Рішення адміністративного суду від 2022-07-22 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2022 року позов задоволено, постанову в. о. директора Департаменту з питань державного архітектурно - будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Попович Оксани Миколаївни від 29.04.2021 № 05/21 по справі про адміністративне правопорушення про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень скасовано, справу про адміністративне правопорушення закрито. Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та прийняти нову постанову, якою позов залишити без задоволення. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції прийшов до хибних висновків щодо порушення строків притягнення позивача до відповідальності за адміністративне правопорушення, оскільки дане порушення є триваючим, виявлено за результатом перевірки, а тому строк на притягнення особи до відповідальності слід обчислювати саме з дати складання акта перевірки, а не вчинення правопорушення. Крім того, апелянт зазначає, що позивачу за результатом перевірки вручено припис про усунення порушень законодавства який позивачем не виконано. До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив. Представником відповідача в судовому засіданні щодо задоволення вимог апеляційної скарги заперечено. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду відкрито провадження за апеляційною скаргою Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу КМР (КМДА) на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2022 року та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, з належними документами, що посвідчують право представників представляти їх інтереси, в судове засідання не з`явилися. Натомість, подали до суду заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження. В судовому засіданні суду апеляційної інстанції постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України. У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 07.12.2015 року Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській області було придбано у власність нежитлове приміщення № 116, загальною площею 335,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 18.08.2017 № 2813/7 «Про передачу нерухомого майна з балансу регіональних центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській, Харківській, Одеській, Львівській та Дніпропетровській областях на баланс Координаційного центру з надання правової допомоги», вказане нежитлове приміщення передано на баланс Координаційного центру. Координаційним центром до Департаменту з питань державного архітектурно - будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 17.11.2017 року подано повідомлення № КВ 061173262296 про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI) на об`єкті будівництва за адресою: [ADDRESS] , нежитлове приміщення № 116. 13.02.2020 року Координаційним центром до Департаменту з питань державного архітектурно - будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подано повідомлення № КВ 071200441421 про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI) на об`єкті будівництва за адресою: [ADDRESS] , нежитлове приміщення № 116. Координаційним центром до Департаменту з питань державного архітектурно - будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 12.02.2021року подано декларацію № КВ 101210211813 про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI) по об`єкту будівництва за адресою: [ADDRESS] , нежитлове приміщення № 116. 09.03.2021 року на адресу Координаційного центру надійшов лист від 04.03.2021 № 073-1951 в якому зазначено, що Департамент з питань державного архітектурно - будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проводить позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності під час виконання будівельних робіт із реконструкції нежитлового приміщення № 116 за адресою: [ADDRESS] , нежитлове приміщення № 116, та вказано на те, що позивачу необхідно прибути до Департаменту та надати документи, які зазначені в даному листі. Направлення для проведення позапланового заходу від 03.03.2021 року б/н вручено позивачу особисто 11.03.2021 року. 07.04.2021 року за адресою відповідача, позивачу вручено направлення для проведення позапланового заходу від 05.04.2021 року та в якому зазначено, що строк його дії з 05.04 до 06.04.2021 року. 12.04.2021 року на адресу Координаційного центру надійшов лист від 08.04.2021 № 073-3017, в якому зазначено, що відповідач провів позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил на об`єкті будівництва «Реконструкції нежитлового приміщення № 116 за адресою: [ADDRESS] , нежитлове приміщення № 116», за результатами якої складено акт перевірки від 06.04.2021 б/н, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, стандартів і правил від 06.04.2021 року та два протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 06.04.2021 року. Окрім того, у вказаному вище листі відповідача було зазначено, що розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбудеться 20.04.2021 о 10 год. 00 хв. у приміщенні відповідача за адресою: вул. Хрещатик, 32 А, каб. 221 м. Київ, 01044. 20.04.2021 [PERSON] вручено протоколи про адміністративне правопорушення від 20.04.2021 року та в яких було зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення призначено на 10 год. 00 хв. 29.04.2021 у приміщенні Департаменту з питань державного архітектурно - будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). 29.04.2021 року позивачу було надано копію оскаржуваної постанови від 29.04.2021 року № 05/21 по справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень. Вважаючи вказану постанову протиправною позивач звернувся до суду з даним позовом. Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне. В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року №3038-VI (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Відповідно до вимог п.п. 9, 12 Порядку від 23.05.2011 року №553 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва. Посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані, у тому числі, у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством. Згідно з вимогами п.13 Порядку від 23.05.2011 року №553 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право, зокрема вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки. Відповідно до вимог п.п.16, 17 Порядку від 23.05.2011 року №553 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт. Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Як вбачається з матерів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, предметом позову є постанова від 29.04.2021 № 05/21 про визнання [PERSON] винним за частинами 5, 9 статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень. Згідно із ч.ч. 5 та 9 ст. 96 КУпАП, виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Експлуатація об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною восьмою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що спірну постанову винесено з порушенням статті 38 КУпАП, а відтак, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю . Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується апелянтом, спірну постанову винесено 29.04.2021 року за вчинення порушень, вчинених 13.02.2020 року та 12.02.2021. Приписами частини 1 статті 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Як вбачається зі змісту статті 38 КУпАП, початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень. Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року по справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону. У справі, що розглядається, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5, 9 ст. 96 КУпАП. Об`єктивна сторона цього складу правопорушення, полягає у наведенні недостовірних даних у повідомленні про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт 13.02.2020 року та у декларації про готовність об`єкта до експлуатації 12.02.2021. Передача документації - це дія, яка відбувається одноразово. Навіть тоді, коли передача документації відбувається поетапно, можна встановити час передачі кожної частини документів. З моменту передачі документації правопорушення є закінченим. Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у відповідача були відсутні законні підстави для притягнення 29.04.2021 року позивача до відповідальності через сплив двомісячного строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП. Аналогічна позиція, викладена у постанові КАС у складі ВС від 05 вересня 2018 року у справі №569/15894/15-а, від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17, від 11 грудня 2018 року у справі № 242/924/17 та від 24 січня 2019 року в справі № 203/28/17. Відповідно до положень пункту 7 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статті 38 цього Кодексу. Зокрема, наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, аналізуючи абз.1 ст.247 КУпАП дозволяє дійти до висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст.280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні. Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку. За таких обставин, враховуючи, що строк накладення адміністративного стягнення сплив, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для скасування оспорюваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції. Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні. У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Результат розгляду: denied