Рішення адміністративного суду від 2022-06-21 00:00:00+03

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати постанови Державної служби України з безпеки на транспорті від 05.01.2022 ВМ № 00005830 та ВМ № 00005874. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2022 року у задоволенні позову відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що саме позивачем порушено вимоги чинного законодавства щодо перевезення великогабаритного вантажу. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що згідно з постановами по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії ВМ № 00005874 від 05.01.2022 та серії ВМ № 00005830 від 05.01.2022, на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 34000 грн. та 51000,0 грн. відповідно, згідно з ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Зі змісту оскаржуваних постанов вбачається, що 06.11.2021 о 15:25 год. (постанова ВМ № 00005874) та 06.11.2021 о 15:24 год. (постанова ВМ № 00005830) автомобілі VOLVO FM 64B3, ДНЗ [NUMBER] та [NUMBER] відповідно, рухалися за адресою М-04 км 186+237 Донецька область із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України, а саме навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 26% (8,012 т) та на 32,4% (9,23 т) відповідно. Надаючи оцінку обґрунтованості та правомірності прийнятим постановам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення. Згідно з ч. 2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%. Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174, передбачено, що автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером. Відповідно до п. 12 цього Порядку автоматичний пункт може забезпечувати, зокрема: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей). Оскаржувані постанови містять фотозображення спереду транспортного засобу та посилання на ідентифікатор доступу для ознайомлення з зображеннями транспортного засобу в момент правопорушення. Натомість суд апеляційної інстанції зазначає, що фотозображення транспортного засобу в оскаржуваних постановах не дає можливість встановити ані марку, ані номерний знак транспортного засобу. Також вказані у постановах ідентифікатори не є активними, що унеможливлює суд пересвідчитися, що автоматичним пристроєм зафіксовано саме рух транспортних засобів VOLVO FM 64B3, ДНЗ [NUMBER] та [NUMBER] . При цьому відповідач не надав ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції належні докази, які спростовують доводи позивача щодо недоведеності зафіксованого в оскаржуваних постановах правопорушення. Суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним обставинам та не врахував, що згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Натомість матеріали справи не містять належних доказів вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху, відтак відповідачем не доведено законність постанов про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає невірним висновок суду першої щодо правомірності оскаржуваних постанов Державної служби України з безпеки на транспорті. Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права. Щодо розподілу судових витрат, на користь позивача за рахунок відповідача відшкодуванню підлягає лише документально підтверджені суми судового збору. Суд не знаходить підстав для відшкодування позивачеві витрат на правничу допомогу, адже матеріали справи не містять доказів їх понесення. Крім того згідно з протоколом узгодження вартості та обсягу правової (правничої) допомоги № 1 від 20.01.2022, сплата узгодженої сторонами суми гонорару здійснюється за наданий обсяг послуг на підставі Акту приймання-передачі наданих послуг, проте такий Акт не надано позивачем, що унеможливлює перевірити та встановити фактичне виконання договірних послуг та обсяг їх надання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Результат розгляду: granted