Рішення адміністративного суду від 2022-05-25 00:00:00+03

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати припис № 14 від 04.09.2019. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що станом на час здійснення позапланового заходу не затверджено та не оприлюднено у встановленому законом порядку уніфіковану форму акту, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику, що відповідають Методиці, яка була затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 року № 342. Також, позивачем було обґрунтовано незаконність вимог припису та невідповідність їх чинному законодавству. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 серпня 2021 р. адміністративний задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області щодо проведення позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ». Визнано протиправним та скасовано припис Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області № 14 від 04.09.2019. Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у письмовому провадженні на 22.12.2021. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2021 призначено справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 серпня 2021 р. до апеляційного розгляду в судовому засіданні на 16.02.2022 та продовжено строк розгляду апеляційної скарги. Розгляд апеляційної скарги 02.03.2022 не здійснювався, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану та відповідно до рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року і наказу голови Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2022 року № 16 "Про встановлення особливого режиму роботи Шостого апеляційного адміністративного суду в умовах воєнного стану". У зв`язку з тим, що розгляд справи 02.03.2022 не відбувся, судом призначено розгляд апеляційної скарги на 25.05.2022 у відкритому судовому засіданні. Представник позивача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Представник апелянта у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду апеляційної скарги. Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на підставі звернення гр. [PERSON] , наказу від 27.08.2019 № 2149-Д та направлення на проведення заходу від 27.08.2019 № 2147, відповідачем було проведено позапланову перевірку за дотриманням законодавства про захист прав споживачів Переяслав-Хмельницького ВР ТОВ «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» за адресою: Київська обл., м. Переяслав-Хмельницький, вул. Богдана Хмельницького, 51, за результатами якої складено акт перевірки від 28.08.2019 № 000125. Перевіркою встановлено порушення ТОВ «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» пунктів 1,2 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23.11.2018 № 1498. На підставі встановлених порушень, ГУ Держпродспоживслужби в Київській області винесено припис «Про припинення порушення прав споживачів» від 04.09.2019 № 14, яким начальнику Переяслав-Хмельницького ВР ТОВ «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» Шамардаку Д.В. приписано терміново в узгоджений із споживачем час провести трьохсторонню звірку витрат природнього газу, нарахувань та оплат (помісячно) по особовому рахунку [NUMBER] з наданням споживачеві детальних роз`яснень по нарахуванням (помісячно), підписати акт звірки та провести перерахунок вартості наданих послуг відповідно до вимог законодавства. Вважаючи протиправним вказаний припис, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з даним адміністративним позовом. Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що саме орган державного нагляду зобов`язаний виконати норму абзацу 8 частини другої статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», затвердити уніфіковану форму акта та оприлюднити його на власному офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня затвердження у порядку, визначеному законодавством. Однак, вказані дії відповідачем вчинені не були, у зв`язку із чим суд погоджується з доводами позивача, що відповідач неправомірно використовує у своїй діяльності уніфіковану форму. Отже, з 01.01.2017 на законодавчому рівні змінено порядок розроблення та затвердження органами державного нагляду уніфікованої форми акта, що складається за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду. Враховуючи вищевикладене, органи державного нагляду (контролю), які не затвердили та не оприлюднили у встановленому Законом порядку уніфіковані форми актів, що відповідають новій Методиці, втратили можливість проведення заходів державного нагляду (контролю), оскільки за результатами перевірок можливо складання актів перевірок виключно за уніфікованою формою. Суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та визнання проведеної позапланової перевірки «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» протиправною, що також свідчить про відсутність правових наслідків такої, а тому, оскаржуваний припис № 14 від 04.09.2019 підлягає скасуванню, оскільки його складанню передувало порушення відповідачем порядку проведення перевірки, що є достатньою підставою для скасування актів індивідуальної дії. В даному випадку, за висновками суду першої інстанції, не має значення чи висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки, є достовірними та підтвердженими відповідними доказами, адже порушення контролюючи органом порядку проведення перевірки нівелює правові наслідки такої перевірки. Тобто, з наведеного вбачається, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, не надавав оцінки законності/незаконності вимог, викладених в приписі, а констатував незаконність перевірки та її наслідків через використання незатвердженої форми акту перевірки. Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції необґрунтованими та помилковими, адже суд першої інстанції стверджуючи, що відповідач, складаючи акт за результатами перевірки, використав уніфіковану форму акта перевірки, форма якого не відповідає Методиці розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду, яка затверджена Постановою № 342, не врахував, що уніфікована форма акту, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, затверджена наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України Міністерства аграрної політики та продовольства України від 11.01.2018 № 18/14, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2018 р. за № 142/31594 та внесено до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, який був наявний на момент прийняття оскаржуваного припису на веб-сайті Держпродспоживслужби, а також, будь-яких доводів та аргументів щодо неправомірності порушень, вказаних у спірному приписі судов не навів. В оскаржуваному рішенні судом першої інстанції зазначено, що при порівняльному аналізі змісту та розташування реквізитів акта перевірки, складеного за результатами перевірки позивача та уніфікованої форми акта перевірки, затвердженої Наказом №18/14 судом встановлено, що вони є ідентичними. Редакція Наказу № 18/14 втратила чинність лише 03.03.2020 на підставі наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 29 січня 2020 року № 94, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2020 р. за № 185/34468. Відповідно, апелянт вважає, що підстави для незастосування фахівцями Головного управління уніфікованої форми акту під час здійснення заходу державного нагляду були відсутні, адже наголошено на необґрунтованому висновку суду першої інстанції щодо автоматичної втрати чинності уніфікованих форм актів, розроблених на підставі методик, затверджених постановами Кабінету Міністрів України, що втратили чинність згідно з п. 2 Постанови від 10.05.2018 № 342, оскільки вони не відповідають новим Методикам. Жодних рішень щодо скасування або визнання недійсним наказу № 18/14, на момент оформлення перевірки позивача та підписання акту не було. Зважаючи на вказане, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» (далі - Постанова №442), утворено Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - Держпродспоживслужба), поклавши на Службу, що утворюється, функції, зокрема, із здійснення державного контролю за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін. Пунктом 1 Положення про Держпродспоживслужбу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 667 (далі - Положення про Держпродспоживслужбу) визначено, що Держпродспоживслужба є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику, зокрема, з контролю за цінами. Відповідно до норм пункту 3 Положення про Держпродспоживслужбу, одним з основних завдань Держпродспоживслужби є, зокрема, реалізація державної політики з контролю за цінами та здійснення відповідно до закону державного нагляду за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін. Держпродспоживслужба, відповідно до покладених на неї завдань (підпункт 11 пункту 4 Положення про Держпродспоживслужбу) у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, здійснює, зокрема, державний нагляд за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та державний нагляд за достовірністю інформації, зазначеної у документах про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін. Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи (пункт 7 Положення про Держпродспоживслужбу). Державний нагляд, відповідно до статті 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», здійснюється за принципами, зокрема, неприпустимості дублювання повноважень органів державного нагляду та неприпустимості здійснення заходів державного нагляду різними органами державного нагляду з одного й того самого питання та наявності одного органу державного нагляду у складі центрального органу виконавчої влади. Вказана норма кореспондується з частиною третьою статті 5 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», якою визначено, що утворення, реорганізація та ліквідація міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади здійснюються з урахуванням завдань Кабінету Міністрів України, а також з урахуванням необхідності забезпечення здійснення повноважень органів виконавчої влади і недопущення дублювання повноважень. Таким чином, дійсно, Держпродспоживслужба є органом державного нагляду за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін. Спеціальним нормативно-правовим актом, що визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду, їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду є Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Згідно змісту абзацу 2 статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходами державного нагляду є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом (абзац 3 статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»). Згідно приписів частини п`ятнадцятої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», при здійсненні заходів державного нагляду посадові особи органів державного нагляду зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів. Абзацом 1 частини другої статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, розробляє Методику розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду, та Методику розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 342 (далі - постанова №342) затверджено Методику розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (далі - Методика). Уніфіковані форми актів з переліком питань затверджуються органом державного нагляду та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті протягом 5 робочих днів з дня затвердження у порядку, визначеному законодавством (абзац 8 частини другої статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»). Згідно з пунктом 1 Методики, вона встановлює єдиний підхід до розроблення органами державного нагляду уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду. Уніфікована форма акта перевірки розробляється органом державного нагляду та оприлюднюється на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня її затвердження (абзац 1 пункту 2 Методики). За твердженням відповідача, уніфікована форма акта перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін затверджена наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства аграрної політики та продовольства України 11 січня 2018 року № 18/14 (далі - Наказ № 18/14). Суд першої інстанції, зазначив, що при порівняльному аналізі змісту та розташування реквізитів акта перевірки, складеного за результатами перевірки позивача та уніфікованої форми акта перевірки, затвердженої Наказом №18/14 встановлено, що вони є ідентичними. Водночас, суд першої інстанції, стверджуючи, що відповідач, складаючи акт за результатами перевірки, використав уніфіковану форму акта перевірки, форма якого не відповідає Методиці розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду, яка затверджена Постановою № 342, на переконання колегії суддів, не врахував, що уніфікована форма акту, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, затверджена наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України Міністерства аграрної політики та продовольства України від 11.01.2018 № 18/14, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2018 р. за № 142/31594 та внесено до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, який був наявний на момент прийняття оскаржуваного припису на веб-сайті Держпродспоживслужби та був чинним. Редакція Наказу № 18/14 втратила чинність лише 03.03.2020 на підставі наказу Міністерства розвиткуекономіки, торгівлі та сільського господарства України від 29 січня 2020 року № 94, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2020 р. за № 185/34468. Відповідно, підстави для незастосування відповідачем уніфікованої форми акту під час здійснення заходу державного нагляду були відсутні, адже жодних рішень щодо скасування або визнання недійсним наказу № 18/14, на момент оформлення перевірки позивача та підписання акту не було. Також, колегія суддів вважає, що за даних обставин, посилання на застосування при оформленні результатів перевірки не уніфікованої форми акта, не може бути наслідком визнання самої перевірки незаконної, як і її результатів, адже, по перше, сам позивач не ставив під сумнів наявність підстав для проведення такої перевірки, позивачем здійснено допуск до перевірки, застосована форма акта не містила тих відмінностей, які могли порушувати права позивача на участь у перевірці та відображенні її результатів. Тож, підсумовуючи, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо проведення позапланової перевірки позивача та визнання протиправним та скасування припису Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області № 14 від 04.09.2019 лише з підстав невідповідності оформленого акта перевірки затвердженій уніфікованій формі такого акта, без дослідження та надання оцінки самій суті порушень, виявлених за наслідком перевірки та відображених у заходах реагування припису, хоча позивач наголошував на цьому в позові. З даного приводу (щодо посилань позивача на безпідставності зобов`язання ТОВ «Київоблгаз Збут» виконувати постанову НКРЕКП від 23.11.2018 № 1498 та не приводити обсяги природного газу до стандартних умов), колегія суддів зауважує таке. Постановою НКРЕКП від 23.11.2018 № 1498, відповідно до статті 4 Закону України «Про ринок природного газу» та статті 17 Закону № 1540-VIII у зв`язку із зверненнями споживачів природного газу та з метою захисту їх прав заборонено АТ «Київоблгаз» при здійсненні обліку природного газу, використаного побутовими споживачами, приводити об`єми природного газу до стандартних умов для здійснення комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами; у разі приведення у жовтні 2018 року АТ «Київоблгаз» об`ємів використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов АТ «Київоблгаз» необхідно здійснити за жовтень 2018 року перерахунок об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єктах побутових споживачів відповідно до фактичних показань лічильників природного газу. Відповідно до норм ч. 1 ст. 15 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», підготовка проектів рішень Регулятора, що мають ознаки регуляторних актів відповідно до Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», здійснюється у порядку, визначеному цим Законом. При цьому, за визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання: прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відлові дно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом. З наведеного слідує, що постанова НКРЕКП від 23.11.2018 № 1498, не є регуляторним актом, оскільки положення даної постанови не спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання. Крім того, вказана постанова, хоча і направлена на неодноразове застосування, однак не скасовує, не встановлює та не змінює норми права, а направлена, у свою чергу, стосовно конкретно визначеної особи - АТ «Київоблгаз». Таким чином, на переконання колегії суддів, постанова НКРЕКП від 23.11.2018 № 1498 є актом індивідуальної дії в розумінні п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України. Також, необхідно врахувати, що постанова НКРЕКП від 23.11.2018 № 1498 прийнято відносно ПАТ «Київоблгаз» (код ЄДРПОУ 20578072), і не стосується позивача - ТОВ «Київоблгаз Збут» (код ЄДРПОУ 39592941), які є різними юридичними особами та відповідно відповідачем безпідставно покладено обов`язок дотримання постанови НКРЕКП від 23.11.2018 № 1498. Приведення до стандартних умов передбачено, як Кодексом газотранспортних систем (Кодекс TTC), Кодексом газорозподільних систем (Кодекс ГРМ), так і Типовим договором розподілу природного газу, ГОСТами, ДСТУ. Всі учасники ринку повинні обирати єдиний підхід до вимірювання кількості природного газу, про що домовляються в договорах, оскільки тільки так кількість газу може бути виміряна вірно та співпадає його вхід до газотранспортної системи (TTC), газорозподільної системи (ГРМ) та вихід. Постановою НКРЕКП від 21.04.2017 № 527 (в редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2019 № 654) ТОВ «Київоблгаз Збут» видано ліцензію на постачання природного газу. Вказане товариство виступає постачальником природного газу для споживачів, розташованих в Київській області та здійснює нарахування відповідно персоніфікованих даних про фактичний обсяг спожитого природного газу за кожним споживачем, наданих газорозподільним підприємством AT «Київоблгаз» та діючих цін на природний газ. Відповідно до глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС), затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 06.11.2015 за № 1379/27824, об`єми та обсяги споживання природного газу побутовими споживачами визначаються оператором ГРМ, в даному випадку AT «Київоблгаз». Так, в абзаці 3 п.5 глави 4 розділу IX Кодексу ГРС, Оператор ГРМ відповідно до вимог Кодексу ГТС передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Приведення газу до стандартних умов передбачено наступними нормативними документами. У першому розділі Закону України «Про ринок природного газу» № 329-VIII від 09.04.20154, визначено, що природний газ є товарною продукцією, що «перебуває у газоподібному стані за стандартних умов». Абзацом 2 підпункту 3 глави І розділу IX Кодексу ГРС, визначено, що об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом XV Кодексу ГРС. Оператор ГРМ відповідає за переведення об`єму природного газу в обсяг переданої (спожитої) енергії. Таким чином, після отримання показників лічильників побутових споживачів AT «Київоблгаз», як Оператор ГРМ, приводить такий об`єм природного газу до стандартних умов відповідно до вимог Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу ГРС, а також умов договору на розподіл природного газу, укладеного з постачальником. ТОВ «Київоблгаз Збут» на підставі даних AT «Київоблгаз» про об`єми газу проводить нарахування споживачу за надану послугу з газопостачання. При цьому, AT «Київоблгаз» передає ТОВ «Київоблгаз Збут» дані про об`єми спожитого природного газу приведені до стандартних умов. Також, згідно з п. 3 Розділу І Правил постачання природного газу, затвердженими постановою НКРКП від 30.09.2015 № 2496 (далі - Правила) постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником відповідно до вимог Правил. Згідно п. 2.2 розділу II Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500, обов`язковою умовою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором ГРМ договору розподілу природного газу, на підставі якого споживач набуває право правомірно відбирати газ із газорозподільної системи. Типовим договором розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 передбачено розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу - один кубічний метр природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі ГРМ. У Правилах постачання природного газу береться та сама розрахункова одиниця. Крім того, постановою НКРЕКП «Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП щодо запровадження на ринку природного газу використань одиниць енергії» від 26.01.2017 № 84 передбачено необхідність Оператору ГРМ приводити природний газ до стандартних умов відповідно до Методики № 116, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 26.02.2004, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 19.03.2004 за № 346/8945, незалежно від категорії споживачів. П.4 постанови НКРЕКП від 26.01.2017 № 84, також прямо містить зобов`язання операторів ГРМ додатково передбачити у платіжних документах споживачів за послуги з розподілу природного газу, а також в особистому кабінеті споживача інформацію про розмір коефіцієнту приведення до стандартних умов (якщо вузол обліку природного газу споживача не приводить в автоматичному режимі об`єм природного газу до стандартних умов), розмір середньозваженої вищої теплоти згоряння за розрахунковий період, а також обсяг енергії спожитого природного газу (за трьома одиницями виміру: кВт год, Гкал, МДж). Таким чином, законодавство в повній мірі забезпечило рівність споживачів природного газу на ринку та передбачило оплату витрат на ринку природного газу на приведення його до стандартних умов за рахунок споживачів, що відповідає принципу єдності вимірювань, передбаченого ч. 3 ст. 18 Закону України «Про ринок природного газу». Відповідно до постанови НКРЕКП № 1498 від 23 листопада 2018 року, Національна комісія заборонила ПАТ «Київоблгаз» (правонаступником, якого є АТ «Київоблгаз») при здійсненні обліку природного газу, використаного побутовими споживачами, приводити об`єми природного газу до стандартних умов для здійснення комерційних розрахунків за використаний газ побутовими споживачами. У разі приведення у жовтні 2018 року ПАТ «Київоблгаз» об`ємів використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов ПАТ «Київоблгаз» необхідно здійснити за жовтень 2018 року перерахунок об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єктах побутових споживачів відповідно до фактичних показань лічильників природного газу. Встановивши, що у спірних правовідносинах статус оператора ГРМ має АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», до газорозподільної системи якого підключений позивач, яке веде облік та визначає об`єм спожитого позивачем природного газу й із застосуванням коефіцієнту приведення природного газу до стандартних умов, доводить ці показники до постачальника ТОВ «Київоблгаз Збут», який у свою чергу лише обраховує вартість зазначених оператором ГРМ спожитих позивачем об`ємів газу згідно встановлених НКРЕКП тарифів для населення, суд апеляційної інстанції обґрунтовано вважав, що вказані у рахунках об`єми споживання газу визначені не ТОВ «Київоблгаз Збут», а АТ «Київоблгаз» на підставі показів лічильника та відповідного коефіцієнту приведення газу до стандартних умов. Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позовної заяви про те, що в акті перевірки та оскаржуваному приписі, відповідачем встановлені порушення, які фактично не мали місце, оскільки позивач вчиняв дії щодо приведення послуг за постачання природного газу до стандартних умов у відповідності до Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494. Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами позовної заяви у частині необґрунтованості вимог відповідача, викладених в оскаржуваному приписі, що є наслідком визнання його протиправним та скасування, але саме з цих підстав, яким суд першої інстанції не надавав оцінки. Отже, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дії Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області щодо проведення позапланової перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» з прийняттям нової постанови в цій частині про відмову в задоволенні позовних вимог. У іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає зміні в мотивувальній частині. За наслідком розгляду матеріалів справи та доводів апеляційної скарги дійшла висновку, що, у даному випадку, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Результат розгляду: partial