Рішення адміністративного суду від 2022-07-14 00:00:00+03

Ще у липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Міністерства юстиції України (далі МЮУ), Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (далі ЗМУ) та Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі ГТУЮ) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: згідно з Законом України «Про державну службу» (далі Закон №889-VIII) та з урахуванням штатного розпису ГТУЮ, затвердженого 01.05.2016, стягнути з ГТУЮ заробітну плату з 13.05. по 12.10.2016 в сумі 56920 грн. В основу розрахунку покласти посадовий оклад начальника управління згідно з штатним розписом 6892 грн, 700 грн надбавки за ранг державного службовця (4 ранг) та 50 відсотків надбавки за вислугу років, що в місяць складає 11358 грн; зобов`язати ГТУЮ виплатити кошти з нарахуванням індексу інфляції. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року позов задоволено частково (далі Рішення суду). Стягнуто з ГТУЮ середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 13.05. по 21.06.2016 включно в сумі 15283,35 грн (сума визначена без урахування податків та обов`язкових платежів). Зобов`язано ГТУЮ здійснити перерахунок заробітної плати за період з 22.06. по 12.10.2016 з розрахунку посадового окладу в розмірі 6892 грн, надбавки за вислугу років в розмірі 50% посадового окладу, надбавки за четвертий ранг державного службовця, та виплатити різницю в заробітку з урахуванням фактично виплаченої заробітної плати за період з 22 червня по 12 жовтня 2016 року. В решті позову відмовлено. Не погодившись із ухваленим рішенням, в частині задоволених позовних вимог, його оскаржило ГТУЮ, яке із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нове рішення, про відмову у задоволенні позову повністю. В апеляційній скарзі із посиланням на норми матеріального права та окремі обставини справи вказує, що суд першої інстанції неправильно застосував положення пункту 10 «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 08.02.1995 №100 (далі Порядок №100) при обчисленні середньої заробітної плати позивача, позаяк не врахував, що підвищились не лише посадові оклади, але змінилася структура заробітної плати державних службовців ГТУЮ, що відповідно до абзацу 7 пункту 2 Порядку № 100 має наслідком виключення цього періоду (до зміни структури заробітної плати) з розрахункового періоду. Тобто для розрахунку середньої заробітної плати після 01.05.2016 слід додати усі обов`язкові виплати (новий посадовий оклад, ранг, надбавку за вислугу років) та розділити на загальну кількість робочих днів у місяці. Водночас позивачу не встановлювали нового окладу, рангу та вислуги років, тобто Закон №889-VIII до нього не застосовувався і це встановлено судовим рішенням у справі № 817/1349/16. Тому, стягнення на користь позивача заробітної плати з урахуванням коефіцієнту коригування (згідно з пунктом 10 Порядку) є помилковим. Питання про присвоєння рангу вже було предметом судового розгляду в іншій справі (№ 817/1349/16) і суди відмовили у задоволенні цих вимог. Крім того позивачу (після поновлення) було присвоєно ранг згідно із Законом України «Про державну службу» (далі Закон №3723-ХІІ) згідно із фактично займаною посадою у штатному розписі Головного управління юстицію у Рівненській області (далі - ГУЮ) і відповідно до цього рангу йому і виплачували надбавку в розмірі 40 % посадового окладу. На дату розгляду цієї справи позивачу іншого (вищого) рангу не присвоювали, тому правової підстави для виплати надбавки за четвертий ранг відповідно до Закону №889-VIII не було. Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 року Рішення суду скасовано та ухвалено нове про часткове задоволення позову (далі Постанова суду). Стягнуто з ГТУЮ середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі за період з 13.05. по 21.06.2016 включно в сумі 8055,72 грн без урахування податків та обов`язкових платежів. В решті позову відмовлено. Постановою Верховного Суду від 19 травня 2022 року Постанову суду скасовано, а справу №817/119/16 направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (далі Постанова ВС). Направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, цей Суд вказав, що судом неповно з`ясовано обставини оплати праці позивача при здійсненні відповідних розрахунків в \~частині задоволених позовних вимог. Позивач в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Розгляд справи просив проводити його відсутності. ЗМУЮ подало додаткові пояснення по справі щодо виконання судових рішень у справах пов`язаних із звільненням позивача з Посади. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що наказом МЮУ від 06.02.2007 №104/к позивач був призначений на посаду начальника ГУЮ (далі - Посада), а наказом від 16.04.2015 №1141/к (далі Наказ №1141/к) - звільнений з займаної посади у зв`язку зі зміною істотних умов праці - зміни в організації виробництва і праці, на підставі пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП). Наказом Міністра юстиції України (далі Міністр) від 04.11.2015 №3726/к, на виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 11 червня 2015 року в справі №817/461/2015 (далі Постанова), яка набрала законної сили 17.11.2015, позивача поновлено на Посаді. Водночас, наказом від 04.11.2015 №3727/к (далі Наказ №3727/к) звільнено із займаної Посади. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 12 травня 2016 року в справі №817/3413/15 (далі Постанова-1) визнано протиправним та скасовано Наказ №3727/к та наказ ГТУЮ від 04.11.2015 №806/04/к про оголошення Наказу №3727/к (далі Наказ №806/04/к); поновлено [PERSON] на Посаді з 04.11.2015; стягнуто з ГТУЮ заробітну плату за час вимушеного прогулу, починаючи з 04.11.2015 по день винесення рішення у розмірі 32521,24 грн. Постанову в частині поновлення на Посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць (в сумі 6556 грн) було допущено до негайного виконання. На виконання Постанови-1 МЮУ 22.06.2016 видано наказ №3685/к про скасування Наказу №3727/к, поновлено його з 04.11.2015 на Посаді (далі Наказ №3685/к). ГТУЮ 22.06.2016 видано наказ №502/04/к «Про поновлення [PERSON] » яким оголошено Наказ №3685/к, скасовано Наказ №806/04/к (пункт другий) (далі Наказ №502/04/к). Зазначено, що позивач має 7 ранг державного службовця (пункт третій). Вирішено відповідно до статті 33 Закону №3723-ХІІ виплачувати [PERSON] надбавку за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з урахуванням доплати за ранг, як такому, стаж державної служби якого становить 27 років 03 місяці 06 днів. Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року у справі №817/3413/15 Постанову-1 змінено. Абзаци 3 та 5 резолютивної частини постанови викладено в такій редакції: «Поновити [PERSON] на Посаді з 04.11.2015, з урахуванням пункту 1 наказу МЮУ від 30.01.2015 №115/5 (далі Наказ №115/5), зареєстрованого в МЮУ 30.01.2015 за №100/26545. Постанова в частині поновлення [PERSON] на Посаді, з урахуванням пункту 1 Наказу №115/5 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць в сумі 6556 грн (сума без сплати податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають стягненню під час виплати даної суми працівнику) підлягає до негайного виконання» (далі Постанова-2). На виконання цього судового рішення наказом МЮУ від 11.10.2016 №4843/к (далі Наказ №4843/к) пункт 2 Наказу №3685/к викладено в такій редакції: «Поновити [PERSON] на Посаді з 04.11.2015 з урахуванням пункту 1 Наказу №115/5. Наказом МЮУ від 11.10.2016 №4844/к позивача звільнено з Посади 12.10.2016 у зв`язку з продовженням проходження державної служби в ГТУЮ на одній із запропонованих посад державної служби (абзац третій частини четвертої статті 43, частина перша статті 41 Закону №889-VIII). Спірні відносини в цій справі стосуються стягнення заробітної плати за час невиконання судового рішення про поновлення на роботі (Постанови-1) та перерахунок заробітної плати після поновлення на посаді із розрахунку підвищеного посадового окладу, надбавки за вислугу років та за 4 ранг державного службовця. Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 236 КЗпП ( в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку № 100 у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Згідно з абзацами 7, 8 пункту 2 Порядку № 100 час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду. У разі зміни структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівникам органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до актів законодавства період до зміни структури заробітної плати виключається з розрахункового періоду. Відповідно до пункту 8 Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Згідно з пунктом 10 Порядку №100 у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей. У Постанові ВС заначено, що судами попередніх інстанцій правомірно встановлено, що період з 13.05.2016 (наступний день після прийняття Постанови-1) по 22.06.2016 (день виконання Постанови-1 винесення Наказу №3685/к) є періодом затримки виконання судового рішення про поновлення позивача на роботі, який підлягає оплаті в розмірі середнього заробітку за цей період. З приводу спірного питання про обчислення середнього заробітку, то суд апеляційної інстанції погоджується із тим, що середньоденна заробітна плата позивача, яка підлягає врахуванню при обчисленні середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, становить 298,36 грн, що встановлено судовими рішеннями у справах №№817/461/15, 817/3413/15. За таких обставин, розрахунковим періодом затримки виконання судового рішення про поновлення позивача на роботі слід вважати період з 13.05.2016 по 21.06.2016, в якому було 27 робочих днів, а сума становить 8055,72 грн. Щодо посилань позивача про те, що відповідно до Наказу №3685/к та на виконання Постанови-2 і згідно пункту 1 Наказу №115/5 його поновили саме на посаді начальника ГТУЮ, відповідно і заробітна плата повинна нараховуватися з посадового окладу в розмірі 6892 грн, а не 2638 грн, то апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне. Так, згідно з пунктом 1 Наказу №115/5 перейменовано головні управління юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі на головні територіальні управління юстиції МЮУ в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі. Пунктом 8 Постанови КМУ від 20.10.2011 №1074 «Про затвердження Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади» встановлено, що внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам. Перейменування органу виконавчої влади не призводить до його реорганізації. На підставі наведених положень судами у справі №817/3413/15 зроблено висновок, який підтриманий у постанові Верховного Суду від 11 жовтня 2018 року, що оскільки відповідно до Наказу №115/5 відбулось лише перейменування ГУЮ позивач підлягає поновленню на посаді начальника ГТУЮ з 04.11.2015, з урахуванням пункту 1 Наказу №115/5. Такий висновок також підтримується і Верховним Судом у постанові від 26 лютого 2020 року у справі №817/1622/16 відносини у якій також стосуються звільнення позивача з Посади і переведення його на посаду заступника начальника Управління державної реєстрації - начальника відділу державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та громадських формувань ГТУЮ. Разом з тим, варто звернути увагу на те, що відповідно до судових рішень у справі № 817/3413/15 позивача поновили на Посаду, яку він обіймав до звільнення - начальника ГУЮ (з урахуванням зміненої назви ГУЮ на ГТУЮ). З огляду на те, куди і як (Накази №№3685/к та ГТУЮ від 22.06.2016 № 502/04/к) поновили позивача, середній заробіток за час затримки виконання судового рішення слід розраховувати на підставі того штатного розпису і тих складових заробітної плати, на які він має право. З матеріалів справи видно, що на момент поновлення [PERSON] на Посаді за ним зберігалися всі умови оплати праці, що були чинні станом на 04.11.2015 і до моменту його звільнення з Посади (12.10.2016). 24.05.2016 затверджено штатний розпис ГТУЮ, який введено в дію з 01.05.2016. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Матеріалами справи та неодноразовими судовими рішеннями встановлено, що [PERSON] поновлений на Посаду з 04.11.2016 Наказом №3685/к. З часу поновлення його на Посаді до часу його звільнення з Посади він не здійснював свої повноваження та не виконував обов`язки начальника ГТУЮ. Так як станом на час поновлення його на Посаді він отримував заробітну плату за штатним розписом, який введений в дію з січня 2015 року (та в якому була передбачена Посада) і фактично жодного дня з часу поновлення 22.06.2016 по 12.10.2016 не виконував роботу за посадою начальника ГТУЮ, то апеляційний суд погоджується із доводами скаржника про правомірність нарахування йому заробітної плати за цей період виходячи із розміру посадового окладу 2638 грн. З`ясування ж питання неналежного виконання судового рішення, зокрема Постанови-2, якою Постанову-1 змінено. Абзаци 3 та 5 резолютивної частини постанови викладено в такій редакції: «Поновити [PERSON] на Посаді з 04.11.2015, з урахуванням пункту 1 наказу МЮУ від 30.01.2015 №115/5 ….», що і стало наслідком фактичного невиконання позивачем посадових обов`язків начальника ГТУЮ і отримання заробітної плати за Посадою, не може бути предметом розгляду та дослідження у цій справі, оскільки регулюється нормами статті 383 КАС. Відповідно до частини першої статті 383 КАС особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Станом на час цього апеляційного розгляду справи матеріали справи не місять заяв позивача щодо неналежного виконання судових рішень у справі №817/3413/15. Накази №3685/к та №4843/к є чинними та не скасовані у встановленому законом порядку. Відносно зауважень у Постанові ВС про те, що суд апеляційної інстанції зазначав, що обставини, встановлені у справі №817/1349/16 \~(в якій предметом розгляду був власне Наказ №3685/к про поновлення позивача на посаді на підставі судового рішення), мають істотне значення для правильного вирішення цієї справи, проте при цьому апеляційний суд не звернув увагу на те, що ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2020 року провадження у справі №817/1349/16 було закрито у зв`язку з прийняттям відмови від адміністративного позову, то взяття таких обставин судом до уваги, як встановлено вище не призвело до неправильного вирішення питання в частині розрахунку середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення (з 13.05. по 22.06.2016). Щодо наявності у позивача права на виплату йому заробітної плати із урахуванням 4 рангу державного службовця, то суд апеляційної інстанції погоджується з посиланнями позивача про те, що право на отримання ним доплати за 4 ранг державного службовця він набув з 01.05.2016, що підтверджується рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 6 листопада 2020 року у справі №460/5443/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року, якими визнано протиправним наказ МЮУ №1615/к від 05.05.2020 «Про присвоєння рангу». Зобов`язано МЮУ видати наказ, яким присвоїти [PERSON] , начальнику Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, з 01.05.2016 4 ранг державного службовця в межах категорії «Б» посад державної служби. Задовольняючи позов суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, та \~Верховний Суд у постанові від 29 червня 2021 року, виходив з того, що оскільки наказом Генерального прокурора України від 30.03.1999 №197-к позивачу було присвоєно класний чин старший радник юстиції, то з 01.05.2016 йому безальтернативно повинен був бути присвоєний 4 ранг державного службовця. На виконання вказаних судових рішень у справі №460/5443/20 наказом МЮУ від 08.07.2021 №1470/к присвоєно [PERSON] , Посада, з 01.05.2016 4 ранг державного службовця в межах категорії «Б» посад державної служби та скасовано пункт 1 наказу МЮУ від 05.05.2020 №1615/к «Про присвоєння рангу». Цього ж дня наказом №1471/к присвоєно позивачу з 01.05.2019 3 ранг державного службовця в межах категорії «Б» посад державної служби. Згідно частини четвертої статті 78 КАС обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За таких обставин заробітна плата [PERSON] з 22.06.2016 по 12.10.2016 має бути перерахована з урахуванням надбавки за 4 ранг державного службовця. Відповідно до частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З огляду на зазначене, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права (неправильне тлумачення), що призвело до неправильного вирішення справи, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Результат розгляду: partial