Рішення адміністративного суду від 2023-04-04 00:00:00+03

27 лютого 2023 року до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області за підсудністю з Корабельного районного суду м.Миколаєва надійшли матеріали адміністративної справи про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. В позовній заяві позивач зазначив, що 28 грудня 2022 року відносно нього складено постанову про накладення адміністративного стягнення з якої слідує, що цього дня о 15 год. в м.Одеса дорога М14 21 км. він керував транспортним засобом марки МАН 8.163 номерний знак [NUMBER] не маючи певної категорії, чим порушив п.п.2.1 а ПДР України, за що на нього було накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. З вказаним позивач не погоджується та вважає, що постанова інспектора роти №4 батальйону №2 управління патрульної поліції в м.Одеса серії ЕАР № 6341130 від 28.12.2022 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП є незаконною, так як Постановою №348 від 22.03.2022 року про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 року №184 установлено, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії С, С1 на території України допускаються особи, які мають посвідчення категорії В. В зв`язку з викладеним просив суд скасувати зазначену постанову інспектора та судові витрати покласти на відповідача. Відповідно до ст.262 КАС України, справа слухається без повідомлення сторін. Поте на адресу відповідача надіслано копію ухвали суду про відкриття провадження для можливості надання відзиву, який до суду в зазначений термін так і не було подано. 04 квітня 2023 року від представника відповідача О.М. Нагнибіди (за довіреністю № 18442/41/3/01-2022 від 20.12.2022 року) надійшло клопотання в якому він просив залишити позовну заяву позивача без розгляду у зв`язку з пропущенням ним встановленого законом строку звернення до адміністративного суду, а клопотання розглянути без його участі. Розглянувши клопотання представника відповідача суд вважає, що воно не підлягає задоволенню, так як [PERSON] 06.01.2023 року звернувся до Корабельного районного суду м.Миколаєва з вказаним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності (постанову складено інспектором 28.12.2022 року) тобто у строк, термін якого не сплинув, а зазначена справа ухвалою судді вказаного суду від 10.01.2023 року за підсудністю була направлена до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що УПП в Одеській області командиром взводу 2 батальйону 4 роти старшим лейтенантом поліції Журавлем І.М. складено постанову серії ЕАР №6341130 відносно [PERSON] так як він 28.12.2022 о 15:09:41 в м.Одеса дорога М14 21км керував транспортним засобом не маючи певної категорії, яка дозволяє керувати саме таким транспортним засобом, не мав категорії С1, чим порушив п.2.1 а ПДР та ч.2 ст.126 КУпАП (а.с.6). Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України. Спірні правовідносини регулюються\~Кодексом України про адміністративні правопорушення,\~Законом України «Про Національну поліцію»,\~Правилами дорожнього руху, що затверджені\~постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до\~п.1.9 Правил дорожнього руху\~особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. \~Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху\~зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Позивач був притягнутий інспектором поліції до адміністративної відповідальності за ч. 2\~ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, що є порушенням п. 2.1.а.\~ПДР\~України. Згідно з пунктом 2.1.а.\~ПДР\~України, які затверджені\~Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р., водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Відповідно до\~статті 9 КУпАП\~адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях позивача, адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та доказів. Статтею 280 КУпАП\~визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Предметом судового дослідження у спірних правовідносинах є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Суд, надаючи оцінку діям інспектора, виходить з того, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами. З матеріалів справи убачається, що [PERSON] має посвідчення водія [NUMBER] категорії А В1 В С D (а.с.7). Разом з тим, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 3 березня 2022 р. № 184 "Про Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами" встановлено, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії С, С1 на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії В. Відповідно до\~Указу Президента України від 24 лютого 2022 року за № 64/2022\~введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, а згодом Указом №757/2022 від 06.11.2022 року було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, згодом Указом №58/2023 від 02 лютого 2023 року було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Відповідно до\~ст.72 КАС України\~доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно\~ст.76 КАС України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною 1\~ст. 77 КАС України\~регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених\~статтею 78 цього Кодексу. При цьому за змістом частиною 2 указаної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує. Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1\~ст. 6 КАС України). При цьому,\~ст. 62 Конституції України\~регламентує, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених\~статтею 255 цього Кодексу. Всупереч встановленому\~КАС\~обов`язку доказування, відповідачі не надали суду жодних доказів на підтвердження правомірності їх дій при розгляді справи про адміністративне правопорушення та доказів, які б підтвердили вказані в постанові обставини та спростовували твердження позивача. Суд приходить до переконання, що за обставинами справи постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним доказом по даній справі в розумінні\~статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини викладені в ній повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. \~Дослідивши матеріали справи, встановлені обставини не дають змоги суду однозначно оцінити дії [PERSON] як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, яке кваліфіковано за ч.2\~ст.126 КУпАП Згідно із\~статтею 132 КАС\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом частини першої\~статті 139 КАС\~при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього\~Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Так, згідно квитанцій від 06.01.2023 року № 0.0.2805335748.1 позивачем було сплачено 577 грн. 40 коп. судового збору, який підлягає стягненню на його користь. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted