Рішення адміністративного суду від 2022-06-06 00:00:00+03

У грудні 2021 року представник [PERSON] - адвокат Ковальчук О. М. звернувся до суду першої інстанції з позовом до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (далі - Саф`янівська сільрада) в якому просив: - визнати протиправною бездіяльність щодо пропуску строку для надання відповіді на запит про доступ до публічної інформації від 06.12.2021 вих. №3С-3, одержаний відповідачем 07.12.2021 та відмову у наданні відповіді на запит про доступ до публічної інформації від 06.12.2021 вих. №3С-3, одержаний відповідачем 07.12.2021; - зобов`язати розглянути запит про доступ до публічної інформації від 06.12.2021 вих. №3С-3, одержаний відповідачем 07.12.2021, та надати запитувану інформацію. Також представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, представник [PERSON] надав договір про надання правової допомоги №ОРП/2від 01.12.2021, додаток №6 до Договору про надання правової допомоги (акт прийому-передачі юридичних послуг адвокатом Ковальчуком О. М. клієнту [PERSON]) та прибутковий касовий ордер. Згідно вказаних документів, адвокатом зазначені наступні юридичні послуги, які були надані його клієнту: - зустріч та усна консультація з клієнтом - 500 грн; - складання та підготовка запиту до Саф`янівської сільради - 800 грн; - написання, підготовка, відправка сторонам та до суду позовної заяви - 5000 грн. Разом: 6300 грн. Не погоджуючись з такими заявленими витратами на професійну правничу допомогу, Саф`янівська сільрада у відзиві на позовну заяву указувала про завищення таких витрат, оскільки вони є необґрунтованими та надмірними. Далі, 17.01.2022 від представника позивача до суду першої інстанції надійшла заява про стягнення судових витрат. Відповідно до цієї заяви, окрім тих витрат, які вже поніс позивач у сумі 6300 грн., адвокат зазначив про додаткову сплату, останнім, ще 3000 грн, що разом склало 9300 грн. Такий розмір правової допомоги адвокат обґрунтував написанням, підготовкою та відправкою сторонам і до суду відповіді на відзив та безпосередньо заяви про стягнення судових витрат - дві та тисяча гривень відповідно. На підтвердження витрат у сумі 3000 грн, надані додаток №6/2 до Договору про надання правової допомоги (акт прийому-передачі юридичних послуг адвокатом Ковальчуком О. М. клієнту [PERSON]) та прибутковий касовий ордер. Саф`янівська сільрада заперечила проти вказаних витрат, вважаючи їх також необґрунтованими. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого2022 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позов [PERSON] - задоволено. Суд визнав протиправною бездіяльність Саф`янівської сільради щодо пропуску строків для надання відповіді на запит [PERSON] про доступ до публічної інформації від 06.12.2021 вих. №3С-3, одержаний відповідачем 07.12.2021 та відмову Саф`янівської сільради у наданні відповіді на запит [PERSON] про доступ до публічної інформації від 06.12.2021 вих. №3С-3, одержаний відповідачем 07.12.2021. Зобов`язав Саф`янівську сільраду розглянути запит [PERSON] про доступ до публічної інформації від 06.12.2021 вих. №3С-3, одержаний відповідачем 07.12.2021, та надати запитувану інформацію. Також суд стягнув з бюджетних асигнувань Саф`янівської сільради на користь [PERSON] судові витрати на правничу допомогу в сумі 300 грн. Обґрунтовуючи таку суму стягнення судових витрат, суд першої інстанції вважав суму у 9300 грн. неспівмірною зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг, ціною позову (позов немайнового характеру) і значенням справи для сторони. Вважаючи рішення суду першої інстанції, в частині розподілу судових витрат, незаконним та необґрунтованим, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, адвокат Ковальчук О. М., в апеляційній скарзі, просить скасувати абзац 4 резолютивної частини рішення щодо стягнення з бюджетних асигнувань відповідача витрат на правову допомогу на користь [PERSON] в сумі 300 грн. та ухвалити нове рішення в цій частині про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9300 грн. Обґрунтування доводів апеляції зводиться до того, що позов було задоволено в повному обсязі, а, отже, підтверджено факт порушень прав позивача з боку органу місцевого самоврядування. Окрім того, підтверджено факт того, що позивач витратив великий обсяг часу та коштів, щоб отримати витребувану інформацію, а тому має місце і певна упущена вигода. До того ж, як наголошував скаржник, стягуючи витрати на правничу допомогу в сумі 300 грн, суд першої інстанції не звернув уваги, що стягнута сума є меншою за мінімальну суму судового збору, а тому не може об`єктивно компенсувати витрачені позивачем кошти на професійну правничу допомогу та спонукати суб`єкта владних повноважень своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин. Відзив на апеляційну скаргу від Саф`янівської сільради не надходив. У зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, розглядається в порядку письмового провадження. Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляції, з огляду на таке. Частини перша та третя статті 132 КАС України унормовують, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За приписами статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до абзацу першого частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом. Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Статтею 30 Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. За аналізом викладених норм, суд апеляційної інстанції вважає, що треба виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Саф`янівська сільрада, заявивши у відзиві на позов клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, обґрунтовано, на думку суду апеляційної інстанції, вказує, на те, що заявлений розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним, адже підготовка позовної заяви не потребувала докладання значних зусиль або вивчення великого обсягу інформації та документів. Як встановлено пунктом 1 частини 1 статті 263 КАС України справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію відносяться до справ незначної складності, розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи Ураховуючи наведені обставини, а також обставини того, що гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що розмір гонорару, про який заявив адвокат Ковальчук О. М., є завищеним. Поряд з цим, оцінюючи фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується зі скаржником, що розмір гонорару, який визначений в судовому рішенні в сумі 300 грн є занадто зменшеним. Слід погодитись з доводом скаржника, що сума у 300 грн. є сумою меншою за мінімальну суму судового збору, а тому така сума не може об`єктивно компенсувати витрачені позивачем кошти на професійну правничу допомогу. Так, суд апеляційної інстанції, визначаючи суму витрат [PERSON] на правову допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача, керується наступним. Право на визначення суми, яка підлягає відшкодуванню як витрати на правову допомогу, належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи. Висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц свідчать про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі №922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Результат розгляду: partial