що довідка [INFO] від 15.07.2021 № 5868 про розмір грошового забезпечення Позивача для перерахунку його пенсії була отримана Відповідачем у липні 2021 року, тобто саме з цього часу в ГУ ПФУ в м. Києві виникли підстави для перерахунку пенсії Позивача. Доводи Апелянта про те, що нарахування пенсії Позивача ним здійснювалося з дотриманням вимог чинного законодавства, колегія суддів відхиляє з підстав, наведених вище. 8. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності відмови ГУ ПФУ в м. Києві у здійсненні відповідного перерахунку пенсії Позивача на підставі вказаної довідки. 9. При цьому, судова колегія враховує правову позиція ЄСПЛ, викладену в рішенні по справі «Стреч проти Сполучного Королівства» («Stretch - United Kingdom» № 44277/98), в якому Суд, здійснюючи прецедентне тлумачення ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначив, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Крім того, у справі «Фон Мальтцан та інші проти Німеччини» («Von Maltzan and Others v. Germany» № 71916/01, № 71917/01 та № 10260/02) ЄСПЛ надав тлумачення поняттю «майно» саме в контексті ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, відповідно до якого таке поняття охоплює як «наявне майно», так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності». При цьому, Суд зробив висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися «активом»: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність. Разом з тим, у рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. 10. Разом з тим, визначаючи період, за який позовні вимоги в цій справі підлягають задоволенню, судова колегія звертає увагу на те, що як відзначалося вище, Позивач набув право на відповідний перерахунок його пенсії з 05.03.2019, але у Відповідача обов`язок щодо здійснення такого перерахунку виник з дати отримання відповідної довідки про розмір грошового забезпечення, тобто лише в липні 2021 року. Водночас, ст.ст. 51, 63 Закону № 2262-ХІІ обмежено період, у межах якого орган ПФУ в такому випадку повинен перерахувати та виплатити пенсію за минулий час. Такий період становить 12 місяців і відповідні норми матеріального права є імперативними. З огляду на це, судова колегія приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для визнання протиправними дій Відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії Позивача на підставі вищевказаної довідки та для зобов`язання Відповідача вчинити відповідні дії (здійснити перерахунок, нарахування і виплату пенсії Позивачки) за період з 01.09.2020 (перший день місяця, що слідує за місяцем, коли особа звернулася до органу ПФУ, враховуючи вищевказаний граничний період 12 місяців). У контексті аналізу вказаного питання судова колегія ще раз зазначає, що відповідно до частини третьої статті 51 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. Тобто, підставами для перерахунку пенсії особи за минулий час без обмеження строком є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій. Втім, у даному випадку, у межах виниклих спірних правовідносин мали місце інші обставини, а саме - визнання протиправним та скасування рішенням суду відповідних положень Постанови № 103, якою обмежувалися складові грошового забезпечення, що підлягають врахуванню для розрахунку пенсії, а не введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій та/або зміна їх розміру. Тому, до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина друга, а не третя статті 51 Закону № 2262-ХІІ, відповідно до якої перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. 11. Отже, позовні вимоги в цій справі в частині щодо зобов`язання Відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії Позивача на підставі довідки [INFO] від 15.07.2021 № 5868 підлягають задоволенню частково, а саме за період з 01.08.2020 (тобто у межах 12 місяців з дати отримання Відповідачем вказаної довідки), що не було встановлено судом першої інстанції, призвело до неправильного вирішення спору в цій частині та, відповідно до ст. 317 КАС України, є підставою для скасування судового рішення в частині вирішення таких позовних вимог. 12. Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині щодо позовних вимог про виплати пенсії Позивача в розмірі 90% від грошового забезпечення та без обмеження максимальним розміром, колегія суддів зазначає наступне. Так, станом на час виникнення спірних у цій справі правовідносин Відповідачем не було здійснено перерахунку пенсії Позивача на підставі довідки [INFO] від 15.07.2021 № 5868, унаслідок чого й виник цей спір. Разом з тим, у межах виниклих правовідносин вирішенні питання про застосування відсоткового коефіцієнту грошового забезпечення та щодо обмеження пенсії Позивача після її перерахунку за вказаною довідкою належить до дискреційних повноважень Відповідача, які будуть ним реалізовані лише при виконанні судового рішення в цій справі. Водночас, відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. У разі, коли суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин. Тобто, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта. Таким чином, суд не наділений повноваженнями підміняти собою суб`єкт владних повноважень при прийнятті певного рішення та не може втручатись у дискреційні повноваження такого суб`єкта. Тому, на теперішній час заявлені [PERSON] позовні вимоги в частині щодо зобов`язання Відповідача здійснити виплату його пенсії в розмірі 90% від грошового забезпечення та без обмеження максимальним розміром є передчасними і, відповідно до ст. 2 КАС України, виходячи із завдань адміністративного судочинства не можуть бути задоволені, оскільки судовому захисту підлягають виключно порушені права, а не захист права на майбутнє. Крім того, при вирішенні спору в цій частині позовних вимог суд першої інстанції послався на судове рішення у справі № 640/29122/19, але згідно з відомостями в Єдиному державному реєстрі судових рішень справа за таким номером відсутня і в матеріалах цієї справи № 640/31213/21 відповідне рішення суду не міститься і Позивач у своїй позовній заяві на нього також не посилається. Отже, такі позовні вимоги задоволенню не підлягають, що не було враховано судом першої інстанції, призвело до неправильного вирішення спору в цій частині та, відповідно до ст. 317 КАС України, є підставою для скасування рішення суду щодо задоволення відповідних позовних вимог. 13. Щодо інших позовних вимог, суд першої інстанції повно встановив обставини справи та правильно застосував норми матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін. 14. Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції - скасуванню в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Відповідача щодо відмови у проведенні Позивачу перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки [INFO] від 15.07.2021 № 5868 за період з 01.04.2019 по 31.07.2020 включно та зобов`язання Відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії Позивача на підставі вказаної довідки за період з 01.04.2019 по 31.07.2020 включно та позовних вимог про зобов`язання Відповідача виплатити Позивачу пенсію в розмірі 90% від грошового забезпечення та без обмеження максимальним розміром, а такі позовні вимоги - залишенню без задоволення. В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати перерозподілу не підлягають.

Результат розгляду: partial