Рішення адміністративного суду від 2022-10-20 00:00:00+03

[PERSON] звернулась до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до Житомирської митниці Державної митної служби України у якому просила визнати протиправною та скасувати постанову Житомирської митниці Державної митної служби України в справі про порушення митних правил № 0203/101000/21 від 29.11.2021 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 серпня 2022 року позов задоволено повністю. Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення. Позивач подав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначив, що судом першої інстанції правильно встановлено та досліджено усі обставини справи, в результаті чого прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. У відповідності до вимог ст. 311 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження. Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке. Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою в.о. заступника начальника Житомирської митниці Слухова С. від 29.11.2021 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України та накледно стягнення виді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів (6610,80 гривень). Згідно постанови декларант [PERSON] вчинила дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів в сумі 2203,60 грн., в тому числі акциз - 1836,33 грн. та ПДВ - 367,27 грн, шляхом заявлення у ЕМД неправдивих відомостей стосовно вікового коефіціенту легкового автомобіля марки "SKODA" модель FABIA, кузов № [NUMBER] , вказано 10, замість вірного коефіцієнту 11. 22 листопада 2021 року [PERSON] на електронну адресу [INFO] начальникові Житомирської митниці адресувала заяву, у якій просила надати їй дозвіл на внесення змін до митної декларації UA 100550/2929/120056 у зв`язку із технічною помилкою програми QDPro. Просила з депозитного рахунку ФОП [PERSON] стягнути несплачені митні платежі з урахуванням штрафних санкцій в розмірі 3% та пені згідно ст. 50 та 129, 1,3 ПКУ. Відповідно до платіжного доручення № 383 від 15.07.2021 [PERSON] на користь Житомирської митниці внесено доплату та митне оформлення декларації у розмірі 4500 грн. Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0203/101000/21 від 27 липня 2021 року - 03.01.2020 до відділу митного оформлення «Бердичів» митного поста «Житомир» Київської митниці митним брокером (далі-декларантом), фізичною особою підприємцем [PERSON] , з метою оформлення у митному режимі «імпорт» товару, легкового автомобіля марки "SKODA" модель FABIA, кузов № [NUMBER] було подано у електронному вигляді електронну митну декларацію за номером UA 100550/2020/120056 та товаросупровідні документи. У графі 31 ЕМД декларантом [PERSON] заявлено наступні відомості про товар: «легковий автомобіль:- марки "SKODA" модель FABIA, кузов № [NUMBER] - тип двигуна- бензин;- помер двигуна - нема даних;- загальна кількість місць-5;- робочий об`єм циліндрів двигуна - 1390см3:- тип кузова - у універсал;- колір - сірий; колісна формула - 4*2;- такий що був у використанні;- призначення - для перевезення пасажирів;- календарний рік виготовлення 2008;- модельний рік виготовлення 2009:- дата першої реєстрації 16/12/2008 Торговельна марка : SKODA Країна виробництва : CZ Країна походження : CZ Виробник : SKODA AUTO». Відповідно до даних вказаних у графі 47 РМД декларантом [PERSON] здійснений розрахунок платежів, а саме: ввізне мито - 4095.41 грн, акциз - 18363.29 грн, ПДВ - 12682,56 грн. Розрахунок необхідних до сплати платежів, декларантом здійснено із застосування вікового коефіцієнту (К вік), що дорівнює « 10» про визначення ставки акцизного податку згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів» від 08.11.2018. Листами Держмитслужби від 09.07.2021 №08-6/20-01/7/6717 га Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил від 12.07.2021 №20/206/20-01/7/2254 повідомлено, що згідно митної декларації за номером UA 100550/2020/120056 декларантом невірно застосовано віковий коефіцієнт транспортного засобу при розрахунку акцизного податку. В ході перевірки Житомирською митницею установлено невірне застосування вікового коефіцієнту транспортного засобу при розрахунку акцизного податку. Для вищевказаного транспортного засобу, календарний рік виготовлення якого - 2008 рік застосовується віковий коефіцієнт (К вік), що дорівнює « 11» про визначення ставки акцизного податку у відповідності до підпункту 215.3.5, пункту 215.3 статті 215 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів» від 08.11.2018 року №2611 -VIIІ. Враховуючи фактичну дату митного оформлення транспортного засобу марки "SKODA" модель FABIA, кузов № [NUMBER] згідно митної декларації UA 100550/2020/120056 від 03.01.2020, дії декларанта за наслідками невірного зазначення вікового коефіцієнту транспортного засобу при розрахунку акцизного податку в ЕМД призвели до несплати митних платежів в повному об`ємі на загальну суму 2203.60 грн.. а саме: акциз 1836,33 грн. та ПДВ 367.27 грн. та відрізняється на вказану суму від суми зазначених платежів в графі 47 ЕМД. Таким чином, декларантом [PERSON] вчинено дії спрямовані на зменшення розміру митних платежів в сумі 2203.60 грн.. а саме: акциз 1836.33 грн. та ПДВ 367.27 грн., шляхом заявлення у ЕМД неправдивих відомостей стосовно вікового коефіцієнту транспортного засобу при розрахунку акцизного податку, легкового автомобіля марки "SKODA" модель FABIA, кузов № [NUMBER] митних правил, передбачене ст. 485 Митного кодексу України. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначила, що при визначенні суми податкових платежів за вказаною ЕМД будь-якої мети на незаконне зменшення суми митних платежів вона не переслідувала, вважала, що всі дані в митній декларації є правдивими. При цьому, зауважень з боку посадових осіб Житомирської митниці ДФС під час здійснення митного контролю та митного оформлення не було. Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами не довів правомірність свого рішення щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності відповідно до ст.485 МК України та вчинення позивачем умисних дій щодо неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що є обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, тобто відсутні ознаки суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення. Таким чином суд скасував оскаржувану постанову та закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях [PERSON] складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію. Документи, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості визначені статтею 53 МК України. У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України) Частиною 2 статті 53 МК України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів. Згідно приписів ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Тобто, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15 червня 2021 року у справі №803/538/17 зазначив, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Статтею 522 Митного кодексу України передбачено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468 - 470, 474, 475, 477 - 481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів. Згідно ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. За змістом ст.10 КпАП України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Відповідно до частини першої статті 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Відповідно до статті 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів. Також даною нормою передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірне зменшення розміру сплати митних платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості. Відповідно до ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Таким чином, для притягнення до відповідальності відповідно до статті 485 Митного кодексу України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу. Відповідно до ч.6 ст.530 МК України, перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Як вірно встановив суд першої інстанції, за висновками митного органу у графі 47 ЕМД №100550/2020/120056 від 03.01.2020 декларантом [PERSON] здійснений розрахунок платежів, а саме: ввізне мито - 4095.41 грн, акциз - 18363.29 грн, ПДВ - 12682,56 грн. Розрахунок необхідних до сплати платежів, декларантом здійснено із застосування вікового коефіцієнту (К вік), що дорівнює « 10» про визначення ставки акцизного податку згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів» від 08.11.2018. Листами Держмитслужби від 15.07.2021 [PERSON] повідомлено, що згідно митної декларації за номером UA 100550/2020/120056 нею невірно застосовано віковий коефіцієнт транспортного засобу при розрахунку акцизного податку та запропоновано прибути до Житомирської митниці на 27.07.2021. Протокол про порушення Митних правил відносно [PERSON] від 27.07.2022 складено за її відсутності та копію протоколу їй направлено 28.07.2022. Відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, ч. 1 ст. 352 МК України передбачено, що під час проведення перевірок посадові особи органів доходів і зборів можуть використовувати документи, визначені МК України, податкову інформацію, експертні висновки, судові рішення, документально підтверджені відомості, отримані від уповноважених органів іноземних держав щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів. Відповідно до ч. 7 ст. 54 МК України якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично. Незважаючи на те, що митний орган, у разі сумніву щодо характеристик транспортного засобу, який ввозиться на митну територію України, має повноваження запитувати у декларанта додаткові документи або коригувати митну вартість, судом встановлено, що під час розмитнення товару жодних зауважень з боку митних органів не було; не було і зауважень безпосередньо до митної вартості. На підставі поданих документів декларантом було подано митну декларацію та сплачено митні платежі відповідно до даних, які наявні у первинних документах на транспортний засіб. Водночас, суд першої інстанції об"єктивно взяв до уваги доводи позивачки про те, що нею виявлено помилку, яка пов`язана із тим, що програмний комплекс, який використовується позивачем, як митним брокером помилково не застосував вірний коефіцієнт, а вказав коефіцієнт « 10» та не вбачає у діях позивача умислу щодо неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Натомість, як встановлено судом, при здійсненні митного оформлення відомості про рік виготовлення транспортного засобу вірно вказаний [PERSON] на підставі належним чином оформлених документів, які були надані митному органу і перевірені у встановленому законом порядку. В свою чергу, при ухваленні оскаржуваної постанови, відповідачем не з`ясовано, чи мала позивачка умисел ухилитись від сплати митних платежів. Як вбачається з матеріалів справи, рішення про коригування митної вартості відповідачем не приймалось й додаткові документи у декларанта не запитувались. Згідно листа від 22.07. 2021, який [PERSON] направила до Житомирської митниці, вона просила дозволу на внесення змін до п .47 митної декларації UA №100550/2020/120056 та через допущення технічної помилки програми QDPro просила зняти із депозитного рахунку ФОП [PERSON] стягнути недоплачені митні платежі з урахуванням штрафних санкцій в розмірі 3% та пені згідно ст. 50 та 129.1.3. ПКУ. В апеляційній скарзі апелянт стверджує, що позивач з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів, заявила у митній декларації неправдиві відомості щодо вікового коефіцієнту транспортного засобу, необхідного для розрахунку акцизного податку. З даного приводу, колегія суддів вважає за необхідне зауважити наступне. Стаття 485 МК України встановлює відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. За змістом диспозиції цієї статті слідує, що з суб`єктивної сторони такі дії вчиняються тільки з прямим умислом, коли особа, яка їх вчинила, усвідомлювала протиправний характер своїх дій, передбачала їх шкідливі наслідки і бажала настання цих наслідків. Підтвердженням цього є наявність в ст. 485 МКУ такої обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони правопорушення, як мета на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру або на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. Відповідальність за законом настає лише за такі дії, які вчиняються зі вказаною в ньому метою, а процесуальний обов`язок доводити наявність мети, зазначеної і ст.485 МК України, покладено в даному випадку на відповідача. Проте, ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду справи, жодних доводів чи належних та допустимих доказів наявності у позивача незаконної умисної мети на вчинення протиправних дій з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів, відповідачем не надано. Наведене дає підстави для висновку, що всі твердження відповідача в даному випадку можна трактувати лише як припущення, які не можуть бути покладені в основу обвинувачення особи. З огляду на вищевикладене, оскільки відповідач належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами не довів правомірність свого рішення щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності відповідно до ст.485 МК України та вчинення нею умисних дій щодо неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що є обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю. Беручи до уваги встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Зазначеним вимогам закону рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 серпня 2022 року відповідає. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Апеляційний суд вважає, що Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Результат розгляду: denied