Рішення адміністративного суду від 2022-09-07 00:00:00+03

в вересні 2019 року [PERSON] звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Фірма "Хмельницькбуд" про визнання протиправним та скасування рішення. Рішенням від 17 вересня 2020 \~року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 року, Хмельницький окружний адміністративний судив задоволенні позову відмовив. Постановою від 13 жовтня 2021 року \~у справі № 560/2845/19 Верховний Суд скасував рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 \~року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 року, а справу № 560/2845/19 направив на новий розгляд до суду першої інстанції, зазначивши, що судами першої та апеляційної інстанцій під час ухвалення рішень не досліджено питання строку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, його дотримання при зверненні ПраТ "Фірма "Хмельницькбуд" зі скаргою у січні 2019 року. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2022 року у задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. В судовому засіданні представник позивача та позивач доводи апеляційної скарги підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції скасувати. Представник відповідача, в судове засідання не з`явилась. Разом з тим, 06 вересня 2022 року на адресу суду через канцелярію надійшло клопотання від представника відповідача про розгляд справи за її відсутності.\~\~\~ Представник третьої особи, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь представника третьої особи в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за його відсутності. Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що [PERSON] 15 жовтня 1994 року отримав Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 137. 15 січня 2019 року до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області надійшла скарга ПраТ Фірма Хмельницькбуд про притягнення адвоката [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. У скарзі заявник повідомив, що у 2005-2006 роках адвокат Пасічник С.П.\~ здійснював представництво інтересів ВАТ Фірма Хмельницькбуд по справі № 2-147/05 за позовом [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном (гаражами по [ADDRESS] ) та по інших судових справах. З 2011 року адвокат Пасічник С.П. здійснює представництво інтересів протилежної сторони [PERSON] по справах, в яких відповідачем або позивачем є ПраТ Фірма Хмельницькбуд, а також продовжує здійснювати представництво інтересів [PERSON] на стадії виконання судового рішення по справі № 2218/8658/2012. Також [PERSON] є представником [PERSON] по справі №686/5838/18 за позовом ПраТ Фірма Хмельницькбуд про визнання права власності, яка розглядається Хмельницьким міськрайонним судом та адвокат приймає в ній участь. Зазначив про порушення адвокатом [PERSON] правил адвокатської етики, вказуючи що він використовував раніше отриману інформацію, до якої мав доступ та достовірно знав як представник підприємства, зокрема, про відсутність технічної документації щодо предмету спору у судових справах по гаражах та наявність у документах певних недоліків. Будучи представником протилежної сторони [PERSON] , використовував вказану інформацію, заявляв клопотання про витребування саме технічної документації (права власності). 17 травня 2019 року рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області в складі дисциплінарної палати порушено дисциплінарну справу відносно адвоката [PERSON] за скаргою директора ПрАТ "Фірма "Хмельницькбуд. 06 червня 2019 року на робочу адресу адвоката [PERSON] відповідачем надіслано довідку за результатами проведеної перевірки та рішення про порушення дисциплінарної справи в якому зазначалось місце, час та дата розгляду дисциплінарної справи відносно останнього. Адвокат [PERSON] після порушення дисциплінарної справи надав письмові пояснення, в яких зазначив, що у 2002 році займав посаду директора Хмельницької філії ДП "Укрспецюст", 27 червня 2002 року державним виконавцем [PERSON] за участі голови правління ВАТ "Фірма "Хмельницькбуд", представника Хмельницької філії ДП "Укрспецюст", було проведено опис та арешт гаражів ВАТ "Фірма "Хмельницькбуд". \~\~У той самий період Хмельницька філія ДП "Укрспецюст" орендувала приміщення по [ADDRESS] , вікна офісу виходили безпосередньо у двір де розміщені гаражі, а тому адвокату [PERSON] було відомо які саме гаражі були описані та арештовані державним виконавцем, а також їх технічні характеристики. У 2003 році ВАТ "Фірма "Хмельницькбуд" оспорювало продаж гаражів з прилюдних торгів в порядку господарського судочинства, Господарським судом Хмельницької області ВАТ "Фірма "Хмельницькбуд" у задоволенні позову було відмовлено. Участі у вказаній справі [PERSON] не приймав. У 2004 році [PERSON] був прийнятий на роботу помічником голови правління ВАТ "Фірма "Хмельницькбуд". 2006 року [PERSON] звільнився з займаної посади. Надалі [PERSON] стало відомо, що ВАТ "Фірма "Хмельницькбуд" незаконно оформила власність на гаражі, які на прилюдних торгах купив [PERSON] . На час незаконного оформлення власності на гаражі, [PERSON] в трудових відносинах з ВАТ "Фірма "Хмельницькбуд" не перебував. До пояснень адвокатом [PERSON] додано копію акту опису й арешту семи гаражів від 27 червня 2002 року, копію рішення Господарського суду Хмельницької області від 28 жовтня 2004 року, копії витягів із реєстрації гаражів [PERSON] за 2009 рік, копії аналогічних витягів за 2011 рік. Під час розгляду дисциплінарної справи на засіданні дисциплінарної палати КДКА Хмельницької області, директор ПрАТ "Фірма "Хмельницькбуд" [PERSON] надав додаткові пояснення, зазначивши, що адвокат [PERSON] у 2006 році надавав правову допомогу товариству на підставі відповідного доручення на представництво інтересів підприємства. Отриману інформацію, до якої мав доступ як представник ПрАТ "Фірма "Хмельницькбуд", про відсутність у підприємства технічної документації щодо предмету спору у зазначених вище судових справах щодо права власності на гаражі та наявність у наявних документах певних недоліків,, використовував будучи вже представником протилежної сторони, [PERSON] . На підтвердження своїх пояснень, директор [PERSON] надав додатково копії документів, в тому числі судових ухвал та постанов, з яких вбачається, що адвокат [PERSON] здійснював представництво [PERSON] під час слухання судових справ в 2018-2019 роках, предметом яких є право власності на ті ж самі гаражі, розташовані за однією і тією ж адресою. Представник адвоката [PERSON] адвокат [PERSON] під час розгляду скарги надав дисциплінарній палаті КДКА Хмельницької області письмові та усні пояснення, відповідно до яких категорично заперечує факт порушення адвокатом [PERSON] Правил адвокатської етики та просив у задоволенні скарги відмовити. Адвокат [PERSON] підтвердив факт участі адвоката [PERSON] у вище зазначених судових справах. Однак вказав, що останні місяці [PERSON] через стан здоров`я не приймає участі у судових засіданнях. Проте договір про надання правової допомоги із [PERSON] не розірвав і наміру такого не має. На підставі встановлених обставин дисциплінарна палата дійшла висновку про наявність в діях адвоката [PERSON] складу дисциплінарного проступку (порушення присяги адвоката, порушення правил адвокатської етики), оскільки він не мав права надавати правову допомогу у справі проти юридичної особи, якій раніше надавав правову допомогу як адвокат, та використав отриману раніше інформацію проти неї. Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області від 21 серпня 2019 року № 30 притягнуто адвоката [PERSON] (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 137 від 15 жовтня 1994 року, видане Хмельницькою обласною КДКА), до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження. Не погоджуючись з зазначеним рішенням позивач звернувся до суду з позовом. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності рішення відповідача від 21 серпня 2019 року №30 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження. Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного. Як вже зазначалось вище, підставою для прийняття відповідачем рішення від 21 серпня 2019 року № 30 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження слугувало порушення ним принципів адвокатської діяльності, а саме принципів конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів, необхідність дотримання яких передбачена у статтях 4, 21, 28 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність та у статтях 9, 16, 20, 36, 40 Правил адвокатської етики. Закон України Про адвокатуру та адвокатську діяльність (далі Закон № 5076-VI) визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні. Відповідно до статті 1 Закону № 5076-VI адвокат це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Частиною другою статті 21 Закону № 5076-VI встановлено, що адвокату забороняється: 1) використовувати свої права всупереч правам, свободам та законним інтересам клієнта; 2) без згоди клієнта розголошувати відомості, що становлять адвокатську таємницю, використовувати їх у своїх інтересах або інтересах третіх осіб; 3) займати у справі позицію всупереч волі клієнта, крім випадків, якщо адвокат впевнений у самообмові клієнта; 4) відмовлятися від надання правової допомоги, крім випадків, установлених законом. Відповідно до частин 2-3 статті 22 Закону № 5076-VI інформація або документи можуть втратити статус адвокатської таємниці за письмовою заявою клієнта (особи, якій відмовлено в укладенні договору про надання правової допомоги з передбачених цим Законом підстав). При цьому інформація або документи, що отримані від третіх осіб і містять відомості про них, можуть поширюватися з урахуванням вимог законодавства з питань захисту персональних даних. Обов`язок зберігати адвокатську таємницю поширюється на адвоката, його помічника, стажиста та осіб, які перебувають у трудових відносинах з адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням, а також на особу, стосовно якої припинено або зупинено право на заняття адвокатською діяльністю. Адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання зобов`язані забезпечити умови, що унеможливлюють доступ сторонніх осіб до адвокатської таємниці або її розголошення. Частиною першою статті 28 Закону № 5076-VI встановлено, що адвокату, адвокатському бюро або адвокатському об`єднанню забороняється укладати договір про надання правової допомоги у разі конфлікту інтересів. Єдину систему критеріїв оцінки етичних аспектів поведінки адвоката закріплюють Правила адвокатської етики. Статтею 9 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 9 червня 2017 року (далі Правила), чинних на час виникнення спірних правовідносин, передбачена неприпустимість конфлікту інтересів. Під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами адвоката та його професійними правами і обов`язками перед клієнтом, наявність якої може вплинути на об`єктивність або неупередженість під час виконання адвокатом його професійних обов`язків, а також на вчинення чи не вчинення ним дій під час здійснення адвокатської діяльності. Адвокат без письмового погодження з клієнтами, щодо яких виник конфлікт інтересів, не може представляти або захищати одночасно двох або більше клієнтів, інтереси яких є взаємно суперечливими або вірогідно можуть стати суперечливими, а також за таких обставин надавати їм професійну правничу (правову) допомогу. У разі отримання адвокатом конфіденційної інформації від клієнта, якому він надавав професійну правничу (правову) допомогу, пов`язаної з інтересами нового клієнта при наданні правничої допомоги, адвокат зобов`язаний отримати письмове погодження клієнтів, між якими виник конфлікт інтересів. Відповідно до статті 20 Правил адвокат не має права прийняти доручення, якщо інтереси клієнта об`єктивно суперечать інтересам іншого клієнта, з яким адвокат пов`язаний договором про надання правової допомоги. Адвокат не має права прийняти доручення також, якщо конфлікт інтересів пов`язаний з тим, що адвокат отримав від іншого клієнта конфіденційну інформацію, що охоплюється предметом адвокатської таємниці або захищається законодавством в інший спосіб, яка має перспективу бути використаною при наданні правової допомоги новому клієнту. Обмеження, передбачені цією статтею, не застосовуються в конкретному випадку за письмовою згодою клієнта (клієнтів), інтереси якого (яких) представляє адвокат та є суперечливими. Сторонами не заперечується та, відповідно, не потребує доказування той факт, що позивач, який у 2005-2006 роках, як адвокат, здійснював представництво інтересів ВАТ Фірма Хмельницькбуд по справі № 2-147/05 за позовом [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном (гаражами по [ADDRESS] ) та по інших судових справах, з 2011 року по день прийняття спірного рішення здійснює представництво інтересів [PERSON] по справах, в яких відповідачем або позивачем є ПраТ Фірма Хмельницькбуд, в тому числі у справі №686/5838/18 за позовом ПраТ Фірма Хмельницькбуд про визнання права власності, яка розглядається Хмельницьким міськрайонним судом, а також продовжує здійснювати представництво інтересів [PERSON] на стадії виконання судового рішення по справі № 2218/8658/2012; як представник [PERSON] адвокат Пасічник С.П. приймав участь у судових засіданнях, зокрема, в березні \~\~2019 року. Під час розгляду дисциплінарної справи відповідач дійшов висновку про порушення позивачем принципів конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів, необхідність дотримання яких передбачена у статтях 4, 21, 28 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність та у статтях 9, 16, 20, 36, 40 Правил адвокатської етики у зв`язку з використанням інформації про відсутність у ВАТ "Фірма "Хмельницькбуд" технічної документації \~\~на гаражі по [ADDRESS] та наявність у наявних документах певних недоліків, отриманої позивачем, як адвокатом, під час здійснення представництва зазначеного товариства на підставі відповідного доручення, в інтересах [PERSON] у справах щодо права власності на ті ж самі гаражі, розташовані за однією і тією ж адресою. Надаючи оцінку вказаним доводам, колегія суддів зазначає наступне. Так, суд вважає, що інформація про відсутність у ВАТ "Фірма "Хмельницькбуд" технічної документації на гаражі по [ADDRESS] та наявність у наявних документах певних недоліків отримана [PERSON] , як керівником Хмельницької філії ДП "Укрспецюст", що підтверджується рішенням Господарського суду Хмельницької області від 28.10.2004 у справі №2/188-Н. Тому, укладання договору про надання правової допомоги [PERSON] та представництво його інтересів, як позивача, у справах щодо користування та визнання права власності на гаражі по [ADDRESS] , відповідачем у яких є ПрАТ "Фірма "Хмельницькбуд", зокрема, у справі №686/5838/18 за позовом ПрАТ "Фірма "Хмельницькбуд" \~\~до [PERSON] про визнання права власності на гаражні приміщення, яка наразі \~\~розглядається Хмельницьким міськрайонним судом \~\~з травня 2018 року, не суперечить Закону Про адвокатуру, чинного до 05.07.2012, та Правилам адвокатської етики. Окрім того, інформація про відсутність технічної документації щодо предмету спору у зазначених вище судових справах стосовно гаражів по [ADDRESS] не мала статус конфіденційної інформації та адвокатської таємниці. Так, у постанові прокуратури м. Хмельницький, якою відмовлено в порушенні кримінальної справи від 25 січня 2008 року, відносно державного виконавця при описі, арешті та передачі на реалізацію нею належних ВАТ "Фірма "Хмельницькбуд" гаражів по [ADDRESS] за ст. 364 КК України, зазначено, що на час проведення оцінки гаражів не існувало на них а ні правовстановлюючих документів, а ні технічних паспортів, існувала лише довідка з Управління земельних ресурсів про те, що земля, на якій знаходяться дані гаражі, належить боржнику. Таким чином, про відсутність технічної документації стало відомо під час опису та арешту 7 гаражів та продажу з прилюдних торгів, оскільки [PERSON] знайомився із матеріалами підготовки до проведення торгів. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи відповідача та суду першої інстанції про те, що [PERSON] порушив принцип конфіденційності та допустив конфлікт інтересів не відповідає обставинам справи та є помилковими. Відсутність конфлікту інтересів при наданні правової допомоги адвокатом Пасічником С.П. підтверджується рішенням Ради адвокатів України від 04.07.2015 року №7 "Про затвердження роз`яснення щодо наявності або відсутності конфлікту інтересів під час здійснення адвокатом захисту клієнта", відповідно до якого сам факт надання адвокатом правової допомоги юридичній особі не зумовлює конфлікту інтересів з інтересами клієнта, оскільки, аналіз частини четвертої статті 40 Правил свідчить про те, що такий конфлікт інтересів виникає лише за умови, якщо адвокат надавав правову допомогу певній юридичній особі та мав доступ та/або отримав інформацію, яка може бути використана проти такої особи. Таким чином, обов`язок адвоката відмовитись від доручення клієнта за описаних обставин не є безумовним обов`язком, а виникає лише за умови володіння адвокатом інформацією, яка отримана ним в результаті надання правової допомоги юридичній особі та може бути використана проти такої особи. Стосовно дотримання відповідачем строку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та дотримання зазначеного строку при зверненні ПраТ "Фірма Хмельницькбуд" зі скаргою у січні 2019 року, колегія суддів зазначає наступне. За змістом частини другої статі 35 Закону № 5076-VI адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку. За змістом частини першої статті 36 Закону N 5076-VI\~ право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки. Рішенням Ради адвокатів України від 30.08.2014 № 120 затверджено Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність (далі - Положення № 120). Відповідно до пункту 13 Положення № 120 адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку. Заяви (скарги), подані з порушенням зазначеного терміну, не розглядаються. Згідно з пунктом 15 Положення № 120 заява (скарга), оформлена без дотримання зазначених вимог, подана за межами строку притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності або така, що не містить відомостей про зміст дисциплінарного проступку адвоката, без викладу обставин, якими обґрунтовуються вимоги заявника (скаржника) та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, повертається заявникові (скаржникові) з відповідними роз`ясненнями, не пізніше десяти днів від моменту її надходження. Так, колегія суддів вважає, що ВАТ "Фірма "Хмельницькбуд" \~ще з 2011 року було відомо, що між позивачем та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги у справах, в яких відповідачем або позивачем є ВАТ "Фірма"Хмельницькбуд", а предметом - гаражі по [ADDRESS] . Водночас, лише в 2019 року ВАТ "Фірма "Хмельницькбуд" подала скаргу до Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області. Твердження суду першої інстанції про те, що протягом 2012-2019 років позивач вчиняв триваюче правопорушення, вчиняючи дії, кожна з яких може бути кваліфікована, як окреме порушення Закону №5076-VI та Правил адвокатської етики, судова колегія оцінює критично, оскільки відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення взагалі не розглядалось питання строку притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності та, відповідно, не надавалась оцінка фактам того, що позивач вчиняв протягом 2012-2019 років окремі порушення Закону. Суд вважає, що в даному випадку строк притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності закінчився ще у 2012 році. Отже, з моменту вчинення дисциплінарного проступку адвоката минуло більше року. За наведених обставин та норм права, подана ВАТ "Фірма "Хмельницькбуд" заява не підлягала розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Хмельницької області, натомість таку заяву належало повернути (скаржникові) з відповідними роз`ясненнями, не пізніше десяти днів від моменту її надходження. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.10.2019 825/533/16. Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняте рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області № 30 від 21 серпня 2019 року про притягнення адвоката [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження, не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню, у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Апелянт надав до суду докази, що спростовують правомірність рішення суду першої інстанції. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати та ухвалити нове рішення, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, понесені скаржником судові витрати в сумі 4610,40 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. \~

Результат розгляду: granted