Рішення адміністративного суду від 2023-06-01 00:00:00+03

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ЗАЯВИ 15.12.2022 позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду \~із заявою в порядку ст. 383 КАС України, в якій просив: визнати протиправними дії щодо неналежного виконання рішення суду від 28.04.2022. зобов`язати вжити заходи щодо усунення причин і умов, що сприяли неналежному виконанню рішення суду від 28.04.2022. В обгрунтування заяви зазначає про те, що відповідачем на виконання судового рішення від 28.04.2022 у справі №240/27340/21 переведено її на пенсію державного службовця (по інвалідності) відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII. Проте протиправно не враховано надані нею довідки про складові заробітної плати, видані їй ГУПФУ на виконання судового рішення. ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.01.2023 залишено без задоволення заяву [PERSON] про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28.04.2022 в адміністративній справі № 240/27340/21. Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що довідки про заробітну та складові на момент звернення із заявою від 23.07.2021 відповідачу не надавалися та не були предметом судового розгляду при розгляді вказаної справи. Такі були подані разом з іншою заявою про перерахунок пенсії від 13.09.2022 після набрання законної сили судовим рішенням. Відтак рішення суду у справі №240/27340/21 виконано відповідачем у встановлений судом порядок і спосіб. При цьому питання відмови відповідача у перерахунку пенсії з врахуванням довідок про заробітну плату за грудень 2020 та довідок про складові заробітної плати на підставі заяви від 13.09.2022 може бути предметом окремого судового спору, оскільки у даному випадку виникли нові спірні правовідносини. ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу та задовольнити заяву позивача. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 04.10.2021, крім іншого, витребувано у відповідача докази, а саме: довідку про розмір середнього заробітку за грудень 2020 року та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії на момент звільнення, а тому висновки суду про те, що вказані довідки не були предметом судового розгляду при розгляді цієї справи є безпідставними. ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4\~ ст. 304 КАС України\~ не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ Ухвалою суду від 20.03.2023 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження з урахуванням вимог\~ ст.312 КАС України. VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28.04.2022\~\~позов задоволено. Визнано протиправними дії\~Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у переведенні [PERSON] \~\~на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити, здійснити нарахування та виплату [PERSON] \~\~з 23.07.2021 пенсії державного службовця (по інвалідності) відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідці про заробітну плату за грудень 2020 року та у довідках про складові заробітної плати на момент звільнення. VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами. Статтею 129 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Згідно з положеннями ч.1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Положеннями ч. 6 ст. 383 КАС України визначено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Таким чином, суд застосовує до суб`єкта владних повноважень - відповідача положення ст.383 КАС України та постановляє окрему ухвалу в разі встановлення факту невиконання відповідачем дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду. Згідно матеріалів справи, рішенням суду від 28.04.2022 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити, здійснити нарахування та виплату [PERSON] з 23.07.2021 пенсії державного службовця (по інвалідності) відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідці про заробітну плату за грудень 2020 року та у довідках про складові заробітної плати на момент звільнення. Рішення суду набрало законної сили 31.05.2022, у зв`язку з чим позивачу було видано виконавчий лист, який був пред`явлений до примусового виконання до ВПВР. Разом з тим у листі від 20.09.2022 пенсійний орган повідомив про те, що оскільки довідки про складові заробітної плати, визначені Постановою №1-3, до заяви про перехід на пенсію відповідно до Закону №889 від 23.07.2021 не надавалися, тому при обчислені пенсії по інвалідності відповідно до Закону №889 на виконання рішення суду розмір пенсійних виплат не змінився. Також вказано про те, що перерахунок пенсії з урахуванням наданих позивачем 13.09.2022 довідок про складові заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця від 19.08.2022 №69-ф та №70-ф, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, немає підстав, оскільки відповідно до Закону №889 та Порядку №622 такий перерахунок не передбачений. У листі пенсійного органу від 26.08.2022 (адресований ВПВР) повідомлено, що довідка про заробітну плату за грудень 2020 року та довідки про складові заробітної плати на момент звільнення [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області не надавалися та не були предметом розгляду в суді. На виконання рішення суду від 28.04.2021 у справі № 240/27340/21 [PERSON] переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу". В результаті зазначеного перерахунку розмір пенсії [PERSON] зменшився та становив 1854,00 грн. Оскільки розмір пенсії до перерахунку на виконання рішення суду був вищий (2200,00 грн.), ніж пенсія визначена відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу", тому пенсія [PERSON] виплачується в попередньому розмірі. Отже з наведеного слідує, що відповідачем не виконано судове рішення в зобов`язальній частині, а саме щодо врахування вказаних у рішенні суду довідок. При цьому відмовляючи у задоволенні заяви позивача суд першої інстанції виходив з того, що довідки про заробітну та складові на момент звернення із заявою від 23.07.2021 відповідачу не надавалися та не були предметом судового розгляду при розгляді вказаної справи. Такі були подані разом з іншою заявою про перерахунок пенсії від 13.09.2022 після набрання законної сили судовим рішенням. Колегія суддів зазначає, що позивач звертався до пенсійного органу із заявою про отримання відповідних довідок, однак пенсійним органом надано відмову у видачі таких довідок, оскільки позивач на момент звернення не досягла пенсійного віку. Натомість, рішенням суду від 28.04.2022, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити, здійснити нарахування та виплату пенсії державного службовця (по інвалідності) відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідці про заробітну плату за грудень 2020 року та у довідках про складові заробітної плати на момент звільнення. Тобто резолютивна частина судового рішення містить пряму вказівку на врахування таких довідок, а тому висновки суду першої інстанції про те, що вказані довідки не були предметом судового розгляду є помилковими. Водночас слід зазначити, що в даному випадку суд не досліджує наявність права на виплату пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату за грудень 2020 року та довідки про складові заробітної плати на момент звільнення, а перевіряє правомірність дій відповідача щодо виконання судового рішення. Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем вчинено протиправні дії на виконання рішення суду від 24.04.2022 у справі №240/27340/21, які полягають у переведенні позивача на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" без урахування довідки про заробітну плату за грудень 2020 року та довідок про складові заробітної плати на момент звільнення, про які вказано у рішенні суду. Відтак наявні правові підстави для задоволення заяви [PERSON] , поданої в порядку ст. 383 КАС України та необхідності встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області місячний строк з дати отримання цієї ухвали для надання відповіді про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28.04.2022 у справі № 240/27340/21. VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови. У силу \~п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право \~скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно зі \~ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Результат розгляду: granted