Рішення адміністративного суду від 2022-02-01 00:00:00+02

КНП Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради звернувся до суду з вимогами скасувати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення державної дисципліни цін №6 від 14.06.2021 та припис про виконання законних вимог щодо усунення порушень формування встановлення та застосування державних (регульованих) цін №4 від 15.06.2021 винесені Головним управлінням Держпродспоживслужби в Кіровоградській області, оскільки спірне рішення винесено протиправно, тому як позивач діяв правомірно при встановлені тарифів на платні послуги, виходячи з їх економічної обґрунтованості. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року позов задоволено. З апеляційною скаргою звернувся відповідач, в якій зазначив, що за результатами проведеної перевірки встановлено, безпідставне та неправомірне віднесення тарифів на медичні платні послуги до вільних цін. За результатами апеляційного перегляду справи просив скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову. В судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного. Під час апеляційного перегляду справи встановлено, в період з 28.05.2021 року по 10.06.2021 року посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби у Кіровоградській області проводилася планова перевірка КНП Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради з питань дотримання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін. Відповідно до розпорядження голови Кіровоградської ОДА від 23.03.2010 р. за №210- р «Про затвердження тарифів на проведення обов`язкового профілактичного наркологічного огляду», затверджено тарифи на проведення обов`язкового профілактичного наркологічного огляду, що здійснюють лікувально-профілактичні державні і комунальні заклади охорони здоров`я Кіровоградської області (т.1,а.с.210). Згідно вказаного розпорядження вартість профілактичного наркологічного огляду становить 25,86 грн. /з врахуванням ПДВ/ (т.1,а.с.211). Відповідно до наказу в.о. генерального директора КНП Кіровоградського обласного наркологічного диспансеру №92-ос від 30.09.2020 року «Про встановлення тарифів на платні послуги, які надаються поза договорами на медичне обслуговування населення», з 01.10.2020 року встановлено оновлені тарифи на платні послуги, які затверджені та можуть надаватись КНП поза договорами про медичне обслуговування за зверненнями громадян (т.1,а.с.113-114). Згідно наказу №92-ос від 30.09.2020 вартість профілактичного наркологічного огляду становить 62,40 грн. /з врахуванням ПДВ/ (т.1,а.с.114). Введенню оновлених тарифів передував їх розрахунок ТОВ «Медицина ВМ» відповідно до договору від 31.08.2020 року за №1474/м, в зв`язку зі зміною відсотка премій персоналу, рівня рентабельності, заробітної плати персоналу. (т.1,а.с.48-83). За результатами перевірки було складено акт №6 від 10.06.2021 року, який був отриманий Позивачем у той же день 10.06.2021 року (Т.1 а.с.117-134) За результатами проведення перевірки встановлено порушення: - з 01.10.2020 року застосовувались тарифи, встановлені відповідно до наказу в.о. обов`язки генерального директора КНП Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради від 30.09.2020 року №92-ос «Про встановлення тарифів на платні послуги, які надаються поза договорами про медичне обслуговування населення», що порушує норми встановлені ст.5 Закону України «Про ціни і ціноутворення», п.12 додатку до постанови КМУ №1548 від 25.12.1996 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)», розпорядження голови Кіровоградської ОДА від 23.03.2010 року №210 р «Про затвердження тарифів на проведення обов`язкового профілактичного наркологічного огляду». 14.06.2021 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Кіровоградській області прийнято рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни і ціноутворення № 6 від 14.06.2021 року (Т.1 а.с.137). Згідно вказаного Рішення до Позивача було застосовано штраф у сумі 1 248 581,58 грн. та вилучено необґрунтовано одержану виручку у розмірі 1248581,58 грн. на підставі п.6 ч.1 ст.18, п.1 ч.1 ст.20 ЗУ «Про ціни і ціноутворення», част.9 ст.7 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (т.1,а.с. 138). Крім того, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Кіровоградській області винесено припис про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін №4 від 15.06.2021р. (Т.1 а.с.139-140), яким вимагається в місячний термін усунути виявлені порушення вимог законодавства щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін. Вважаючи свої права порушеними, а рішення відповідача необґрунтованими позивач звернувся з даним позовом до суду. Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції зазначив, що КНП КОНД укладено договір №1594-Е420-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, що стало підставою для внесення змін до Статуту підприємства та, відповідно, отримання повноважень від засновника Кіровоградської обласної ради на встановлення тарифів на платні послуги, в тому числі і на проведення наркологічних оглядів. В ході здійснення перевірки відповідач не взяв до уваги вказані вище обставини, а тому дійшов помилкового висновку про отримання позивачем необґрунтованої виручки за надання таких послуг. Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу прийнятих ним спірних рішень, колегія суддів зазначає наступне. КНП Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради є закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає третинну (високоспеціалізовану) медичну допомогу будь-яким особам в порядку та на умовах, встановленим чинним законодавством України та Статутом. Підприємство здійснює господарську некомерційну діяльність, спрямовану на досягнення соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку. Підприємство у своїй діяльності керується Конституцією України, Цивільним, Господарським та Бюджетним кодексами України, Кодексом законів про працю України, законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про захист персональних даних", "Про охорону праці", "Основи законодавства України про охорону здоров`я", "Про психіатричну допомогу", "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними", актами Президента України та Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також наказами Міністерства охорони здоров`я України, Департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації, рішеннями Полтавської обласної ради, розпорядженнями голови Полтавської обласної ради та Полтавської обласної державної адміністрації і Статутом. Підприємство є закладом медико-соціальної допомоги, метою діяльності якого є надання третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги особам з наркологічними захворюваннями, організація профілактичних заходів серед здорових верств населення, для досягнення соціальних та інших результатів. Конституційний Суд України у рішенні від 25 листопада 1998 року N 15-рп/98 ( у015р710-98) звернув увагу на те, що частина перша статті 49 Конституції України не забороняє можливості надання громадянам медичних послуг, які виходять за межі медичної допомоги (за термінологією Всесвітньої організації охорони здоров`я - «медичних послуг другорядного значення», «парамедичних послуг»), у зазначених закладах за окрему плату. Перелік таких платних послуг не може вторгатися у межі безоплатної медичної допомоги і відповідно до вимог пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України має встановлюватись законом. Стаття 49 Конституції України поряд з закріпленням гарантії на надання безоплатної медичної допомоги у державних і комунальних закладах охорони здоров`я містить й інші норми, зокрема про право кожного на охорону здоров`я, медичне страхування, обов`язок держави створювати умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування, сприяти розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності тощо. Розглядаючи у світлі таких положень, питання щодо можливості солідарної участі населення у додатковому фінансуванні галузі охорони здоров`я, порушене суб`єктом права на конституційне подання, Конституційний Суд України зазначає, що безоплатність медичної допомоги у державних і комунальних закладах охорони здоров`я не виключає такої можливості через фінансування цієї галузі за рахунок розвитку позабюджетних механізмів залучення додаткових коштів, у тому числі і шляхом створення лікарняних кас (спілок, фондів), діяльність яких має бути врегульована законом. Джерелами таких додаткових надходжень на фінансування галузі охорони здоров`я в цілому можуть бути і встановлені законом офіційні прямі платежі населення за медичні послуги другорядного значення, і відомчі асигнування на утримання медичних закладів, і надходження від проведення благодійних акцій і заходів, і кошти міжнародних програм гуманітарної допомоги, і пожертвування громадських, релігійних благодійних організацій та меценатів, і страхові внески роботодавців у системі обов`язкового державного медичного страхування, і фінансування компаній-організаторів добровільного медичного страхування, і ресурси нагромаджувальних програм територіальних громад, і державні медичні позики тощо. Згідно п. 1, ст. 10 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» для всієї території України встановлюються єдині тарифи оплати надання медичних послуг, лікарських засобів та медичних виробів, розміри реімбурсації лікарських засобів, які надаються пацієнтам за програмою медичних гарантій. Оплата згідно з тарифом гарантована всім надавачам медичних послуг відповідно до укладених з ними договорів про медичне обслуговування населення. До тарифів можуть застосовуватися коригувальні коефіцієнти, розміри та підстави застосування яких є єдиними для всієї території України. Згідно п. 2 ст. 10 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» тарифи можуть встановлюватися, зокрема, як: 1) глобальні ставки, що передбачають сплату надавачам медичних послуг фіксованої суми за визначену кількість послуг чи визначений період; 2) капітаційні ставки, які встановлюються у вигляді фіксованої суми за кожного пацієнта; 3) ставки на пролікований випадок; 4) ставки на медичну послугу; 5) ставки за результатами виконання договорів про медичне обслуговування населення надавачем медичних послуг. Зазначені ставки можуть використовуватися як разом, так і окремо одна від одної. Тариф на медичні послуги, пов`язані з наданням первинної медичної допомоги, складається з двох частин: ставки на оплату медичної послуги та ставки на оплату діагностичних послуг, у тому числі лабораторних досліджень. Згідно п. 4 ст. 10 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичною обслуговування населення» тарифи розробляються і затверджуються в порядку, передбаченому для програми медичних гарантій, та є її невід`ємною частиною. Згідно п. 5 ст. 10 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» оплата надання медичних послуг та лікарських засобів за програмою медичних гарантій, надавачами яких є державні та комунальні заклади охорони здоров`я, здійснюється на умовах попередньої оплати у випадках, встановлених Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3.3 розділу 3 Методичних рекомендацій з питань перетворення закладів охорони здоров`я з бюджетних установ у комунальні некомерційні підприємства схваленими робочою групою з питань реформи фінансування сфери охорони здоров`я України від 14 лютого 2018 року додатковими джерелами фінансування закладу охорони здоров`я можуть бути не заборонені діючим законодавством будь-які надходження від фізичних та юридичних осіб. До таких надходжень можна віднести: оплата від страхових компаній за надані медичні послуги, оплата від роботодавців за медичні послуги, надані працівникам, грошові надходження від благодійних організацій, грошові надходження від надання платних послуг відповідно до чинного законодавства України тощо. Також реорганізовані заклади охорони здоров`я можуть отримувати оплату від пацієнтів за надані сервісні послуги пацієнтам (палати покращеного сервісу та інше) та іншим закладам охорони здоров`я і лікарям, що діють як фізичні особи-підприємці, (ведення бухгалтерського обліку, закупка ліків та витратних матеріалів, проведення тренінгів тощо). Згідно абзацу другого пункту 1 Постанови КМУ від 25 грудня 1996 року № 1548 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)», повноваження зазначені у додатку, не поширюються на тарифи, що встановлюються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також на тарифи, що встановлюються для комунальних підприємств, які уклали договір про медичне обслуговування населення з Національною службою здоров`я. Згідно ч. 2 п. а ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, послуги з постачання гарячої води, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), транспортні та інші послуги. Основним джерелом фінансування оновленої системи охорони здоров`я залишаються кошти Державного бюджету України, отримані із загальнодержавних податків. Виплати для лікування окремої людини не прив`язані до розміру її індивідуальних внесків. Витрати постачальників медичної допомоги на надання медичних послуг та лікарських засобів, які не входять до державного гарантованого пакета медичної допомоги, відшкодовуватимуться пацієнтами в повному обсязі шляхом прямої оплати або через механізм добровільного медичного страхування. До таких послуг, зокрема, належатимуть послуги вторинної (спеціалізованої) та третинної (високоспеціалізованої (операції)) медичної допомоги, що надаються за прямим зверненням пацієнтів без направлення лікаря, окремі види діагностичних та лікувальних послуг, забезпечення лікарськими засобами понад перелік та обсяг, передбачені в державному гарантованому пакеті медичної допомоги. Ціни на послуги, що виходять за межі державного гарантованого пакета медичної допомоги та не покриваються бюджетним фінансуванням, встановлюватимуться постачальниками медичних послуг відповідно до положень Закону України «Про ціни та ціноутворення». Згідно п. 11 ст. 10 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», у закладах охорони здоров`я державної та комунальної форм власності, які є надавачами медичних послуг за програмою медичних гарантій, обсяг платних медичних послуг, які не входять до програми медичних гарантій, може складати не більше 20 відсотків від обсягу всіх наданих послуг. Згідно пунктів 1,6 ч.1 ст.18 ЗУ «Про ціни і ціноутворення» уповноважені органи мають право: проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки: достовірності зазначеної у документах інформації про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, декларацій, показників реєстраторів розрахункових операцій та інших документів незалежно від способу подання інформації, пов`язаних з формуванням, встановленням та застосуванням державних регульованих цін; наявності виписки або витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також документів, що посвідчують особу, в посадових осіб; приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін. Таким чином, суд доходить висновку, щодо обґрунтованості висновків суду першої інстанції.

Результат розгляду: denied