Рішення адміністративного суду від 2022-01-19 00:00:00+02

У серпні 2021 року Головне управління ДПС у Донецькій області (далі - позивач, ГУ ДПС у Донецькій області) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Східного міжрегіонального управління Міністерства \~юстиції (м.Харків), в якому просило суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. від 09.07.2021 ВП №65308219. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області, в якому просило суд визнати протиправними дії щодо неправомірного нарахування та відображення в ІКП з ПДВ платника податків Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» пені за період з 01.11.2016 до 21.10.2019 у розмірі 56741865,25 грн; зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області здійснити облікові операції в ІКП з ПДВ платника податків Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» щодо коригування податкової заборгованості у вигляді зменшення нарахованої пені за період з 01.11.2016 до 21.10.2019 у розмірі 56741865,25грн; визнати протиправними дії \~щодо зарахування сплачених грошових коштів Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» за період з 01.11.2016 до 21.10.2019 в рахунок оплати пені; зобов`язати відповідача здійснити облікові операції перерозподілу платежів в ІКП з ПДВ платника податків Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» шляхом редагування напряму зарахування зі зменшення заборгованості по пені в рахунок зменшення податкової заборгованості з основного платежу за період з 01.11.2016 до 21.10.2019. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.08.2020, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2021, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Донецькій області щодо неправомірного нарахування та відображення в ІКП з ПДВ платника податків обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» пені за період з 01 листопада 2016 року до 21 жовтня 2019 року у розмірі 41 332 240,30 грн. Зобов`язано Головне управління ДПС в Донецькій області здійснити облікові операції в ІКП з ПДВ платника податків обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» щодо коригування податкової заборгованості у вигляді зменшення нарахованої пені за період з 01 листопада 2016 року по 21 жовтня 2019 року у розмірі 41332240,30 грн. Визнано протиправними дії Головного управління ДПС в Донецькій області щодо зарахування сплачених грошових коштів обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» за період з 01 листопада 2016 року по 21 жовтня 2019 року в рахунок оплати пені в розмірі 41332 240,30 грн. Зобов`язано Головне управління ДПС в Донецькій області здійснити облікові операції перерознесення платежів в ІКП з ПДВ платника податків обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» шляхом редагування напряму зарахування зі зменшення заборгованості по пені в рахунок зменшення податкової заборгованості з основного платежу за період з 01 листопада 2016 року по 21 жовтня 2019 року на суму 41 332 240,30 грн. У задоволені решти позовних вимог відмовлено. Державним виконавцем 29.04.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65308219, якою зобов`язано Головне управління ДПС у Донецькій області (код 43142826) здійснити облікові операції перерознесення платежів в ІПК з ПДФ платника податків Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (код 03337119) шляхом редагування напряму зарахування зі зменшення заборгованості по пені в рахунок зменшення податкової заборгованості з основного платежу за період з 01 листопада 2016 по 21 жовтня 2019 на суму 41332240,30 грн. Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» (код ЄДРПОУ 03337119) перебувало на обліку у ГУ ДПС у Донецькій області (м. Краматорськ) з 01.01.2018 по 31.12.2019, а з 01.01.2020 \~перейшло на облік до Офісу великих платників ДПС. Через те, що інтегровані картки платника податків знаходяться за основним місцем обліку платника податків, тому Головне управління ДПС у Донецькій області не мало фактичної можливості виконати рішення по справі №200/12789/19-а. Крім того, Головне управління ДПС у Донецькій області станом на дату відкриття виконавчого провадження №64754208 знаходилось у стані припинення. Головним державним виконавцем 09.07.2021 прийнято постанову про накладення на Головне управління ДПС у Донецькій області штрафу в сумі 5100 грн. за невиконання рішення у ВП №65308219. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 року в задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Головне управління ДПС у Донецькій області звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та постановити нове рішення, яким скасувати постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. від 09.07.2021 року у виконавчму провадженні № 65308219. В обгрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що Головне управління ДПС у Донецькій області не може виконати вищезазначене рішення у виконавчому провадженні №65308219 із поважних причин, оскільки не має функціональних повноважень у зв`язку із переходом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» на облік в Офіс великих платників ДПС, а тому у апелянта відсутній доступ до інтегрованої картки платника податків Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго». Також Головне управління ДПС у Донецькій області (код 43142826) знаходиться у стадії припинення. Постанови про накладення штрафу та стягнення виконавчого збору за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього. Зазначає, що державним виконавцем під час винесення постанови про накладення штрафу не враховані об`єктивні підстави неможливості виконати рішення суду по справі №200/12789/19-а а саме: \~переведення стягувача на облік в Офіс великих платників податків; відсутність у Головного управління ДПС у Донецькій області доступу до перегляду та редагування ІКП стягувача; \~відсутність функціональних повноважень, через знаходження в процедурі припинення Головного управління ДПС у Донецькій області (код 43142826). Відповідач правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. Відповідно до ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що \~постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Балдинюка М.Ю. № ВП 65308219 від 29.04.2021 року, розглянута заява про примусове виконання виконавчого листа № 200/12789/19-а, виданого 13.04.2021 року Донецьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління ДПС в Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, код ЄДРПОУ 43142826) здійснити облікові операції перерознесення платежів в ІКП з ПДВ платника податків обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (84307, Донецька область, м. Краматорськ, пров. Земляний, 2, код ЄДРПОУ 03337119) шляхом редагування напряму зарахування зі зменшення заборгованості по нені в рахунок зменшення податкової заборгованості з основного платежу за період з 01 листопада 2016 року по 21 жовтня 2019 року на суму 41332240, 30 грн. Державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження зазначено про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с. 66-67). 08.05.2021 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Балдинюком М.Ю. винесено вимогу про виконання рішення суду відповідно до виконавчого листа № 200/12789/19-а у строк до 10 робочих днів з моменту одержання зазначеної вимоги (а.с. 69-70). У зв`язку з невиконанням у встановлений строк рішення суду, 09.07.2021 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) Балдинюком М.Ю. прийнято постанову про накладення штрафу, якою на \~Головне управління ДПС в Донецькій області накладено штраф у розмірі 5100,00 грн (а.с. 73-74). Не погодившись з вказаною постановою, Головне управління ДПС в Донецькій області звернулося з позовом до суду. Відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах позивачем не доведений факт порушення його прав та охоронюваних законом інтересів владними управлінськими діяннями Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), а усі питання виконавчого провадження, у тому числі і оскаржувана постанова, знаходяться поза межами владної управлінської компетенції суб`єкта, визначеного відповідачем по даній справі. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, колегія суддів зазначає наступне. Згідно з ч. 1 \~ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Згідно з п. 7 ч. 1 \~ст. 7 КАС України, вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача. Згідно з ч. 3 \~ст. 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам). Належним є відповідач, який є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом. Тобто, у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні. Відповідно до ч. 4 \~ст. 46 КАС України, відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Предметом позову є правомірність постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Балдинюка М.Ю від 09.07.2021 ВП №65308219 про накладення на Головне управління ДПС у Донецькій області штрафу у розмірі 5100 грн. Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця врегульовані положеннями \~ст. 287 КАС \~України. Відповідно до ч. 1 \~ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Згідно з ч. 3 \~ст. 287 КАС України, відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець. Відповідно до ч. 1 \~ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження", \~ч. 1 \~ст.6 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку. За приписами п. 3 розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень №512/5, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012, визначено, що до кола органів Державної виконавчої служби у спірних правовідносинах належить Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області та Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області. Отже, відповідачем по справі може бути визначено особу, яка винесла відповідну постанову. У спірних правовідносинах такою особою є Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій \~області Східного міжрегіонального управління Міністерства \~юстиції (м. Харків). Відповідно до ст.ст. 124, 129 Конституції України, \~ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», \~ст.370 КАС України \~судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. У розумінні \~ст. 1 Закону України №1404-VIII \~виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені \~Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього \~Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього \~Закону \~підлягають примусовому виконанню. Згідно з п.9 ч.1 \~ст.39 Закону України №1404-VIII \~виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Законодавець наділив саме державного виконавця як спеціального суб`єкта права компетенцією на власну кваліфікацію певного діяння як фактичного і повного виконання рішення згідно з виконавчим документом. Наявність саме такого владного управлінського повноваження у державного виконавця (а не територіального органу Міністерства юстиції України) підтверджується і положеннями \~ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якими державний виконавець може накласти штраф за невиконання рішення без поважних причин. Проте, як зазначалось вище, позовні вимоги про скасування постанови про накладення штрафу заявлено позивачем до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова), тобто до неналежного відповідача. Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1\~ст. 48 КАС України\~ суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Частиною 3\~ ст. 48 КАС України\~ передбачено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні адміністративного позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави (частина 4\~ статті 48 КАС України). Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду першої інстанції є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності. Колегія суддів зазначає, що звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду. Особа, яка залучається до участі у справі у процесуальному статусі відповідача має процесуальні права та процесуальні обов`язки, визначені\~ КАС України. За правилами ч. 7\~ ст. 48 КАС України\~ заміна відповідача допускається лише до ухвалення рішення судом першої інстанції, а суд апеляційної інстанції позбавлений процесуального права здійснювати заміну неналежної сторони по справі або залучати до участі у справі другого відповідача. Зокрема, залучення такої особи на стадії апеляційного розгляду справи позбавило би залученого відповідача можливості користуватися своїми процесуальними правами, гарантованими\~ КАС України\~ в суді першої інстанції, що є порушенням принципу рівності сторін. Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 09.07.2020 у справі № 2040/5355/18. Крім того, колегія суддів зауважує, що позовні вимоги заявляє позивач, водночас адміністративний суд може, якщо вважатиме за потрібне, застосувати інший, аніж той, який зазначив позивач, спосіб захисту його прав та інтересів, який не суперечитиме закону і забезпечуватиме їхній ефективний захист. Вибір/застосування способу захисту порушених прав та інтересів детермінується через призму суті порушеного (суб`єктивного) права в рамках правовідносин, з яких виник спір. Тож результативним обраний спосіб захисту порушеного права (у контексті цього спору) буде тоді, коли існуватиме взаємозв`язок між порушенням (суб`єктивного права особи) та (дозволеним, прийнятним) способом його захисту, водночас останній сприятиме вичерпному його поновленню. Однією з умов для досягнення такого результату є визначення належного відповідача/відповідачів за позовом, адже від цього значною мірою теж залежить ефективність захисту порушеного права (втілена у процедурі виконання судового рішення). З огляду на викладене, враховуючи предмет цього позову, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, в порушення вказаних вимог процесуального\~закону, \~не з`ясував належність відповідача у справі та не вирішив питання про залучення до участі у справі належного відповідача чи співвідповідача. Матеріали справи не містять жодних доказів того, що суд першої інстанції запропонував позивачу здійснити заміну неналежного відповідача на належного або залучити до участі у справі другого відповідача. Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції не є належним відповідачем, а усі питання примусового виконання судових актів знаходяться поза межами управлінської компетенції даного органу державної виконавчої влади, доказів причетності відповідача до накладення оскарженого штрафу матеріали справи не містять, а тому позивачем не доведений факт порушення його прав та охоронюваних законом інтересів владними управлінськими діяннями Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, не встановивши фактичні обставини, які мають значення для справи та не здійснивши заміну неналежної сторони, допустив порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та відмови у задоволенні позову. Під час розгляду і вирішення справи колегія суддів,

Результат розгляду: partial