Рішення адміністративного суду від 2022-08-19 00:00:00+03

10 березня 2022 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, просив: визнати протиправною бездіяльність Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області по залишенню без розгляду по суті заяви-клопотання [PERSON] від \~\~\~\~\~04 січня 2022 року та зобов`язати дану селищну раду розглянути по суті вказане звернення і за наслідком його розгляду прийняти рішення про затвердження технічної документації або вмотивоване рішення про відмову у її затвердженні; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області на користь [PERSON] всі судові витрати по справі, а саме 992,40 грн. судового збору і 10000,00 грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року позов задоволено. У задоволенні стягнення на користь [PERSON] за рахунок бюджетних асигнувань Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області судових витрат як витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч гривень) грн. відмовлено. Відмовляючи в стягненні витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що вивчення наданих клієнтом документів, вироблення правової позиції, перегляд законодавчої бази, пошук і вивчення судової практики, підготовка позовної заяви, надання консультації клієнту - фактично охоплюються виконаною роботою щодо підготовки позову, а тому, не є такими, що належать до стягнення. Суд першої інстанції вказав, що в даному випадку предмет спору у цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними. Суд першої інстанції зазначив, що суду не було надано доказу, який би свідчив про прийняття позивачем послуг, що надані йому адвокатом, як от акт про здачу-приймання наданих послуг (виконаних робіт). Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині вирішення питання розподілу судових витрат, [PERSON] представник [PERSON] подала апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року в цій частині та відповідні вимоги задовольнити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що акт приймання-передачі наданих адвокатом послуг є лише одним з документів, який додатково може підтверджувати надання таких послуг. Скаржник вказує, що опис робі (наданих послуг) за договором №03/с від 07.03.2022 містить інформацію про час, витрачений на вчинення необхідних дій, конкретизовано обсяг наданих послуг, вартість кожної окремо. Вказує, що відповідач щодо зменшення судових витрат клопотань не заявляв, доказів неспівмірності таких не надав. Вважає, що витрати на оплату професійної правничої допомоги підлягали стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача та були обґрунтованими. Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів. Згідно з статтею 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині вимогам статті 242 КАС України не відповідає. З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що між [PERSON] та адвокатом Гончаровим Валентином Вікторовичем 07 березня 2022 року укладений договір про надання правової допомоги №03/с відповідно до умов якого предметом договору є надання правничої допомоги у справі по визнанню протиправною бездіяльності Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області щодо розгляду по суті заяви-клопотання від 04.01.2022 та зобов`язання селищної ради розглянути по суті вказане звернення. У договорі зазначено, що оплата правничої допомоги здійснюється відповідно до обсягу виконаної роботи та розрахунку її вартості, зазначених в описі наданих адвокатом послуг, який є додатком до цього договору. Представником позивача подано Опис виконаних робіт (наданих послуг) за договором №03/с від 07 березня 2022 року про надання правової допомоги, у якому зафіксований перелік робіт та вартість таких, згідно якого загальна вартість послуг адвоката за надання послуг складає 10000 грн (а.с.15). Відповідно до квитанції № 1-133К від 09 березня 2022 року [PERSON] оплатив гонорар за договором про надання правової допомоги № 03 від 07 березня 2022 року в розмірі 10000 грн (а.с.16). Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, суд апеляційної інстанції виходить з наступного. Статтею 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Зазначені вимоги кореспондуються з положеннями частини 3 статті 143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Аналіз вищенаведених положень дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Результат розгляду: partial