Рішення адміністративного суду від 2023-04-26 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАА№ 160677 від 08.02.2023 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП за порушення п. 2.9 д ПДР України. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2023 року в задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. У доводах апеляційної скарги скаржник посилається на те, що із відеозапису з місця події неможливо встановити факт порушення ним правил дорожнього руху, а саме користування телефоном під час керування транспортним засобом. Враховуючи відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх обов`язкової участі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що 08.02.2023 року постановою поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Шегдою М.М. серії БАА№ 160677 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Згідно вказаної постанови, 08.02.2023 року близько 14 год. 05 хв. у м. Вінниці по вул. Київська, 173, позивач, здійснюючи керування автомобілем ГАЗ 2703 д.н.з. [NUMBER] , користувався засобом зв`язку, тримаючи його у руці, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив вимоги п. 2.9д ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено факт наявності в діях позивача ознаки порушення п.2.9д ПДР України, оскільки останній не заперечував вказаний факт при розмові з працівниками поліції, що зафіксовано відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції. Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного. Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Відповідно до частини 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до п. 2.9 д ПДР України водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).. Частиною 1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За приписами ст.245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При цьому, статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: granted