Рішення адміністративного суду від 2023-01-31 00:00:00+02

ІСТОРІЯ СПРАВИ Короткий зміст позовних вимог 1. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, у якому просив: - визнати протиправним та скасувати висновок про відмову в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», складений 11 жовтня 2021 року та затверджений начальником Головного управління Національної поліції в Черкаській області 25 жовтня 2021 року; - зобов`язати Головне управління Національної поліції у Черкаській області на підставі поданої позивачем заяви від 04 жовтня 2021 року і наданих до неї документів, та у відповідності до вимог Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11 січня 2016 року № 4, скласти і затвердити висновок про призначення [PERSON] одноразової грошової допомоги передбаченої пунктом 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію». Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 2. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено. 3. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, виходив із того, що положення пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення): 1) причиною інвалідності є захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції; 2) інвалідність повинна бути встановлена до моменту звільнення або не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції; 3) причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції. 4. [PERSON] , звільнений з посади начальника відділу дізнання Головного управління Національної поліції у Черкаській області за пунктом 2 (через хворобу) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 02 грудня 2020 року. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК від 08 вересня 2021 року позивачу встановлена ІІІ група інвалідності безтерміново, захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням служби в поліції. 5. У спірних правовідносинах відсутня одна з обов`язкових умов для призначення одноразової грошової допомоги поліцейським, зокрема інвалідність встановлена більше ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції. 6. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено. 7. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач звільнений з поліції не з причин зумовлених захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, що є обов`язковою умовою для призначення одноразової грошової допомоги у відповідності до пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», а тому відсутні підстави для виплати йому одноразової грошової допомоги передбаченої пунктом 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію». Короткий зміст вимог касаційної скарги 8. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, [PERSON] звернувся із касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ 9. Судами попередніх інстанцій установлено, що [PERSON] проходив службу в поліції на посаді заступника начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області, маючи спеціальне звання підполковника поліції. 10. Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 26 березня 2019 року № 770 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби. 11. Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 14 травня 2019 року № 114 о/с [PERSON] звільнено з 14 травня 2019 року зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення. Стаж на день звільнення складає: стаж служби в поліції для виплати відсоткової надбавки за вислугу років - 26 років 02 місяці 04 дні; вислуга років на пільгових умовах - 00 років 02 місяці 04 дні. 12. Наказом Головного управління Національної поліції у Черкаській області від 20 травня 2019 року №119 о/с внесено зміни до наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 14 травня 2019 року № 114 о/с. Вважати звільненим з 20 травня 2019 року. Стаж служби в поліції для виплати відсоткової надбавки за вислугу років - 26 років 02 місяці 10 днів; вислуга років на пільгових умовах - 00 років 02 місяці 04 дні. 13. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року у справі № 580/1415/19 скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Черкаській області від 26 березня 2019 року № 770; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Черкаській області від 14 травня 2019 року № 114 о/с у частині звільнення підполковника поліції [PERSON] зі служби в поліції у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільненні зі служби; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Черкаській області від 20 травня 2019 року № 119 о/с; поновлено [PERSON] на посаді заступника начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції у Черкаській області з 21 травня 2019 року та стягнено з Головного управління Національної поліції у Черкаській області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21 травня 2019 року по день ухвалення судового рішення у сумі 88439,56 грн. 14. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року у справі № 580/1415/19 змінено в частині стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. 15. На виконання рішення суду у справі № 580/1415/19 наказом Головного управління Національної поліції у Черкаській області від 05 листопада 2019 року № 266 о/с, [PERSON] поновлено на службі в поліції на посаді заступника начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції у Черкаській області. 16. Наказом Головного управління Національної поліції у Черкаській області від 12 червня 2019 року № 154 о/с призначено підполковника поліції [PERSON] начальником відділу дізнання Головного управління Національної поліції у Черкаській області з 12 червня 2019 року. 17. Постановою Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі № 580/1415/19 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову [PERSON] відмовлено повністю. 18. 01 грудня 2020 року [PERSON] звернувся з рапортом до Головного управління Національної поліції у Черкаській області у якому просив звільнити його зі служби в поліції у зв`язку із різким погіршенням здоров`я та направити перед звільненням на військово-лікарську комісію. 19. Наказом Головного управління Національної поліції у Черкаській області від 01 грудня 2020 року № 304 о/с [PERSON] звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (через хворобу). 20. Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 09 грудня 2020 року № 311 о/с: - скасовано пункт наказу Головного управління Національної поліції у Черкаській області від 05 листопада 2019 року № 266 о/с виданий на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року у справі № 580/1415/19 в частині поновлення на службі в поліції на посаді заступника начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області підполковника поліції [PERSON] ; - скасовано пункт наказу Головного управління Національної поліції у Черкаській області від 17 лютого 2020 року № 40 о/с виданий на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року у справі № 580/1415/19 в частині поновлення на службі в поліції на посаді заступника начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції у Черкаській області підполковника поліції [PERSON] ; - скасовано пункт наказу Головного управління Національної поліції у Черкаській області від 12 червня 2020 року № 154 о/с в частині призначення підполковника поліції [PERSON] начальником відділу дізнання Головного управління Національної поліції у Черкаській області; - скасовано пункт наказу Головного управління Національної поліції у Черкаській області від 01 грудня 2020 року № 304 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 2 (через хворобу) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» підполковника поліції [PERSON] - начальника відділу дізнання Головного управління Національної поліції у Черкаській області та виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 27 років 08 місяців 22 дні. 21. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 року у справі № 580/5990/20, яке набрало законної сили 27 квітня 2021 року: - визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 09 грудня 2020 року № 311 о/с в частині скасування пункту наказу від 12 червня 2020 року № 154 о/с в частині призначення [PERSON] начальником відділу дізнання Головного управління Національної поліції в Черкаській області; - визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 09 грудня 2020 року № 311 о/с в частині скасування пункту наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 01 грудня 2020 року № 304 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 2 (через хворобу) частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію» підполковника поліції [PERSON] - начальника відділу дізнання Головного управління Національної поліції в Черкаській області та виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 27 років 08 місяців 22 дні. 22. На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 року у справі № 580/5990/20, наказом Головного управління Національної поліції у Черкаській області від 13 травня 2021 року № 151 о/с: 1) скасовано пункт наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 09 грудня 2020 року № 311 о/с виданий на виконання постанови Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі № 580/1415/19 в частині скасування пункту наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 12 червня 2020 року № 154 о/с в частині призначення підполковника поліції [PERSON] начальником відділу дізнання Головного управління Національної поліції в Черкаській області; 2) скасовано пункт наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 09 грудня 2020 року № 311 о/с виданий на виконання постанови Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі № 580/1415/19 в частині скасування пункту наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 01 грудня 2020 року № 304 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 2 (через хворобу) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» підполковника поліції [PERSON] - начальника відділу дізнання Головного управління Національної поліції в Черкаській області та виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 27 років 08 місяців 22 дні. 23. 06 вересня 2021 року на засіданні медико-соціальної експертної комісії позивачу встановлена ІІІ група інвалідності безтерміново, захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням служби в поліції, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 08 вересня 2021 року. 24. 04 жовтня 2021 року [PERSON] звернувся до Головного управління Національної поліції в Черкаській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності. 25. 11 жовтня 2021 року Головним управлінням Національної поліції в Черкаській області прийнято висновок про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги. 25 жовтня 2021 року даний висновок затверджено начальником Головного управління Національної поліції в Черкаській області. Відмова мотивована тим, що у позивача відсутні підстави для отримання одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність була встановлена після спливу шести місяців від дня звільнення. 26. Уважаючи відмову у виплаті одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності протиправною, [PERSON] звернувся до суду з позовом. ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 27. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами попередніх інстанцій залишена поза увагою та обставина, що інвалідність позивачу була визначена поза межами шестимісячного строку, визначеного пунктом 4 частини першої статті 97 Закону України «Про національну поліцію» через обставини, що не залежали від його волі. 28. За змістом пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» підстава звільнення поліцейського зі служби в поліції (внаслідок захворювання, поранення, які пов`язані з проходженням служби) є обов`язковою умовою призначення одноразової грошової допомоги. 29. Скаржник вказує на те, що із шестимісячного строку з дня звільнення [PERSON] (з 02 грудня 2020 року по 02 червня 2021 року) більшу його частину (з 09 грудня 2020 року по 26 квітня 2021 року, а саме 4 місяці 18 днів) позивач вважався таким, що звільнений за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», відтак не мав права на отримання одноразової грошової допомоги. Лише 12 травня 2021 року, однак у межах шестимісячного строку після звільнення [PERSON] , відповідачем було видане направлення на лікарсько-консультативну комісію для підготовки документів відносно позивача на медико-соціальну експертну комісію щодо визначення інвалідності. 30. На засіданні лікарсько-консультативної комісії 01 червня 2021 року, знову ж таки у межах шестимісячного строку після звільнення, було затверджене подання з документами відносно позивача на медико-соціальну експертну комісію щодо визначення інвалідності. 31. 06 вересня 2021 року на засіданні медико-соціальної експертної комісії позивачу була визначена III група інвалідності безтерміново, захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням служби в поліції. 32. Лише після визначення позивачу III групи інвалідності 06 вересня 2021 року він отримав право подати відповідачу заяву про виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», що ним було зроблено 04 жовтня 2021 року. 33. Таким чином, з дня видачі 12 травня 2021 року направлення на лікарсько- консультативну комісію для підготовки документів відносно позивача на медико-соціальну експертну комісію щодо визначення інвалідності та до дня визначення йому III групи інвалідності 06 вересня 2021 року пройшло майже чотири місяці. 34. Будь-яка вина позивача у такій тривалій бюрократичній тяганині при визначенні позивачу інвалідності відсутня, оскільки вплинути на ці процеси він не міг. 35. Саме через незаконну зміну відповідачем підстав звільнення позивача, яку він був змушений оскаржувати в суді, та внаслідок тривалого визначення йому інвалідності він був позбавлений можливості у межах шестимісячного строку після звільнення реалізувати право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності. 36. Відзиву на касаційну скаргу [PERSON] на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року Головним управлінням Національної поліції у Черкаській області не подано. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 37. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті. 38. Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11 січня 2016 року затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, який набрав чинності 29 лютого 2016 року (далі - Порядок № 4). 39. Згідно із пунктом 1 Розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії. 40. Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (пункт 3 Розділу ІІІ Порядку № 4). 41. Верховний Суд уже висловлював висновок щодо застосування вищенаведених норм права у правовідносинах, подібних до тих, які виникли у справі, що розглядається. 42. Зокрема, у постановах від 19 вересня 2018 року у справі № 373/1188/16-а, від 23 квітня 2020 року у справі № 822/999/18, від 23 вересня 2021 року у справі № 2240/3024/18 та від 25 листопада 2022 року у справі № 560/4479/18 Верховний Суд висловив позицію, згідно з якою положення пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення): - причиною інвалідності є захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції; - інвалідність повинна бути встановлена до моменту звільнення або не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції; - причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції. 43. Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 44. Обґрунтованим визнається судове рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи чи для вирішення певного процесуального питання, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються належними і допустимими доказами. 45. Судове рішення має містити пояснення (мотиви), чому суд вважає ту чи іншу обставину доведеною або не доведеною, чому суд врахував одні докази, але не взяв до уваги інших доказів, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок. Кожен доречний і важливий аргумент особи, яка бере участь у справі, повинен бути проаналізований і одержати відповідь суду. 46. Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України ухвала/постанова складається із вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частин рішення, у яких має бути відображено щодо кожної заявленої вимоги позивача. 47. Пунктом 3 частини першої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у мотивувальній частині рішення зазначаються: 1) обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; 2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; 3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову; 4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку; 5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування; 6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування; 7) мотиви, з яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суд, відмовляючи у позові, дійшов висновку, що оскаржуване рішення, дія чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень визнано судом таким, що вчинено відповідно до вимог частини другої статті 2 цього Кодексу. 48. Таким чином, у мотивувальній частині рішення необхідно наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, з яких виходив суд при вирішенні спору. 49. Згідно із пунктом 3 частини першої статті 322 Кодексу адміністративного судочинства України у мотивувальній частині рішення суду апеляційної інстанції зазначається: а) встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставин, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; б) доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; в) мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу; г) чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи та (або) інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду; ґ) висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції. 50. Отже, у судовому рішенні суду апеляційної інстанції мають міститися, зокрема, доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції та мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу. 51. Як убачається із матеріалів справи, ухвалюючи рішення по суті заявлених вимог, судом першої інстанції не було надано мотивованої оцінки аргументам позивача викладеним у позовній заяві про те, що у період з 09 грудня 2020 по 26 квітня 2021 року він вважався таким, що звільнений за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частин першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». 52. У той же час відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога виплачується, зокрема, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті. За змістом пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» підстава звільнення поліцейського зі служби в поліції внаслідок захворювання, поранення, які пов`язані з проходженням служби) є обов`язковою умовою призначення одноразової грошової допомоги. Оскільки у період з 09 грудня 2020 року по 26 квітня 2021 року (4 міс 18 днів) позивач вважався таким, що звільнений за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», відтак не мав права на отримання одноразової грошової допомоги, то вказаний період не повинен враховуватися у шестимісячний строк протягом якого він мав право на отримання одноразової грошової допомоги у випадку визначення інвалідності. 53. На переконання позивача, шестимісячним строком після звільнення зі служби за пунктом 2 (через хворобу) частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію», має вважатися період з 02 грудня 2020 року по 08 грудня 2020 року (00 місяців 07 днів) та з 27 квітня 2021 року по 20 жовтня 2021 року (05 місяців 23 дні). Інвалідність була визначена у межах шестимісячного строку, визначеного пунктом 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію». 54. В апеляційній скарзі позивач вказував на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що виразилось у недослідженні та ненаданні висновків стосовно підстав позову (порушення відповідачем порядку прийняття оскаржуваного рішення). Вказував на те, що суд першої інстанції обмежився формальною перевіркою обставин відмови у призначенні одноразової грошової допомоги тане надав оцінки доводам про наявність обставин, які об`єктивно перешкоджали позивачу звернутись із заявою про отримання одноразової грошової допомоги до спливу шестимісячного строку. 55. Суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції, обмежився дослідженням висновку суду першої інстанції про правомірність оскаржуваного рішення, та дійшов висновку про те, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги на підставі пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки позивач звільнений з поліції не з причин зумовлених захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, що є обов`язковою умовою для призначення одноразової грошової допомоги у відповідності до пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію». 56. Тобто, а ні суд першої інстанції, а ні суд апеляційної інстанції не надали правової оцінки доводам позивача, викладеним як у позовній заяві так і в апеляційній скарзі, стосовно того, що шестимісячний строк після звільнення позивача зі служби за пукнтом 2 (через хворобу) частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію» має вважатися період з 02 грудня 2020 року по 08 грудня 2020 року (00 місяців 07 днів) та з 27 квітня 2021 року по 20 жовтня 2021 року (05 місяців 23 дні). 57. Оскільки вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судами попередніх інстанцій, тому з урахуванням повноважень касаційного суду (який не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні) відсутня можливість перевірити правильність їхніх висновків в цілому по суті спору. 58. Виходячи із змісту принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі в адміністративному судочинстві саме на суд покладається обов`язок визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів. 59. Таким чином, Верховний Суд вважає висновки судів попередніх інстанції необґрунтованими, оскільки, рішення судів попередніх інстанцій не містять вмотивованого аналізу зазначених обставин, що на переконання колегії суддів унеможливлює об`єктивне прийняття рішення за результатами розгляду справи. 60. Підсумовуючи наведене, Верховний Суд констатує, що висновки судів першої та апеляційної інстанції про законність спірного рішення є передчасним, та такими, що зроблені без повного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак оскаржувані судові рішення не є такими, що відповідають вимогам законності та обґрунтованості, що встановлені статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 61. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. 62. Зважаючи на вищезазначене, Суд дійшов висновку про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції. 63. Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій постанові, установити наведені у ній обставини, що входять до предмета доказування у цій справі, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Результат розгляду: partial