Рішення адміністративного суду від 2023-03-21 00:00:00+02

В серпні 2021 року фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.08.2021 №00038860704. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року було відмовлено в задоволенні позову. Рішення мотивоване тим, що суперечності та невідповідності в документах, поданих для реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних, не дають змогу підтвердити інформацію, зазначену позивачем у розрахунках коригування від 05.01.2021 №1, від 11.01.2021 №2, від 15.01.2021 №3, від 17.04.2021 №4. Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2022 року апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця [PERSON] задоволено. Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року у справі №500/5479/21 скасовано та прийнято нову постанову, якою задоволено позов. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області №00038860704 від 09 серпня 2021 року. 20 лютого 2023 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від представника фізичної особи-підприємця [PERSON] Никитюка Ростислава Ігоровича про \~ухвалення додаткового рішення суду про стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області на користь позивача. Частиною третьою статті 252 КАС України передбачено, що у разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Представники сторін не з`явилися в судове засідання, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, клопотань не заявляли. З урахуванням положень ч.4 ст.229 КАС України, колегія суду ухвалила проводити розгляд справи за відсутності представників сторін. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в заяві, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для ухвалення додаткової постанови та задоволення заяви, з огляду на таке. Загальне правило розподілу судових витрат полягає в тому, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені. Відповідно до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі. З матеріалів справи вбачається, що судом апеляційної інстанції при ухваленні постанови від 03.05.2022 не вирішено питання про розподіл судових витрат. Враховуючи те, що при розгляді апеляційної скарги судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про необхідність постановлення додаткової постанови. Відповідно до ч.1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. Згідно ч. 6статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір при поданні адміністративного позову до Тернопільського окружного адміністративного суду у розмірі 1400 (одна тисяча чотириста) гривень згідно з квитанцією №57853193 від 27.08.2021 (арк. 1) та при поданні апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції 2100 (дві тисячі сто) гривень згідно з квитанцією №0.0.2399436998 \~від 29.12.2021 (арк.102). Отже, розмір судових витрат у виді сплати судового збору в ході розгляду цієї справи складає 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень. Так, відповідно до ч. 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним прийняти додаткову постанову та розподілити судові витрати шляхом стягнення на користь позивача судових витрат у виді сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області в розмірі 3500 грн.

Результат розгляду: granted