Рішення адміністративного суду від 2024-08-01 00:00:00+03

Позивач, 10 червня 2024 року подав до суду вказану позовну заяву, вимоги якої обгрунтував тим, що 29 травня 2024 року начальником відділення обліку мобілізаційної роботи [INFO] стосовно нього, в порушення вимог ст.272 КУпАП, складено протокол про адміністратвине правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП. На підставі вказаного протоколу начальником [INFO] винесено постанову про накладення адміністративного стягнення в сумі 17000 грн. Однак, дій спрямованих на порушення Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів він не вчиняв. Добровільно з`явився до [INFO] , а стосовно нього ще й склали протокол про адміністратвине правопорушення, зі змісту якого йому не зрозуміло, що він порушив. У його діях відсутній склад адміністратвиного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП. Докази правопрушення відсутні. Виклики до [INFO] йому не надходили. Він має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, а тому згідно з п.3 ч.1 ст.23 ЗУ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію не підлягає мобілізації, звільнений від призову, і про це добре знають у першому [INFO] . Відтак, просить скасувати постанову про накладання на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення №167 від 03 червня 2024 року винесену начальником [INFO] [PERSON] на суму 17000 грн. Позивач та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [INFO] , у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов як і будь-яких доказів чи клопотань по справі не надав. Згідно з ч.4 ст.159 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб`єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. За змістом ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені\~Конституцією\~та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Судом встановлено, що 03 червня 2024 року начальником [INFO] \~полковником [PERSON] \~винесено постанову\~№167\~про накладення\~адміністративного стягненнявідповідно до якої на позивача [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП. Зі змісту постанови вбачається, що громадянин [PERSON] , [INFO] , будучи військовозобов?язаним, досягнувши віку старше 25-ти років, під час дії воєнного стану в особливий період порушив правила військового обліку, а саме після виключення з обліку призовників протягом більше 13-ти років не став на військовий облік як військовозобов?язаний у відповідному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (до 30 березня 2021 року військовому комісаріаті), що передбачено Законом України «Про військовий обов?язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІ зі змінами відповідно до Закону України №3633-IX від 11 квітня 2024 року та Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року зі змінами відповідно до Постанови КМУ №563 від 16 травня 2024 року, якою затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів та Правила військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів. Згідно з абз.8 ч.3 ст.1 вказаного Закону №2232-XII військовий обов?язок включає «виконання військового обов?язку в запасі та дотримання правил військового обліку». Відповідно до ч.8 ст.2 зазначеного Закону виконання військового обов?язку в запасі військовозобов?язаними полягає у дотриманні порядку і правил військового обліку. Згідно з абз.11 п.2 ч.1 ст.37 Закону №2232-Х та п.п.1 п.1 Правил військового обліку (ПКМУ №1487), взяттю на військовий облік військовозобов?язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників. При цьому, відповідно до абзацу 2 пункту 1 частини 5 статті 37 Закону №2232-XII такі особи підлягають зняттю з військового обліку призовників. Так, громадянин [PERSON] , під час перебування з 15 січня 2003 року до 2011 року на військовому обліку призовників Знам?янського ОМВК Кіровоградської області (з 30 березня 2021 року перший відділ [INFO] ), в травні 2011 року був переданий з обліку призовників на облік військовозобов?язаних, відповідно до частини 1 статті 18 Закону №2232-XII, як такий, що досяг граничного 25-річного віку, як не розшуканий. Однак, з травня 2011 року, [PERSON] , всупереч вимогам законодавства щодо порядку і правил військового обліку, будучи зареєстрованим та проживаючи за адресою [ADDRESS] до кінця травня 2024 року не став на облік військовозобов?язаних в першому відділі [INFO] (до липня 2021 року Знам?янському ОМВК) і, відповідно, не отримав військово-обліковий документ (військовий квиток чи тимчасове посвідчення), який є документом, що посвідчує особу військовозобов?язаного та визначає належність його власника до виконання військового обов?язку, чим порушив правила військового обліку під час дії військового стану в особливий період, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Оскаржувана постанова\~винесена за\~наслідками розгляду\~протоколу №167\~про адміністративне\~правопорушення за\~ч.3\~ст.210\~КУпАП від\~29\~травня 2024\~року складеного\~стосовно [PERSON] ,\~до якого\~було додано\~пояснення [PERSON] \~та копію\~його паспорта.\~Копія протоколу\~отримана [PERSON] \~у день\~його складення. У протоколі повідомлено останнього про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. [PERSON] під час розгляду стосовно нього справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, був відсутній. Копію постанови\~від 03\~червня 2024\~року про\~накладення на\~нього адміністративного\~стягненняза вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, отримав 05 червня 2024 року, що засвідчено його підписом, який міститься у постанові. Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України. Згідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. За ст.7\~КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. За приписами\~ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. Статтею 72\~КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно\~ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: granted