Рішення адміністративного суду від 2024-04-29 00:00:00+03

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровський механо-тракторний завод» звернулось до суду із адміністративним позовом до Тернопільської митниці, в якій позивач просить: визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості №UA403020/2022/000244/2 від 01.11.2022; визнати протиправним та скасувати рішення, яке оформлене карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарі, транспортних засобів комерційного призначення Тернопільської митниці № UA403020/2022/000903 від 01.11.2022. Позовні вимоги, що ТОВ «ДМТЗ» з метою митного оформлення товарів подало до митниці митну декларацію. Під час декларування товару за вказаною в електронній митній декларації Товариством обрано основний метод визначення митної вартості товару за ціною контракту та подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України. Так позивач вказує, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару митницею не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товарів. Таким чином, позивач робить висновок, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року в задоволені позову відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровський механо-тракторний завод», звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нове рішення про задоволення адміністративного позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні посилаючись на приписи ч. 2 ст. 53 МК України зауважив, що надані ТОВ «Дніпровський механо-тракторний завод» документи та дані, які в них містяться не є достатніми для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. На думку суду першої інстанції, оскільки додатком № АЕ2020-4 від 20.12.2021 до договору № HU2022 від 07.07.2021 визначено, що продавець постачає товар на умовах СРТ згідно ІНКОТЕРМС, то в даному випадку коносамент є документом, який підтверджує митну вартість товарів по декларації №UA403020/2022/023287. Поряд з цим, згідно спірного рішення про коригування митної вартості, позивачем до митного органу не було надано коносамент, видання якого визначає початок відліку строку оплати за поставлений товар а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю. Проте, необхідні документи для підтвердження митної вартості товару наявні у підприємства та надані під час митного оформлення товару. З огляду на викладене позивач вважає, що спірне рішення про коригування митної вартості товару є безпідставним та таким, що підлягає скасуванню. Від відповідача - Тернопільської митниці надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції. Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження. Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків. Судом встановлено, що на виконання зовнішньоекономічного контракту № HU2022 від 07.07.2021, укладеного між компанією «SHANDONG HUARUIXIN AGRICULTURE EQUIPMENT CO., LTD.» (Китай) та ТОВ «Дніпровський механо-тракторний завод» (Україна), згідно із рахунком-фактурою (інвойс) № AE2020-4 від 20.12.2021 позивачем на митну територію України ввезено товар. 01.11.2022 уповноваженою особою позивача, агентом з митного оформлення [PERSON] , було подано до митного оформлення митну декларацію (надалі МД) типу ІМ40ДЕ № UA403020/2022/023287, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товари: Товар 1: «Трактори для сількогосподарських робіт, потужністю двигуна не більш як 18 кВт, нові, 2022 року виготовлення, колісні: Мінітрактор EuroFeng 5244 - 11 шт. Тип двигуна - дизельний, трициліндровий 4-х тактний, максимальна потужність двигуна - 17,60 кВт. Торговельна марка EuroFeng Мінітрактор Terra Force 5244HX - 11 шт. Тип двигуна - дизельний, трициліндровий 4-х тактний, максимальна потужність двигуна - 17,60 кВт. Торговельна марка Terra Force В частково розібраному стані для зручності транспортування. Виробник SHANDONG HUARUIXIN AGRICULTURE EQUIPMENT CO., LTD. Країна виробництва CN». Товар 2: «Трактори для сількогосподарських робіт, потужністю двигуна більш як 25 кВт, але не більш як 37 кВт, нові, 2022 року виготовлення, колісні: Мінітрактор EuroFeng 454XL - 13 шт. Тип двигуна - дизельний, чотирьохциліндровий 4-х тактний, максимальна потужність двигуна - 33,10 кВт. Торговельна марка EuroFeng Мінітрактор Terra Force 454X - 13 шт. Тип двигуна - дизельний, чотирьохциліндровий 4-х тактний, максимальна потужність двигуна - 33,10 кВт. Торговельна марка Terra Force В частково розібраному стані для зручності транспортування. Виробник SHANDONG HUARUIXIN AGRICULTURE EQUIPMENT CO., LTD. Країна виробництва CN». До даної митної декларації, як вбачається із інформації, що міститься в гр. 44 МД, уповноваженою особою позивача до митного оформлення були подані наступні документи: - сертифікат якості № б/н від 20.01.2022; - пакувальний лист № б/н від 20.01.2022; - рахунок-фактура (інвойс) № AE2020-4 від 20.12.2021; - накладна № 33945487 від 09.10.2022; - накладна № 33945491 від 09.10.2022; - накладна № 33945496 від 09.10.2022; - сертифікат про походження товару № 22C3707A2985/00001 від 16.08.2022; - прейскурант (прайс-лист) виробника товару № б/н від 01.12.2021; - розрахунок ціни (калькуляція) № б/н від 20.12.2021; - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - додаток № AE2020-4 від 20.12.2021; - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № HU2022 від 07.07.2021; - договір про надання послуг митного брокера № 0408/1 від 04.08.2021; - документація, яка має супроводжувати продукцію при наданні її на ринку відповідно до вимог щодо нехарчової продукції та її обігу на ринку України, встановлених технічними регламентами (Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції») - декларація про відповідності № б/н від 15.08.2022; - інші некласифіковані документи комерційна пропозиція № б/н від 10.12.2021; - інші некласифіковані документи лист відправника № 28/10 від 28.10.2022; - інші некласифіковані документи тех. паспорт EuroFeng № б/н від 20.01.2022; - інші некласифіковані документи тех. паспорт Terra Force № б/н від 20.01.2022; - інші некласифіковані документи технічні харак-ки EuroFeng № б/н від 20.01.2022; - інші некласифіковані документи технічні харак-ки Terra Force № б/н від 20.01.2022; - копія митної декларації країни відправлення № 425820220000087843 від 24.01.2022. Під час здійснення митного контролю за МД № UA403020/2022/023287 від 01.11.2022 митницею було опрацьовано інформацію, яка міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання якої виявлено, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а також в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, зокрема: 1. товар переміщувався морським видом транспорту у контейнерах № CAAU5804823, № CXDU2075442, № FFAU2064856, однак для підтвердження даного перевезення декларантом не надано коносамент (документ, що видається морським перевізником, що засвідчує прийняття вантажу до перевезення і містить зобов`язання доставити вантаж до пункту призначення). 2. згідно додатку AE2020-4 від 20.12.2021 до контракту від 07.07.2021 №HU2022 передбачено умови розрахунків з експортером товару протягом 365 днів з моменту видачі коносамента, однак визначити дату видачі коносаменту неможливо у зв`язку із його відсутністю. Митницею було розпочато консультацію між митним органом та декларантом, зокрема, направлено уповноваженій особі декларанта електронним повідомленням вимогу на надання додаткових документів наступного змісту: «У зв`язку з тим, що документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а саме фактурну вартість та витрати на страхування (якщо здійснювалось). Прошу відповідно до ч. 2 ст 53 МКУ надати документи: - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ прошу надати (за наявності) такі додаткові документи: - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. Уповноваженою особою декларанта на вимогу митниці, окрім раніше поданих до митного оформлення документів, додатково було надано: лист № 1 від 01.11.2022, лист № 2 від 01.11.2022, лист № 3 від 01.11.2022. Листом № 1 від 01.11.2022 позивачем повідомлено митницю, що для підтвердження митної вартості надано вичерпний перелік документів. Додаткових документів не мають. За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA403020/2022/000244/2 від 01.11.2022, у гр. 33 якого зазначено Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: транспортних перевізних документів, якщо здійснювалося страхування, - страхових документів, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - каталоги, специфікації, виробника товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару; - виписку з бухгалтерської документації. Товар переміщувався морським видом транспорту у контейнерах № CAAU5804823, № CXDU2075442, № FFAU2064856, однак для підтвердження даного перевезення декларантом не надано коносамент (документ, що видається морським перевізником, що засвідчує прийняття вантажу до перевезення і містить зобов`язання доставити вантаж до пункту призначення). Крім того, згідно додатку AE2020-4 від 20.12.2021 до контракту від 07.07.2021 № HU2022 передбачено умови розрахунків з експортером товару протягом 365 днів з моменту видачі коносамента, однак визначити дату видачі коносаменту неможливо у зв`язку із його відсутністю. За основу для обрахунку митної вартості товару взято інформацію щодо вартості обрахованого згідно митного оформлення, яке здійснено в попередніх періодах за ЕМД від 26.09.2022 №UA100190/2022/027400 на рівні 2,92 дол. США/кг. (3942 дол.США/шт).». Митним органом відмовлено у прийнятті вказаної спірної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA403020/2022/000903 від 01.11.2022. За наслідком прийняття рішення про коригування митної вартості товарів відповідачем відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403020/2022/000903 від 01.11.2022 Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступе. Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (частина 1 статті 52 Митного кодексу України). Відповідно до статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Відповідно до частини 5 статті 54 Митним кодексом України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю. Наказом Державної митної служби України № 689 від 11.09.2015 затверджено Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України. У випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів. Контроль за правильністю визначення митної вартості у випадках, передбачених абзацом першим, здійснюється посадовою особою, що здійснює такий контроль, за погодженням з керівником підрозділу митного оформлення (заступником керівника, старшим зміни). Відповідне погодження засвідчується шляхом проставлення підпису на роздрукованому переліку митних формальностей за митною декларацією, поряд з відомостями про виконання митної формальності за напрямком контролю митної вартості (п.8 розділу 2 Методичних рекомендацій). Відповідно до положень частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом. (частина 1 статті 337 Митного кодексу України). Обсяги митного контролю, передбачені главою 49 розділу ХІ Митного кодексу України, визначаються за результатами аналізу ризиків відповідно до положень глави 52 розділу ХІ Митного кодексу України. Так, відповідно до пункту першого частини 4 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 Митного кодексу України). Частиною першою статті 51 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно приписів 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Надаючи оцінку доводам відповідача, які стали підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, колегія суддів зазначає, що підставою для прийняття спірного рішення були обставини, зокрема те, що позивачем до митного органу не надано коносамент, видання якого визначає початок відліку строку оплати за поставлений товар. Так, відповідачем зазначено, що: товар переміщувався морським видом транспорту у контейнерах № CAAU5804823, № CXDU2075442, № FFAU2064856, однак для підтвердження даного перевезення декларантом не надано коносамент (документ, що видається морським перевізником, що засвідчує прийняття вантажу до перевезення і містить зобов`язання доставити вантаж до пункту призначення); згідно додатку AE2020-4 від 20.12.2021 до контракту від 07.07.2021 №HU2022 передбачено умови розрахунків з експортером товару протягом 365 днів з моменту видачі коносамента, однак визначити дату видачі коносаменту неможливо у зв`язку із його відсутністю. Так, для підтвердження вартості товару разом з ЕМД позивачем було надано митниці документи, передбачені частиною 2\~ \~\~ст.53 МК України, перелік яких зазначений в гр.44 митної декларації, а саме: - сертифікат якості № б/н від 20.01.2022; - пакувальний лист № б/н від 20.01.2022; - рахунок-фактура (інвойс) № AE2020-4 від 20.12.2021; - накладна № 33945487 від 09.10.2022; - накладна № 33945491 від 09.10.2022; - накладна № 33945496 від 09.10.2022; - сертифікат про походження товару № 22C3707A2985/00001 від 16.08.2022; - прейскурант (прайс-лист) виробника товару № б/н від 01.12.2021; - розрахунок ціни (калькуляція) № б/н від 20.12.2021; - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - додаток № AE2020-4 від 20.12.2021; - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № HU2022 від 07.07.2021; - договір про надання послуг митного брокера № 0408/1 від 04.08.2021; - документація, яка має супроводжувати продукцію при наданні її на ринку відповідно до вимог щодо нехарчової продукції та її обігу на ринку України, встановлених технічними регламентами (Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції») - декларація про відповідності № б/н від 15.08.2022; - інші некласифіковані документи комерційна пропозиція № б/н від 10.12.2021; - інші некласифіковані документи лист відправника № 28/10 від 28.10.2022; - інші некласифіковані документи тех. паспорт EuroFeng № б/н від 20.01.2022; - інші некласифіковані документи тех. паспорт Terra Force № б/н від 20.01.2022; - інші некласифіковані документи технічні харак-ки EuroFeng № б/н від 20.01.2022; - інші некласифіковані документи технічні харак-ки Terra Force № б/н від 20.01.2022; - копія митної декларації країни відправлення № 425820220000087843 від 24.01.2022 У відповідності до статті 134 Кодекс торговельного мореплавства України договір морського перевезення вантажу повинен бути укладений у письмовій формі. Документами, що підтверджують наявність і зміст договору морського перевезення вантажу, є: 1) рейсовий чартер - якщо договір передбачає умову надання для перевезення всього судна, його частини або окремих суднових приміщень; 2) коносамент - якщо договір не передбачає умови, зазначеної в пункті 1 цієї статті; 3) інші письмові докази. Статтею 139 Кодекс торговельного мореплавства України визначено, що перевізник зобов`язаний видати відправнику на його бажання кілька примірників коносамента тотожного змісту, причому в кожному з них відмічається кількість складених примірників коносамента. Після видачі вантажу по одному з примірників коносамента решта примірників втрачає силу. Вимогами статті 140 Кодекс торговельного мореплавства України встановлено, що коносамент передається з дотриманням таких правил: 1) іменний коносамент може передаватися за іменними передаточними написами або в іншій формі з дотриманням правил, установлених для передачі боргової вимоги; 2) ордерний коносамент може передаватися за іменними або бланковими передаточними написами; 3) коносамент на пред`явника може передаватися шляхом простого вручення. У відповідності до статті 162 Кодекс торговельного мореплавства України вантаж видається в порту призначення: 1) за іменним коносаментом одержувачу, вказаному в коносаменті, або особі, якій коносамент було передано за іменним передаточним написом або в іншій формі з дотриманням правил, установлених для передачі боргової вимоги; 2) за ордерним коносаментом - відправнику або одержувачу залежно від того, складений коносамент «наказу відправника» або «наказу одержувача», а в разі наявності у коносаменті передаточних написів - особі, зазначеній в останньому з неперервного ряду передаточних написів, або пред`явникові коносамента з останнім бланковим написом; 3) за коносаментом на пред`явника - пред`явнику коносамента. Із наданих позивачем до суду документів, встановлено, що згідно з коносаментом (телекс релізом) B/L № SLL22011071 за яким здійснювалося перевезення означеного імпортованого товару у трьох морських контейнерах № CAAU5804823, № CXDU2075442, № FFAU2064856, слід зазначити, що цей документ за своїми стандартними формою і змістом не містить абсолютно жодної інформації про вартість товару, який перевозиться (імпортується). З коносаменту (телекс релізу) убачається, що означені три морських контейнери 29 січня 2022 року були завантажені на борт судна компанії перевізника - SENIOR LEADER LIMITED (загальновідома міжнародна компанія перевізник морськими видами транспорту, офіс якої розташований у місті Гонконг), вантажовідправником вказано: SHANDONG HUARUIXIN AGRICULTURE EQIPMENT CO. LTD (виробник імпортованого товару), вантажоодержувачем вказане: LLC «DNIPRO MECHANOZAVOD», порт завантаження: Qingdao China (Циндао Китай), порт вигрузки: Gdynia Poland (Гдиня Польща), кількість пакунків: 24 PKGS (24 пакунки), загальна вага: 73500 кг, опис упаковки і товару: мінітрактори, кубатура вантажу (м3): 180 СВМ (180 кубічних метрів). Будь-якої іншої інформації, в тому числі й щодо ціни товару, що перевозився, коносамент (телекс реліз) B/L № SLL22011071 взагалі не містить, а відтак даній справі коносамент дійсно є тим документом, який підтверджує митну вартість товарів по декларації № UA403020/2022/023287. З огляду на те, що у відповідності до вимог чинного законодавства України коносамент є документом суворої звітності, його передача покупцю може відбуватись після здійснення фактичної поставки товару. Водночас наявність коносаменту, як і документів щодо умов оплати та її підтвердження жодним чином не впливають на числові показники митної вартості товару. В той же час митницею у оскаржуваних рішеннях не було обґрунтовано, яким чином зазначення чи не зазначення умов поставки у митній декларації країни відправлення впливає на числові значення митної вартості товару, що підлягає митному оформленню. Умови поставки товару були зазначені у зовнішньоекономічному контракті, додатках, в інвойсі та інших документах, які були надані ТОВ «ДМТЗ» відповідачу для здійснення митного оформлення товарів. Крім того, колегією суддів встановлено, що скоригована митна вартість товару ґрунтується на раніше визнаній митним органом митній вартості товарів, випущеного у вільний обіг за ЕМД від 26.09.2022 №UA100190/2022/027400 на рівні 2,92 дол. США/кг. (3942 дол.США/шт). Прте, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, та це не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Відповідно до статей 189, 190 Господарського кодексу України ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально- технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування. Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання. Сумніви є обгрунтованими, якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. В такому разі декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи. Таким чином, ТОВ «ДМТЗ» для оформлення товару за першим методом було надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару. З огляду на це, у відповідача були відсутні підстави для коригування митної вартості імпортованого товару. При цьому, колегія суддів зауважує, що основним джерелом інформації про вартість товару є контракт та додатки до нього. Аналогічної позиції дотримується і Верховний Суд, зокрема, у постанові від 05.03.2019 року у справі № 815/5791/17 Верховний Суд зробив висновок, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є: зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс). якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53), заборонено. Аналіз приписів митного законодавства вказує на те, що ненадання повного переліку додатково витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації (така ж позиція закріплена у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 810/4296/16, у справі № 815/143/17, від 27.02.2019 у справі № 814/1647/16, від 19.02.2019 у справі № 805/2713/16-А). Крім цього, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника з подальшим дотриманням черговості методів, визначених ст. 57 МК України. Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 29.01.2019 у справі №815/6827/17. У постанові від 05.03.2019 у справі №815/5791/17 Верховний Суд наголошує, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо піни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності (аналогічна позиція Верховного Суду викладена також у постанові від 05.03.2019 у справі № 813/1532/17 та у постанові від 19.02.2019 у справі № 805/2713/16-А). Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд повинен враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При цьому, відповідач під час декларування спірних товарів не вказав на конкретні документи, зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України і подані ТОВ «ДМТЗ» як декларантом при митному оформленні товарів, у яких наявні розбіжності, ознаки підробки або не містять всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар. Колегія суддів також звертає увагу, що спірна картка відмови не є вмотивованою, адже не містить обґрунтування причин відмови в митному оформленні, а саме: відповідач не зазначив, які саме вартісні показники складових митної вартості по товару є непідтвердженими та які відомості про митну вартість товару є неповними, не містить роз`яснення вимог, виконання яких могло б забезпечити можливість прийняття митної декларації за заявленим методом визначення митної вартості, а саме, не вказано з посиланням на відповідні норми закону, які відомості про митну вартість підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та в яких документах містяться, а також які саме вартісні показники складових митної вартості та якими документами мають підтверджуватись за вимогами закону. Отже, в даному випадку, відсутність витребуваних відповідачем додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Крім цього, неподання декларантом запитуваних відповідачем документів за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом не може бути достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Таким чином, наявність однієї лише вказівки відповідача на перелічені ним розбіжності та недоліки у поданих позивачем документах, без роз`яснення, у чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, не може бути достатньою для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості. Наявні матеріали справи свідчать, що у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору. З урахуванням зазначеного вище, колегія суддів констатує, що під час судового розгляду митний орган не надав доказів того, що документи, подані позивачем, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. У поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті за цей товар. З цих підстав, колегія суддів зазначає, що \~позивач надав всі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. Декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості. Твердження декларанта про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Неподання декларантом документів, які передбачені частиною другою статті 53 МК України, може викликати в митного органу обґрунтований сумнів, який обов`язково повинен виснуватись із обставин, які, передбачені частиною третьою статті 53 цього Кодексу. Це означає, що в кожному конкретному випадку виникненню сумніву передує встановлення таких обставин. Для підтвердження (спростування) обставин митний орган вправі витребувати в декларанта конкретний документ (документи). В свою чергу, декларант повинен чітко усвідомлювати, яку обставину він повинен усунути, це дасть змогу останньому найбільш точно виконати вимогу митного органу. Абстрактний перелік документів, які повинен надати декларант, з однієї сторони, \~\~\~\~свідчить про те, що митний орган не встановив обставин, які передбачені частиною третьою статті 53 МК України та обґрунтований сумнів у нього не виник. З іншої сторони, це свідчить про те, що декларант ніколи не зможе спростувати сумніви в митного органу, тільки тому, що вони відсутні. Не встановлення вказаних обставин, відсутність обґрунтованого сумніву не дає право витребувати документи, які передбачені \~\~\~\~частиною третьою статті 53 МК України, а в подальшому - приймати рішення про коригування митної вартості товару. Висновки у даній справі узгоджуються із правозастосовною практикою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду викладеною в постановах: від 03.03.2023 у справі № 400/3830/19, від 01.03.2023 у справі № 420/18880/21, від 15.02.2023 у справі № 815/2552/16, 07.02.2023 у справі № 815/6775/17, від 13.01.2023 у справі № 813/713/18. У зв`язку з наведеним вище, колегія суддів вважає, що \~\~митний орган в ході судового розгляду не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню резервного методу. Підсумовуючи, апеляційний суд вважає, що митний орган не довів правомірності рішення про коригування митної вартості товарів №UA403020/2022/000244/2 від 01.11.2022 та картку відмови в прийнятті митної декларації за № UA403020/2022/000903 від 01.11.2022, а отже вони є протиправними та підлягають скасуванню. В свою чергу зворотні доводи відповідача про правомірність спірних рішень свого підтвердження не знайшли. З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, що підтверджує обґрунтованість доводів апеляційної скарги позивача. Отже, суд апеляційної інстанції приходить висновку, що судом першої інстанції винесено рішення без неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати і прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити. Частиною 6 статті 139 КАС України\~ передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Згідно з частини 1 статті 139 КАС України\~ при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 5109,43 грн, що підтверджується квитанцією від 19.12.2022. Крім того, за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції позивач сплатив судовий збір у розмірі 7664,16 грн, що підтверджується квитанцією від 19.07.2023. З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про стягнення на користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судового збору в розмірі 12\~ 773,59 грн.

Результат розгляду: granted