Рішення адміністративного суду від 2022-02-01 00:00:00+02

Позивач [PERSON] 15.09.2020 року звернулася до суду з позовом до відповідача \~\~Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області \~(далі ГУ ПФУ \~в Запорізькій області), в якому просить \~визнати протиправним рішення відповідача, оформлене повідомленням від 07.09.2020 року, про відмову у призначенні позивачу з 26.08.2020 року пенсії за віком на пільгових умовах \~за Списком №1; зобов`язати відповідача призначити позивачу з 26.08.2020 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1. Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем її прав та інтересів на призначення пенсії на пільгових умовах по списку №1. У відзиві відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог \~в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 у зв`язку з недосягненням позивачем пенсійного віку на дату звернення із відповідною заявою до пенсійного органу. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.10.2020 року позов задоволений частково, \~визнане протиправним рішення відповідача від 27.08.2020 року №084150002325 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язано відповідача призначити та виплачувати позивачу з 15.08.2020 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1. В іншій частині позову відмовлено. На користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача стягнуті судові витрати у сумі 840,80 грн. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення суду через порушення норм матеріального права та відмовити в задоволенні позову. Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив. Ухвалами суду апеляційної інстанції апеляційне провадження у справі за клопотанням відповідача зупинено 10.02.2021 року до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі №360/3611/20, та відновлено 13.12.2021 року. Частиною 1,2 ст. 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до ч.1,2,3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Крім того, ст.2 та ч.4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду першої інстанції \~відповідає, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги не \~підлягають задоволенню з огляду на наступне. Із матеріалів справи вбачається, що позивач працювала на різних посадах, в тому числі на посадах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці , 26.08.2020 року \~звернулася до ГУ ПФУ в Запорізькій області \~із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 по досягненню 45 річного віку Рішенням ГУ ПФУ України в Запорізькій області №084150002325 від 27.08.2020 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 через відсутність необхідного пенсійного віку, а саме 50 - ти років \~, при цьому визнано, що загальний стаж позивача становить 39 років 6 місяці 6 днів, \~в тому числі робота на пільгових умовах за Списком № 1 - 10 років 3 місяці 12 днів. Відмову відповідача у призначенні пенсії позивач оскаржила до суду. . Приписами ч. 2\~ ст. 19, 46 \~Конституції України\~ передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~ Конституцією\~ та законами України; кожен громадянин України має право на соціальний захист, що, крім іншого, включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності. Відповідно до п. 2 Розділу XV Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV ( далі \~Закон №1058-IV ) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абз.1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-Х11(далі Закон №1788-Х11).У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону. Згідно з п. «а» ст. 13 Закону №1788-Х11 на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. При цьому, згідно з п. «а» ст.13 Закону №1788-Х11 (у редакції після прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VІІІ, набрання чинності з 01.04.2015 року) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Тобто, Законом України від 02.03.2015 №213-VIII раніше передбачений пунктом «а» ст. 13 Закону №1788-Х11 віковий ценз для жінок збільшено із одночасним запровадженням правила поетапного збільшення показника вікового цензу, за яким жінки, дати народження яких припадали з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року, набували право на пенсію по досягненню 50 років. При цьому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII (далі Закон №2148) ,який набрав чинності 11.10.2017 року, доповнено текст Закону №1058-IV , зокрема, ч.1 ст.114, згідно якої право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у ч.4 цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV (у редакції Закону \~№2148-VIII) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абз.1 цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема: 50 - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року. Таким чином, з 01.10.2017 року правила призначення пенсій за Списком №1 почали регламентуватись одночасно двома законами, а саме: п. «а» ст. 13 Закону №1788-Х11 я» у редакції Закону №213-VIII та ч. 2 ст. 114 \~Закону №1058-IV \~у редакції Закону \~\~№2148-VIII. Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), ст. 13, ч.2 ст.14, пункти «б» - «г» ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5.11.1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2.03.2015 року №213-VIII, які втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Відповідно до п. 3 резолютивної частини вказаного рішення застосуванню підлягають ст. 13,ч .2 ст. 14, пункти «б» - «г» ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5.11.1991 року №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2.03.2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1.04.2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: «На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах». Частиною 2 ст. 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Таким чином, ст.13 Закону №1788-Х11 \~зі змінами, внесеними Законом \~№213-VІІІ, втратила чинність з 23.01.2020 року. Матеріали справи свідчать, що із заявою про призначення пільгової пенсії за списком №1 позивач до відповідача звернулася 26.08. 2020 року після набрання рішенням Конституційного Суду України законної сили, на цей день досягла віку 45 років, на день звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пільгової пенсії загальний стаж позивача становив 39 років 6 місяців 6 днів, в тому числі робота на пільгових умовах за Списком № 1 - 10 років 3 місяці 12 днів, що достатньо для призначення пільгової пенсії за Списком № 1. В силу викладеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач має право на призначення пільгової пенсії за віком за Списком №1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1 -р/2020 від 23.01.2020 року, з дня досягнення пенсійного віку 15.08.2020 року у межах трьох місяців з дня звернення до пенсійного органу із відповідною заявою ,що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону \~№1058-IV, та з метою захисту прав та інтересів позивача правомірно вийшов за межі позовних вимог в цій частині згідно положень ч.2 ст.9 КАС України. Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовані. З урахуванням викладеного \~судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для \~скасування судового рішення відсутні.

Результат розгляду: denied