Рішення адміністративного суду від 2022-05-18 00:00:00+03

У лютому 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» (далі - ТОВ «Технохімреагент», Товариство) звернулось до суду з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про визначення коду товару №КТ-UA112000-0009-2018, прийняте 28 листопада 2018 року Запорізькою митницею Державної фіскальної служби (далі - Запорізька митниця ДФС). Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував, що 8 січня 2013 року ТОВ «Технохімреагент» до митного оформлення заявлено товар «BENZALKONIUM CHLORIDE» (хлорид бензалконію) 50%, партія № 2012111002 та DIDECYL DIMETHYL AMMONIUM CHLORIDE (дідецил-демитил-хлорид-амонію) 50%, партія №201211101, за кодом УКТЗЕД 3808941000, ставка мита - 0%. З метою підтвердження коду товару позивачем до митного органу надано сертифікат аналізу DDAC 50% від 11 листопада 2012 року та інформацію з сайту виробника від 8 січня 2013 року. Митницею було прийнято рішення про визначення коду товару №КТ-112050000-0003-2013 від 23 січня 2013 року, яким товар класифікований наступним чином: - товар «DIDECYL DIMETHYL AMMONIUM CHLORIDE (дідецил-демитил-хлорид-амонію) 50%, партія №201211101, за кодом 402120090, ставка мита - 2%. Дніпропетровській апеляційний адміністративний суд постановою від 1 липня 2015 року у справі №П/808/276/14 визнав протиправним та скасував вказане рішення Запорізької митниці про визначення коду товару. Судовим рішенням встановлено, що: товар DIDECYL DIMETHYL AMMONIUM CHLORIDE (дідецил-демитил-хлорид-амонію) 50%, партія №201211101, ідентифікований як рідина, яка складається із водно-спиртового розчину нерозгалуженої вуглеводної сполуки з вмістом четвертинної амонієвої групи речовина визначеного хімічного складу; експерт дійшов висновку, що DIDECYL DIMETHYL [PERSON] (дідецил-демитил-хлорид-амонію) 50% є речовиною визначеного хімічного складу; до товарної позиції 3402 до вказаної групи відносяться органічні поверхнево-активні речовини, які являють собою сполуки невизначеного хімічного складу. На думку позивача, перелічені обставини, встановлені судовим рішенням у справі №П/808/276/14, не підлягають доказуванню перед судом. Позивач зазначає, що відповідач приймав аналогічні рішення, яким товар DIDECYL DIMETHYL AMMONIUM CHLORIDE було віднесено до коду УКТЗЕД 3402901000. Поряд із тим, рішеннями суду у справах №808/7227/14 та №808/6025/15 такі рішення митниці визнані протиправними та скасовані. В подальшому, позивачем 29 жовтня 2018 року до митного оформлення заявлений товар - «MORPHOLINE» 99,5% та DIDECYL DIMETHYL AMMONIUM CHLORIDE (дідецил-демитил-хлорид-амонію) 50% за кодом згідно УКТЗЕД 3808941000, ставка мита - 0%. Митницею було прийнято рішення про визначення коду товару №KT-UA 112000-0009-2018 від 28 листопада 2018 pоку, яким товар класифікований наступним чином: - товар «DIDECYL DIMETHYL AMMONIUM CHLORIDE (дідецил-демитил-хлорид-амонію) 50%, партія №20180808» за кодом 3402901000 ставка мита - 6%. Як переконує позивач, в рішенні митниця правильно зазначила, що DIDECYL DIMETHYL AMMONIUM CHLORIDE 50% є речовиною визначеного хімічного складу, однак помилково прийняла рішення, визначивши код товарної позиції 3402, до якої відносяться тільки речовини невизначеного хімічного складу. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року Товариству відмовлено у задоволенні позову. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року залишено без задоволення апеляційну скаргу ТОВ «Технохімреагент» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року, однак, оскаржуване судове рішення змінено, шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції постанови апеляційного суду. Не погоджуючись з рішеннями як суду першої, так і апеляційної інстанцій, вважаючи, що вони прийняті внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, позивач звернувся із касаційною скаргою, у якій просить означені рішення скасувати й направити справу на новий розгляд. Підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржником зазначено неправильне застосування судами (судом) норм матеріального права та порушення норм процесуального права у випадку, передбаченому пунктом 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме: суди необґрунтовано відхилили клопотання про дослідження доказів у справі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, та встановили обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів. Зокрема, зазначає, що всупереч положенням статті 78 КАС України судами першої та апеляційної інстанцій не враховано при розгляді справи обставини, встановлені в рішеннях суду у справах №П/808/276/14, №808/7227/14 та №808/6025/15, які, на думку заявника касаційної скарги, мають преюдиційне значення для вирішення цього спору й правильного визначення класифікації коду товару. У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін як законні й обґрунтовані, а скаргу Товариства - без задоволення, повністю підтримуючи висновки й мотиви, з яких виходили суди при ухваленні рішень. Зазначає, що спірний товар «Дідецилдиметиламонію хлорид» розглядається як поверхнево-активний засіб (препарат), тому, на підставі ОПІ УКТЗЕД №1 та №6, які затверджені Законом України «Про митний тариф України», класифікується за кодом УКТЗЕД 3402 90 10 00. Після відкриття касаційного провадження позивачем скеровано до суду письмові пояснення, в яких він, із посиланням на прийняте рішення в справі №280/6230/19 за аналогічних правовідносин, просить змінити оскаржувані судові рішення або ухвалити нове, не повертаючи при цьому справу на новий розгляд. Втім, такі доповнення та уточнення до касаційної скарги подані позивачем поза межами строку на касаційне оскарження, визначеного частиною першою статті 337 КАС України, а тому, здійснюючи касаційний перегляд справи, колегія суддів діє в межах вимог, заявлених позивачем у касаційній скарзі. Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, матеріали справи, судові рішення, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке. Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що 19 жовтня 2018 року ТОВ «Технохімреагент» до митного оформлення був заявлений товар «DIDECYL DIMETHYL AMMONIUM CHLORIDE 50% (DDAC 50% дідецил диметил хлорид амонію 50%), за кодом згідно з УКТ ЗЕД 3808 94 10 00, ставка ввізного мита 0%. 29 жовтня 2018 року позивачем була заявлена митна декларація в режимі імпорт за №UA112080/2018/026376 за кодом УКТ ЗЕД 3808 94 10 00. У зв`язку з відбором зразків товару для визначення правильності декларування заявленого товару, ТОВ «Технохімреагент» була заявлена тимчасова митна декларація. 28 листопада 2018 року Митницею прийнято рішення №КТ-UA112000-0009-2018, яким визначено код товару 3402 90 10 00. Під час прийняття вказаного рішення, як видно з його змісту, митниця керувалася: Законом України «Про митний тариф України» від 19 вересня 2013 року №584-VІІ, примітками до розділу VІ УКТ ЗЕД, приміток до груп 34, 38 УКТ ЗЕД, ОПІ № 1 та № 6, Поясненнями до товарних позицій 3402, 3808 УКТ ЗЕД, затвердженими наказом ДФС України від 9 червня 2015 року №401, Висновком ДВПЕД ДПМЕ ДФС від 9 листопада 2018 року №142008200-1170, технічною специфікацією, сертифікатом аналізу, Актом про проведення огляду товарів від 29 жовтня 2018 року №UА112080/2018/026376 з фотознімками товару. Також, митницею враховувалась інформація щодо класифікації товару «дідецил диметил амоній хлорид» згідно з УКТ ЗЕД, яка направлялась листом Міністерства доходів і зборів України від 26 липня 2013 року №7676/6/99-99-24-02-02-16. Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність спірного рішення Запорізької митниці ДФС про визначення коду товару №КТ-UA112000-0009-2018, зазначивши, що такий акт прийнято на підставі норм чинного митного законодавства та з урахуванням характеристик, визначальних для класифікації такого товару. Переглядаючи рішення суду першої інстанції апеляційний суд виходив з того, що суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, однак, допустив порушення норм процесуального права, не перевіривши доводи позивача, які були викладені в адміністративному позові. Констатувавши, що доводи, які слугували підставою позову, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, однак, змінивши при цьому мотивувальну частину рішення суду першої інстанції в частині підстав до відмови в позові. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Перевіряючи в межах доводів касаційної скарги правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених ними фактичних обставин справи, колегія суддів КАС ВС виходить з наступного. Відповідно до статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №650, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 2 липня 2012 року за № 1085/21397, затверджено Порядок роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі - Порядок №650). Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку №650 класифікація товару - визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, передбачених Законом України «Про Митний тариф України» (далі - Основні правила інтерпретації УКТЗЕД), з урахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення. Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку №650 визначено, що рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей. Вирішуючи питання правомірності прийнятого Запорізькою митницею ДФС 28 листопада 2018 року рішення про визначення коду товару №КТ-UA112000-0009-2018, суд апеляційної інстанції виходив з наступного. Так, як зазначалося вище, аргументуючи позовні вимоги, Товариство в судах першої та апеляційної інстанцій наполягало на тому, що товар DIDECYL DIMETHYL AMMONIUM CHLORIDE 50% має класифікуватись за кодом УКТЗЕД 3808 94 10 00 ставка мита 0%. При цьому, як слушно звернув увагу апеляційний суд, та що підтверджується змістом позовної заяви, в обґрунтування позову позивач посилався виключно на обставини, встановленні судовими рішеннями в адміністративних справах №П/808/276/14, №808/6025/15, №808/7227/14. Більш того, в апеляційній скарзі позивач вказував, що суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі пред`явлених та чітко окреслених позовних вимог й досліджував обставини щодо неможливості застосування коду 3808 94 10 00 (з товарної позиції 3808), визначеного позивачем, тоді як предметом позову є неправомірність застосування митницею коду 3402 90 10 00. Перевіряючи означені доводи Товариства апеляційний суд констатував, що суд першої інстанції не допустив виходу за межі позовних вимог, якими є визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару №КТ-UA112000-0009-2018, прийнятого 28 листопада 2018 року Запорізькою митницею ДФС. Більше того, апеляційний суд звернув увагу, що суд першої інстанції, вирішуючи по суті пред`явлений позов, не обмежився наведеним позивачем обґрунтуванням, здійснивши перевірку спірного рішення на предмет його правомірності також з урахуванням доводів контролюючого органу. Проте, вивчивши мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, апеляційний суд з`ясував, що доводи позивача, наведені ним на обґрунтування свого адміністративного позову, були залишені окружним судом поза увагою й не отримали належної правової оцінки в судовому рішенні. Володіючи відповідними процесуальними повноваженнями та здійснюючи перевірку обставинам, які слугували підставою даного позову (обставини, встановленні судовими рішеннями в адміністративних справах №П/808/276/14, №808/6025/15, №808/7227/14), суд апеляційної інстанції за результатами перегляду справи дійшов наступних висновків. Відповідно до приписів частини четвертої статті 78 КАС України рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 1 липня 2015 року у справі №П/808/276/14 адміністративний позов ТОВ «Технохімреагент» задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Запорізької митниці Міндоходів про визначення коду товару від 6 серпня 2013 року №КТ-112000003-0030-2013. У даному рішенні судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з Приміткою до Групи 3402 УКТЗЕД включаються поверхнево-активні речовини (крім мила), поверхнево-активні препарати, засоби для прання, миття (включаючи допоміжні мийні засоби) та засоби для чищення із вмістом або без вмісту мила (крім засобів, включених до товарної позиції 3401). До неї входять органічні поверхнево-активні речовини, розфасовані або не розфасовані для роздрібної торгівлі (3402901000-поверхнево-активні засоби). Відповідно до пояснень до товарної позиції 3402 до вказаної групи відносяться органічні поверхнево-активні речовини, які являють собою сполуки невизначеного хімічного складу з вмістом однієї або кількох гідрофільних чи гідрофобних функціональних груп у такій пропорції, що під час змішування з водою в концентрації 0,5% за температури 20 С та витримуванні упродовж години за тієї ж температури вони дають прозору або напівпрозору рідину або стабільну емульсію без випадання нерозчинної речовини (див. примітку 3 (а) до цієї групи). У цій товарній позиції емульсія не повинна розглядатися як така, що має стабільні властивості, якщо після витримування упродовж години за 20: (1) тверді частинки видно неозброєним оком; (2) вона розділяється на візуально помітні фази; або (3) вона розділяється на прозору і напівпрозору частини, видимі неозброєним оком. Проте, речовини, не здатні знижувати поверхневий натяг дистильованої води до 4,5х10-2 Н/м (45 дин/см) або менше за концентрації 0,5% і температури 20 С, не вважаються поверхнево-активними речовинами і тому не включаються до цієї товарної позиції. Як свідчить зміст висновку експерта, здатність речовин, що входять до складу водно-спиртового розчину CHLORIDE та водно-спиртового розчину DIMETHYL AMMONIUM CHLORIDE, знижувати поверхневий натяг дистильованої води до названих вище показників товарної позиції 3402, не вивчався. Так, згідно з висновком експерта конкретна величина зниження поверхневого натягу розчину експертом не наведена «у звязку із можливістю наявності значної похибки». Крім того, експерт дійшов висновку, що DIMETHYL AMMONIUM CHLORIDE 50% є речовиною визначеного хімічного складу. Вивчаючи зміст судового рішення у справі №П/808/276/14, суд апеляційної інстанції констатував, що в даному рішенні, встановлюючи обставини протиправності віднесення Запорізькою митницею Міндоходів задекларованого ТОВ «Технохімреагент» товару до товарної позиції 3402 90 10, суд керувався тим, що, як свідчить зміст висновку експерта, здатність речовин, що входять до складу водно-спиртового розчину CHLORIDE та водно-спиртового розчину DIMETHYL AMMONIUM CHLORIDE, знижувати поверхневий натяг дистильованої води до названих вище показників товарної позиції 3402, експертом не вивчалась. Що стосується судового рішення у справі №808/6025/15, на преюдиційності якого акцентував увагу позивач, то, за висновком апеляційного суду, протиправність визначення Запорізькою митницею товару за кодом 3402 90 10 00 в тому спорі також ґрунтувалася на тій обставині, що здатність речовин, що входять до складу водно-спиртового розчину DIDECYL DIMETHYL AMMONIUM CHLORIDE, знижувати поверхневий натяг дистильованої води до названих вище показників товарної позиції 3402, експертом не вивчалась. Крім того експерт не підтвердив, чи відноситься зразок до поверхнево-активних речовин (ПАР). У справі ж №808/7227/15 адміністративний позов був пред`явлений іншим декларантом, а не ТОВ «Технохімреагент», а тому, суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що підстави для застосування приписів частини четвертої статті 78 КАС України відсутні. Повертаючись до обставин справи, яка розглядається, суд апеляційної інстанції з`ясував, що за результатами експертних досліджень (висновок від 9 листопада 2018 року №142008200-1170) товар ідентифікований як прозора безколірна рідина, яка складається із водно-спиртового розчину нерозгалуженої вуглеводної сполуки з вмістом четвертинної амонієвої групи (речовина визначеного хімічного складу). Продукт під час змішування з водою у концентрації 0,5 % при температурі 20 град.С та витримуванні упродовж години за тієї самої температури утворює прозорий безколірний розчин. Поверхневий натяг 0,5 % водного розчину продукту становить (2.70±0.01)х10-2 Н/м при температурі 20 град С. Продукт має катонні поверхнево-активні властивості, використовується в якості катіонного сурфактану (ПАР) та має антибактеріальні властивості. Вміст нелеткої складової становить (52.3±0.01) мас.% вміст етилового спирту приблизно 9 об.% (пункт 12 висновку). Товар не є речовиною визначеного хімічного складу, не в аерозольній упаковці, не розфасовано для роздрібної торгівлі. Наведене зумовило висновок суду апеляційної інстанції про те, що обставини, які встановлені судом у справах №П/808/276/14, №808/6025/15, у тому числі, за результатами проведених експертних досліджень, не є обов`язковими для суду у справі №280/5326/18, оскільки при експертному дослідженні товару, пред`явленого 29 жовтня 2018 року позивачем для митного оформлення, проводилась перевірка поверхневого натягу водного розчину продукту, а також підтвердження використання в якості катіонного сурфактану (ПАР). Тут варто зазначити, що судове рішення є результатом повного і всебічного з`ясування обставин адміністративної справи (стаття 244 КАС України) та ретельної оцінки наданих сторонами й витребуваних судом доказів на тлі правильного застосування норм матеріального і процесуального права (стаття 242 КАС України). Від зміни цих елементів, відповідно, може змінюватися й кінцевий результат судового рішення в адміністративній справі. Обставини щодо попередніх поставок Товариством товару та коригування митницею коду такого товару в межах кожного з наведених позивачем вище судових рішень є відмінними та не породжують в цій справі підстави для звільнення від доказування, передбаченої частиною шостою статті 78 КАС України. Висновки суду апеляційної інстанції є результатом оцінки наявних у його розпорядженні доказів. Суд касаційної інстанції не може не погодитись із ними, оскільки така оцінка судом здійснена з дотриманням вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування всіх обстави справи на підставі належних та допустимих доказів. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про те, що доводи, які викладені позивачем в адміністративному позові, не знайшли свого підтвердження при розгляді апеляційної скарги. Встановивши, що такі доводи, однак, залишились поза увагою суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції підставно констатував порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело до неповного встановлення обставин у справі, що, відповідно до приписів КАС України, є підставою для зміни мотивувальної частини рішення суду першої інстанції. Отже, переглянувши судове рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційний суд правильно застосував норми матеріального права. При цьому порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, судом в цій справі не встановлено. Наведені позивачем у касаційній скарзі посилання щодо порушення, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України), не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду справи. Решта аргументів скаржника зводяться до незгоди із наданою апеляційним судом правовою оцінкою наявним у справі доказам. Однак, колегія суддів КАС ВС зауважує, що такі доводи, відповідно до приписів статті 341 КАС України, виходять за межі касаційного перегляду, і не є свідченням неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права під час розгляду цього спору. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України). У зв`язку з цим, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Результат розгляду: denied