Рішення адміністративного суду від 2022-10-26 00:00:00+03

[PERSON] , 02.06.2022, звернувся до суду з позовом в якому просив: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення відсоткового значення основного розміру пенсії з 82% до 70% грошового забезпечення; - зобов`язати відповідача здійснювати з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії, виходячи із відсоткового значення призначеної пенсії в розмірі 82% грошового забезпечення, зазначеного в довідці [INFO] від 19.01.2021 № 508, та забезпечити виплату перерахованої з 01.04.2019 та з 01.03.2022 пенсії без обмеження її максимальним розміром, а урахуванням виплачених сум. Обґрунтовує позов тим, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області безпідставно знизило відсотковий розмір пенсії з 82% до 70% грошового забезпечення, що призвело до неправильного визначення розміру пенсії та її виплати з 01.04.2019 в розмірі нижчому, ніж передбачено законодавством. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки внесені зміни до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Крім цього, вказує, що пенсія, яка йому призначена, не підлягає обмеженню її максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів. \~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року позов задоволено. З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, відповідач зазначає те, що діяв виключно в межах чинного законодавства України, оскільки, здійснюючи перерахунок пенсії позивачу з 01.04.2019, виходячи із 70 % грошового забезпечення, керувався чинною на цю дату нормою\~ статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».\~ Щодо обмеження пенсії максимальним розміром зазначив, що нормами\~ Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», які неконституційними не визнавались, передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, для осіб, яким пенсія призначена на підставі норм\~ Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Тому, відповідач застосував ці норми при призначенні пенсії позивачу та обмежив її розмір десятьма прожитковими мінімумами доходів громадян. З врахуванням наведеного вважає, що будь яких порушень з боку пенсійного органу щодо проведення перерахунку пенсії позивача не відбулося. Позивач, 26.09.2022 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може, з таких мотивів. Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ. Головним управлінням ПФУ у Львівській області, здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 згідно з довідкою [INFO] про розмір грошового забезпечення № 508 від 19.01.2021, що підтверджується перерахунком пенсії у пенсійній справі № ХВ56753 (а. с. 8). При проведенні цього перерахунку, Головним управлінням ПФУ у Львівській області зменшено основний розмір його пенсії до 70% відповідних сум грошового забезпечення та обмежено максимальним розміром. Позивач звернувся до Головного управління ПФУ у Львівській області із заявою від 18.05.2022 (а. с. 7), у якій просив здійснити перерахунок пенсії з 01.04.2019, виходячи з розміру 82% відповідних сум грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром пенсії. Листом № 7324-6306/Б-52/8-1300/22 від 16.06.2022, Головне управління ПФУ у Львівській області надало відповідь, відповідно до якої відмовило у задоволенні вимог позивача (а. с. 21-23). Позивач вважаючи дії відповідача протиправними звернувся до суду з цим позовом. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно зменшив з 01.04.2019 основний розмір перерахованої позивачу пенсії з 82% на 70% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії, оскільки при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Крім цього, суд першої інстанції дійшов висновку, що частина 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визнана неконституційною (втратила чинність) 20.12.2016, а тому наявні правові підстави для задоволення позову в частині здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 без обмеження максимального розміру пенсії. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне. Щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 82% сум грошового забезпечення, то суд апеляційної інстанції вказує таке. Відповідно до ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського \~складу, \~прапорщикам і \~мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та \~військової \~служби \~за контрактом, \~особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають \~вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних \~сум \~грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям \~надстрокової \~служби \~та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають \~страховий \~стаж \~25 \~років \~і \~більше, \~з \~яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах \~внутрішніх \~справ, \~державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і \~підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій \~службі \~України \~(пункт «б» статті 12): за страховий \~стаж \~25 \~років \~- \~50 процентів і за кожний повний рік стажу \~понад \~25 \~років - 1 процент \~відповідних \~сум грошового забезпечення (стаття 43); в) особам офіцерського складу, прапорщикам і \~\~мічманам, військовослужбовцям \~надстрокової \~служби \~та військової служби за контрактом, \~які звільняються з військової служби на умовах Закону України «Про державні гарантії \~\~\~соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних \~\~Сил \~\~України, \~та \~членів \~їхніх \~сімей» \~(пункт \~«в» \~статті 12): за \~вислугу \~15 \~років \~- 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 проценти за кожний \~повний \~рік \~вислуги \~понад 15 років, але не більше ніж 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення \~(стаття 43). Максимальний \~розмір \~пенсії, \~обчислений \~відповідно до цієї статті, \~не \~повинен \~перевищувати \~90 \~процентів \~відповідних сум грошового \~\~забезпечення \~(стаття \~43), \~а \~особам, \~які \~під \~час проходження \~служби \~брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській \~АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії \~1, \~- \~100 \~процентів, \~до категорії 2, - 95 процентів. Законом № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який прийнято 08 липня 2011 року (далі - Закон № 3668-VI) та який набрав чинності 01 жовтня 2011 року, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри « 90» замінено цифрами « 80». Крім цього, 27 березня 2014 року прийнято Закон № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 1 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року. Статтею 63 Закону № 2262-ХІІ, у редакції, чинній з 01 січня 2017 року, визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій. Згідно з цією статтею перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, яким присвоєні чергові військові (спеціальні) звання під час перебування їх у запасі або у відставці, раніше призначені їм пенсії з урахуванням нових присвоєних військових (спеціальних) звань не перераховуються. Кабінетом Міністрів України, 30 серпня 2017 року прийнято постанову № 704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Ця Постанова набрала чинності з 1 березня 2018 року. Кабінетом Міністрів України, 21 лютого 2018 року прийнято постанову № 103, відповідно до пункту 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 704. Суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 63 Закону № 2262-ХІІ визначено підстави, умови і порядок їх перерахунку, зокрема, обов`язковою підставою для здійснення перерахунку пенсії є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а стаття 13 Закону № 2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій. Зміни до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, ні Законом № 3668-VI, ні Законом № 1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися. Постанови Кабінету Міністрів України № 45, № 988 № 103, також не містять жодних положень про зміни відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку. З системного аналізу вищенаведених норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що внесені Законом № 3668-VІ та Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, щодо розміру пенсії у відсотках, стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін, у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII, не зазнала. Аналогічні правові висновки викладені у рішенні Верховного Суду від 15.02.2018 за результатами розгляду зразкової справи № Пз/9901/58/18 (240/5401/18), які підтверджені постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019. Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що при перерахунку пенсії, відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ та Постанови Кабінету Міністрів України № 103, відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Отже, при перерахунку пенсії, змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Судом апеляційної інстанції встановлено, що з 01.04.2019 відповідачем здійснений перерахунок основного розміру пенсії позивача, на підставі довідки [INFO] від 19.01.2021 № 508 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 (а. с. 8). Однак, при проведення зазначеного перерахунку пенсії [PERSON] , відповідачем зменшено відсотковий розмір пенсії з 82% до 70% відповідних сум грошового забезпечення. Відтак, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку з 82% до 70%. Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач протиправно зменшив з 01.04.2019 основний розмір перерахованої позивачу пенсії з 82% на 70% грошового забезпечення, так як при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Щодо зобов`язання Головного управлінням ПФУ у Львівській області проводити виплату пенсії без обмеження максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, то суд апеляційної інстанції зазначає таке. Згідно із Законом України від 24.12.2015 № 848-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»,\~ \~ст. 43 Закону № 2262-XII\~ \~доповнено частиною 7 про те, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Проте, зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до\~ \~Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016. Обґрунтовуючи свої висновки, Конституційний Суд України вказав, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України. Так, згідно із абзацом 1 п. 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, зокрема, визнано такими, що не відповідають \~Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року \~№ 2262-XII \~зі змінами, а саме: \~частини сьомої \~статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. Відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, зокрема, положення\~ \~частини сьомої\~ \~статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Таким чином, з 20.12.2016 нечинною є ч. 7\~ \~ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до\~ \~Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який відповідно до Прикінцевих положень\~ \~цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017 року, у ч. 7\~ \~ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»\~ \~слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року». Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених\~ \~Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»\~ \~з урахуванням\~ \~Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016\~ \~дозволяє стверджувати, що у\~ \~Законі №\~ \~\~\~\~\~2262-XII\~ \~відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими. Отже, внесені,\~ \~Законом України від 06.12.2016 № 1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»\~ \~до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження. Аналогічна правова позиція, щодо застосування наведених норм, викладена в постановах Верховного Суду від 30.10.2020 у справі № 522/16881/17, від 09.11.2020 у справі № 813/678/18. За встановлених обставин, в контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки законних підстав для обмеження пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність не було, а тому позов у цій частині підлягає також задоволенню. Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має. Апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Результат розгляду: denied