Рішення адміністративного суду від 2022-01-18 00:00:00+02

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач, звернувся до суду з позовом до Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч [NUMBER] ), [INFO] (в/ч [NUMBER] ), [INFO] (в/ч\~ \~\~ [NUMBER] ),\~ \~\~за результатом розгляду якого позивач просить суд: - визнати протиправною бездіяльність [INFO] щодо не нарахування та невиплати [PERSON] індексації грошового забезпечення в період з 01.08.2014 року по 01.11.2015 року, з 01.12.2015 року по 31.03.2016 року; - зобов`язати Південне регіональне управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення в період з 01.08.2014 року по 01.11.2015 року та з 01.12.2015 року по 31.03.2016 року враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01.01.2008 року, мотивуючи його тим, що під час звільнення його з військової служби з ним не проведено розрахунків щодо виплати заборгованості з індексації грошового забезпечення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність [INFO] (в/ч [NUMBER] ) щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення [PERSON] в період з 01.08.2014 року по 30.04.2015 року враховуючи базовий місяць\~ \~\~січень 2008 року. Зобов`язано [INFO] (в/ч [NUMBER] ) нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення в період з 01.08.2014 року по 30.04.2015 року враховуючи базовий місяць січень 2008 року з урахуванням раніше виплачених сум за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року по справі № 420/2747/20. В іншій частині позову\~ \~\~- відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити вимоги позивача у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов частково, суд першої інстанції не вірно застосував норми пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 щодо встановлення останнього місяця індивідуального підвищення посадового окладу позивача, а саме травня 2015 року, та застосування його як базового для обрахунку індексації грошового забезпечення останнього для періодів з 01.05.2015 року по 01.11.2015 року; з 01.12.2015 року по 31.03.2016 року, замість застосування базового місяця - січень 2008 року - місяця останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою позивача. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Одеський Загін Морської Охорони Державної прикордонної служби України подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою відмовити у позові у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов частково, суд першої інстанції не врахував, що прив`язка встановлення індексу споживчих цін за 1 або 100 відсотків, (фактичного базового місяця) до підвищення тарифних ставок (окладів) почала застосовуватися з 01 грудня 2015 року, а тому помилковим є висновок суду \~щодо можливості застосування базового місяця індексації січня 2008 року до періоду з 01 серпня 2014 року до 30 квітня 2015 року, оскільки в даний період за діючим законодавством встановлення базового місяця індексації прив`язувалось до факту зростання, зокрема, грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, [INFO] (військова частина [NUMBER] ) подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою відмовити у позові у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов частково, суд першої інстанції не врахував, що до набрання чинності в січні 2016\~ року постановою КМУ від 09.12.2015 року № 1013, діяли положення, які визначали, що для встановлення базового місяця для обрахунку індексації враховувалися будь-які зміни в бік підвищення грошового забезпечення за рахунок постійних його складових, як наприклад зміна окладу за військовим званням чи надбавки за вислугу років, а не тільки збільшення посадового окладу. Також, в зазначених вимогах законодавства посилання робиться на зміну посадового окладу конкретного працівника у зв`язку із змінами під час виконання обов`язків, а не зміну посадового окладу тільки відповідно до рішень Уряду. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги належить залишити без задоволення з наступних підстав: Судом першої інстанції встановлено, що [PERSON] у періоди з 01.01.2014 року по 05.08.2014 року, та з 01.04.2016 року по 30.06.2018 року проходив військову службу у [INFO] (Військова частина [NUMBER] , прикордонний загін), що підтверджується матеріалами справи. Наказом начальника Одеського прикордонного загону від 05.08.2014 року №362-ос старшого сержанта [PERSON] , дільничного інспектора прикордонної служби відділу прикордонної служби Сичаївка 4 категорії (тип В) було виключено із списків особового складу загону та знято з усіх видів забезпечення у зв`язку із вибуттям для подальшого проходження служби до Окремого відділу прикордонної служби. Згідно з наказом начальника 26 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 27.06.2018 року №229-ОС прапорщика [PERSON] , старшого техніка відділу прикордонної служби Приморське IV категорії, було виключено із списків особового складу загону та знято з усіх видів забезпечення. У наказі також зазначено, що остаточною датою проходження військової служби позивача слід вважати 30.06.2018 року. Відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.06.2020 року у справі № 420/2747/20, що набрало законної сили 07.08.2020 року, \~адміністративний позов [PERSON] \~задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Одеського прикордонного загону щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення [PERSON] за періоди з 01.01.2014 року по 05.08.2014 року та з 01.04.2016 року по 28.02.2018 року. Зобов`язано Одеський прикордонний загін нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію його грошового забезпечення за періоди з 01.01.2014 року по 05.08.2014 року та з 01.04.2016 року по 28.02.2018 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. На виконання зазначеної постанови суду, відповідач нарахував та виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення. Згідно з довідкою ВЧ [NUMBER] від 31.03.2021 року № 793, відповідач нарахував позивачу індексацію грошового забезпечення за період липень 2014-березень 2016 року із застосування базових місяців липень 2014 року, листопад 2014 року, травень 2015 року (т. 1 арк. с. 192). Не погоджуючись із вищевикладеним, позивач звернувся до суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що з 01 січня 2008 року по 01 березня 2018 року розміри посадових окладів військовослужбовців були незмінними, а тому січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення [PERSON] \~ \~\~у період з 01.08.2014 року по 30.04.2015 року. З призначенням на вищу посаду, збільшився розмір посадового окладу позивача з 645, 00 грн. до 740, 00 грн., у зв`язку із чим, відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, починаючи з травня 2015 року, січень 2008 року не є базовим місяцем для обрахунку індексації грошового забезпечення [PERSON] , оскільки у травні 2015 року посадовий оклад позивача підвищився у зв`язку із призначенням на вищу посаду. П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне: Згідно з ч. ч. 2,3 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення, індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Приписами ст. 2 Закону України Про індексацію грошових доходів населення передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп. Положеннями ч. ч. 1 та 2 ст. 5 Закону України Про індексацію грошових доходів населення передбачено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (ч. 6 ст. 5 Закону України Про індексацію грошових доходів населення). Згідно з п. 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 (далі - Порядок № 1078), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Згідно п. 1-1 Порядку № 1078 (у редакції від 21.06.2012 року) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка. Постановою Кабінету Міністрів України №77 від 11.02.2016 року було внесено зміни та в абзаці другому пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року \~\~\~\~1078, цифри 101 замінено\~ \~\~\~цифрами 103. При цьому абзац другий пункту 1-1 Порядку №1078 із змінами, внесеними згідно з Постановою №77 від 11.02.2016 року, застосовується з 01.01.2016 року. Приписами п. 2 Порядку № 1078 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби. Пунктом 11 Порядку № 1078 встановлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року місяця опублікування Закону України Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення. У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац 7 пункту 4 Порядку № 1078). Пунктом 6 Порядку № 1078 визначено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. У рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положення ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. З урахуванням вищевикладеного, слід зазначити, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 20 листопада 2019 року по справі № 620/1892/19. Обов`язок здійснення індексації грошових коштів (грошового забезпечення) населення визначений Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Законом України Про індексацію грошових доходів населення. В свою чергу, роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України мають лише рекомендаційний характер, а тому не можуть бути підставою для не нарахування та не виплати позивачу індексації. Предметом спору в даній справі є встановлення наявності підстав щодо застосування січня 2008 року у якості базового місяця для обрахунку індексації грошового забезпечення та правильності розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 01.08.2014 року по 01.11.2015 року, з 01.12.2015 року по 31.03.2016 року. На момент початку невиплати позивачу індексації грошового забезпечення, пункт 5 Порядку № 1078 передбачав, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. Місяць, в якому відбувається підвищення грошових доходів працівників у зв`язку із розширенням зони обслуговування, збільшенням обсягу робіт, суміщенням професій (посад), виконанням обов`язків тимчасово відсутнього працівника, оплатою за роботу за сумісництвом на одному підприємстві, в установі, організації, а також за рахунок збільшення розміру премії, не вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації (у разі, коли не відбувається підвищення тарифної ставки (окладу). Тобто, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи. Зміна розміру доплат, надбавок та премій, збільшення обсягу повноважень не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації. На момент виникнення оскаржуваних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 07.11.2007 року за № 1294, якою затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців (далі постанова \~№ 1294). Пунктом 13 постанови № 1294 визначено, що остання набирає чинність з 01 січня 2008 року, тобто датою, з якою позивач пов`язує встановлення базового місяця індексації. Постанова № 1294 діяла до дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 р. за № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме 01 березня 2018 року (далі постанова № 704). Посилання апелянта Одеського Загону Морської Охорони Державної прикордонної служби України на те, що висновок суду щодо можливості застосування базового місяця індексації січня 2008 року до періоду з 01 серпня 2014 року до 30 квітня 2015 року неможливо, оскільки в даний період за діючим законодавством встановлення базового місяця індексації прив`язувалось до факту зростання, зокрема, грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів є помилковим, адже з 01 січня 2008 року по 01 березня 2018 року розміри посадових окладів військовослужбовців були незмінними, а тому січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення [PERSON] у період з 01.08.2014 року по 30.04.2015 року. Посилання апелянта [PERSON] на те, що суд не вірно застосував норми пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 щодо встановлення останнього місяця індивідуального підвищення посадового окладу позивача, а саме травня 2015 року, та застосування його як базового для обрахунку індексації грошового забезпечення останнього для періодів з 01.05.2015 року по 01.11.2015 року; з 01.12.2015 року по 31.03.2016 року, замість застосування базового місяця - січень 2008 року - місяця останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою позивача є помилковими, адже згідно з наказом начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 15.05.2015 року № 203-ос, [PERSON] у порядку просування по службі призначено на вищу посаду інспектором прикордонної служби 2 категорії гранатометником відділення інспекторів прикордонної служби. Тобто, з призначенням на вищу посаду, збільшився розмір посадового окладу позивача з 645,00 грн. до 740,00 грн., у зв`язку із чим, відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, починаючи з травня 2015 року, січень 2008 року не є базовим місяцем для обрахунку індексації грошового забезпечення [PERSON] , оскільки у травні 2015 року посадовий оклад позивача підвищився у зв`язку із призначенням на вищу посаду. Інші доводи апеляційних скарг встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається. Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied