Рішення адміністративного суду від 2024-07-17 00:00:00+03

Історія справи. 1. [PERSON] (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції (далі - Відповідач) в якому просила скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1250040 від 28.11.2023 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в місті Києві, лейтенантом поліції Пряничкіною О.О., про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення за ст. 183 КУпАП у вигляді штрафу в розмір 850,00 грн, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] . Поверхом вище, над її квартирою знаходиться квартира [ADDRESS] у якій проживає [PERSON] разом із її племінником та його дівчиною. Сусіди зверху вночі періодично вмикають обладнання, яке дуже гучно шумить та заважає їй відпочивати, одночасно з цим у її квартирі після роботи вказаного вище обладнання забиваються зливні труби каналізації (раковина, ванна) та з`являється різкий хімічний запах. Зважаючи на те, що така ситуація траплялася систематично та вночі, Позивачка зверталася із відповідними заявами на лінію 102. Після чергового виклику патрульної поліції відносно Позивачки було складено постанову, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. [PERSON] вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки вона постановлена без достатніх підстав, які вказують на наявність у її діях складу адміністративного правопорушення, без встановлення дійсних обставин справи. 2. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 червня 2024 у задоволенні позову відмовлено. Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що поліцією вже неодноразово було повідомлено Позивачку про те, що її сусід не вчиняє правопорушень та її повідомлення жодного разу не підтверджувались, як і повідомлення від 28 листопада 2023 року, на останню було винесено спірну постанову. Крім того суд зазначив, що надані Позивачкою пояснення спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки її пояснення у позовній заяві не підтверджені жодним належним та допустимим доказом, а навпаки спростовуються відеозаписом, що міститься в матеріалах справи. 3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі, зазначаючи, що суд першої інстанції не перевірив чи існували обставини про які стверджувала скаржник до моменту приїзду працівників патрульної поліції та чи був виклик поліції дійсно безпідставним на момент його здійснення, тобто [PERSON] наполягає на відсутності складу адміністративного правопорушення у її діях. Разом з тим, Апелянтка стверджує, що працівники поліції здійснили формальний огляд квартири [ADDRESS] та не перевіряли отриману від [PERSON] інформацію. Крім того, Апелянтка зазначає, що передчасними є висновки суду про неодноразове повідомлення [PERSON] про те, що її сусід не вчиняє правопорушень, а її повідомлення не підтверджувались, оскільки у матеріалах справи відсутні докази, якими підтверджуються вказані вище обставини. З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду прийнято за неповно та неправильно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому. 4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2024 та від 05.07.2024 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду. 5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив. 6. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 7. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 8. Обставини справи, установлені судом першої інстанції. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 28 листопада 2023 року постановою інспектора Управління патрульної поліції в місті Києві, лейтенанта поліції Прянічкіною О.О. притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП, за те, що 28 листопада 2023 року за адресою: [ADDRESS] /т.1 а.с. 8/. Згідно з вказаною постановою, [PERSON] здійснила виклик на спеціальну лінію 102, а саме поліції, та повідомила, що її сусіди заважають їй відпочивати, варять наркотичні речовини, зараз шумлять, перебуває багато осіб, чим здійснила завідомо здійснила хибний виклик працівників поліції та на останню накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. 9. Позивачка, вважаючи вказану постанову протиправною, звернулася до суду з цим позовом. 10. Нормативно-правове обґрунтування. Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законами України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII). Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У частині першій статті 3 Закону № 580-VIII закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 183 КУпАП завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені ст. 183 цього Кодексу. У ст. 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Висновки суду апеляційної інстанції. 11. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє колегії суддів прийти до правового висновку, що достатньою та необхідною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за завідомо неправдивий виклик поліції є наявність в її діях відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП та ст.ст. 73, 74 КАС України. При цьому об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику поліції і такі дії спрямовані на зрив нормальної роботи поліції. Тобто, правопорушник викликає поліцію нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу правопорушника, який повідомляє певну інформацію поліції, усвідомлюючи, що така інформація є неправдивою і бажаючи даремного виїзду поліції на місце виклику. 12. Перевіряючи доводи апеляційної скарги та усуваючи неповноту з`ясування судом першої інстанції обставин цієї справи, колегія суддів, дослідивши відеозапис з нагрудної камери, наданий Відповідачем, та перевіривши інші матеріали справи, установила, що підставою для виклику поліції 28.11.2023 стали скарги Апелянтки на те, що її сусіди шумлять, є наркозалежними та щодня виготовляють наркотичні речовини. Таким чином [PERSON] повідомила, що їй заважають відпочивати, а також про те, що внаслідок дій сусідів у її квартирі наявні сторонні хімічні запахи. При цьому, колегія суддів відзначає, що працівниками поліції було здійснено формальний огляд квартири [ADDRESS] , оскільки з відеозапису чітко вбачається, що квартиру не було оглянуто повністю, що не дозволяє достеменно встановити неправдивість повідомлення [PERSON] . 13. Крім того, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що поліцією неодноразово було повідомлено Позивачку, що її сусід не вчиняє правопорушень, а також про те, що її повідомлення жодного разу не підтверджувались, оскільки про вказане не свідчать достатні докази у справі. Натоміть у матеріалах справи наявний лист Дарницького УП ГУ НП у м.Києві, з якого вбачається, що під час попередньої виїзду працівників поліції за вказаною адресою на неодноразові стуки та дзвінки, двері до квартири [ADDRESS] ніхто не відчинив/т.1 а.с. 9/. 14. Разом з тим, з матеріалів справи, зокрема з доказів наданих Відповідачем, не вбачається, що вказаний виклик був здійснений Апелянткою щоб повідомити завідомо неправдиві відомості про порушення громадського порядку та з метою зриву або ускладнення нормальної роботи органів поліції шляхом даремного виїзду на місце виклику. Тобто, в цьому випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КАС України за яке [PERSON] притягнуто до відповідальності спірною постановою. 15. Надаючи оцінку всім доводам Апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…». Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. 16. Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності правових підстав для скасування спірної постанови про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності та закриття провадження в адміністративній справі про притягнення її до адміністративної відповідальності. 17. Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 18. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга [PERSON] підлягає задоволенню, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 червня 2024 року - скасуванню, а позов - задоволенню. 19. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією ID: 5605-2654-3032-9955 від 08.12.2023 та за подання апеляційної скарги у розмірі 850,00 грн, що підтверджується квитанцією №1МЗК-В7Y8- ERKE від 20.06.2024. Таким чином, витрати на сплату судового збору у сумі 1923,60 грн підлягають відшкодуванню на користь [PERSON] за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції.

Результат розгляду: granted