Рішення адміністративного суду від 2023-01-10 00:00:00+02

Позивачка звернулась до суду з адміністративною позовною заявою до Департаменту патрульної поліції, в якій просить суд скасувати постанову ГАБ № 637272 від 13.02.2022 року по справі про адміністративне правопорушення, провадження по справі закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, а також стягнути судові витрати. Свої вимоги мотивувала тим, що 13.02.2022 року поліцейським вгр1 БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП капралом поліції Лагодою А.А. винесено постанову серії ГАБ №637272, якою на [PERSON] накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.\~178\~КУпАП по факту того, що 12.02.2022 року о 23 год. 05 хв. гр. [PERSON] перебувала у громадському місці, а саме у вагоні №5 потягу №3 Запоріжжя-Ужгород у п`яному вигляді та своєю поведінкою ображала людську гідність і громадську мораль, що виражалось у розхитуванні даної особи при ходьбі із сторони в сторону, неохайному брудному одязі. Стверджує, що процедура її затримання та винесення постанови була грубо порушена працівниками поліції, що оскаржувана постанова винесена працівником поліції за відсутності будь-яких доказів, без з`ясування об`єктивних обставин та без врахування пояснень позивача, пояснень свідків, які б підтверджували те, що вона дійсно вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 178 КУпАП. Так, вона дійсно 12.02.2022 року подорожувала у вагоні №6 (а не у вагоні №5) потягу №3 Запоріжжя-Ужгород з м. Кам`янське до смт. Славське Львівської області. При цьому вона не знаходилась у п`яному вигляді, мала охайний вигляд та її поведінка була пристойною, по вагону хитаючись та у неохайному брудному одязі не ходила. В подальшому, нічого не пояснюючи, її витягли з вагону, повалили на підлогу, одягли кайдани та бризнули в очі якусь речовину, від якої у неї почали пекти очі. В результаті цих дій, вона забруднилась, її вигляд став неохайним. Після незаконного затримання, її доставили до Білоцерківського районного управління поліції, де тримали ще приблизно чотири години у кайданах, при цьому нічого не пояснювали про причини затримання. Права їй не роз`яснювались, медичний огляд не проводився, що є свідченням порушення з боку поліцейських. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила позовну заяву задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву з якого вбачається, що на їх думку постанова повністю відповідає вимогам діючої Інструкції та чинного законодавства. Зазначають, що 12.02.2022 року екіпаж патрульної поліції отримали виклик про те, що в потязі №3 зі сполученням Запоріжжя-Ужгород особами вчиняється адміністративне правопорушення. Прибувши на місце події було виявлено двох осіб, які перебували в купе вагону №5 та були в п`яному вигляді, поводили себе зухвало та неадекватно, на команди працівників поліції припинити адміністративне правопорушення не реагували, на прохання зібрати речі та покинути потяг не відреагували, постійно чіплялися до поліцейських та штовхали їх. У зв`язку з великою кількістю скарг інших пасажирів та провідника вагону, який склав акт про затримку потягу та примусове виведення даних осіб з вагону, працівниками поліції було прийнято рішення про затримання даних осіб за для припинення правопорушення, після чого працівники поліції примусово вивели даних осіб з вагону та доставили до Білоцерківського РУП ГУНП для встановлення осіб та складання адміністративних матеріалів. Зазначають, що позивачка поводила себе неадекватно, на всіх кричала, кидалась, билась ногами, поводила себе зухвало, кричала «я адвокат мені все можна» та постійно виражалась нецензурною лайкою в бік поліцейських. Позивачка поводила себе настільки неадекватно та зухвало, що три екіпажі патрульної поліції не змогли її заспокоїти, навіть ледь не вибила скло до чергової частини Білоцерківського РУП ГУНП, що підтверджується відеозаписами з нагрудних бодікамер поліцейських. В подальшому було розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 178 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Просять відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи та відеодокази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 13.02.2022 року поліцейським вгр1 БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області капралом поліції Лагода А.А., винесено постанову серії ГАБ № 637272 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.\~178\~КУпАП і піддано стягненню у вигляді штрафу в сумі 51 грн. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 12.02.2022 року об 23 год. 05 хв., гр. [PERSON] перебувала у громадському місці, а саме у вагоні №5 потягу №3 Запоріжжя-Ужгород у п`яному вигляді та своєю поведінкою ображала людську гідність і громадську мораль, що виражалось у розхитуванні даної особи при ходьбі із сторони в сторону, неохайному брудному одязі. Позивачка свою вину заперечує, вважає, що наведені відомості не відповідають дійсності, оскільки 12.02.2022 року вона подорожувала у вагоні № 6 потягу № 3 Запоріжжя-Ужгород з м. Кам`янське Дніпропетровської області до смт. Славське Львівської області. При цьому вона не знаходилась у п`яному вигляді, мала охайний вигляд та її поведінка була пристойною, по вагону хитаючись та у неохайному брудному одязі не ходила. Перед зупинкою потягу в м. Біла Церква перебувала у своєму купе та збиралась до сну, застеляючи постіль. Після прибуття на станцію Біла Церква 12.02.2022р. о 22 год. 57 хв. до її купе, двері якого були відкриті, підійшов поліцейський, не представившись та нічого не пояснивши, попросив вийти з купе до коридору вагону особу, яка подорожувала з нею [PERSON] . З купе вона спостерігала як його грубо було заблоковано іншими працівниками поліції шляхом грубого тримання за руки, нижче плечових суставів, з підвивертом назад, так щоб він не мав можливості рухатись. На її прохання пояснити що відбувається та чому [PERSON] тримають, поліцейський вдарив її в грудину намагаючись заштовхнути у купе. В подальшому, нічого не пояснюючи, її витягли з вагону, повалили на підлогу, одягли кайдани та бризнули в очі якусь речовину, від якої у неї почали пекти очі. В результаті цих дій, вона забруднилась, її вигляд став неохайним. Після незаконного затримання, її доставили до Білоцерківського районного управління поліції, де тримали ще приблизно чотири години у кайданах, при цьому нічого не пояснювали про причини затримання. Також, позивачка зазначила, що при затриманні і складанні постанови, їй не роз`яснили права, не було роз`яснено причини затримання, вдягнено кайдани, не було проведено медичний огляд, на її зауваження про погане самопочуття ніхто не реагував. Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до ч.3 цієї ж статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Вирішуючи питання щодо правомірності рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 178 КУпАП, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 і ч.2 ст. 178 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Згідно п.8 ч.1 ст. 23 зазначеного Закону, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Відповідно до ч.1 ст. 178 КУпАП, розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, - тягне за собою попередження або накладення штрафу від одного до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Пунктом 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~23.12.2005\~року №14\~«Про практику\~застосування судами\~України законодавства\~у справах\~про деякі\~злочини проти\~безпеки дорожнього\~руху та\~експлуатації транспорту,\~а також\~про адміністративні\~порушення на\~транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів. Згідно із ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Тобто, у адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. При винесенні оскаржуваної постанови серії ГАБ № 637272 від 13.02.2022 року інспектором поліції повинно було бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 14.02.2019 року у справі №127/163/17-а, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Як вбачається з наданих до суду відеозаписів з нагрудних бодікамер працівників поліції, було зафіксовано неадекватне та зухвале поводження позивачки, нецензурна лайка в бік працівників поліції при затриманні позивачки та подалі, однак відсутні докази на підтвердження вчинення [PERSON] саме адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП, не зафіксовано факт розпивання алкогольних напоїв у громадському місці та поява в громадському місці у п`яному вигляді. Суд вважає, що відповідач у встановленому законом порядку не довів факт порушення позивачкою вимог закону та правомірність винесення постанови, не було надано допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували вину позивачки у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке її притягнуто до відповідальності. Зважаючи на те, що вчинення позивачкою адміністративного правопорушення не підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, винуватість позивачки не доведена. З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що відповідачем не було доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та не надано доказів, які б підтверджували правомірність оскаржуваної постанови. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню. У відповідності до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Частиною 1 ст.\~139\~КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 496,20 грн.

Результат розгляду: granted