Рішення адміністративного суду від 2022-07-27 00:00:00+03

ІСТОРІЯ СПРАВИ Короткий зміст позовних вимог 1. У лютому 2021 року [PERSON] звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Червонослобідської сільської ради, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просила: - визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду заяви (клопотання) позивача від 05 січня 2021 року вх. № 10/02-20/020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га для ведення садівництва; - зобов`язати відповідача у строк 10 календарних днів розглянути заяву позивача від 05 січня 2021 року вх. № 10/02-20/020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га для ведення садівництва та прийняти вмотивоване рішення, і у разі відмови в задоволенні цієї заяви - ухвалити мотивоване рішення з належним обґрунтуванням причини такої відмови. 2. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила про те, що вона направила заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтованою площею 0,12 га для ведення садівництва, до якої додано копію паспорта, ідентифікаційного номера та графічні матеріали зі вказаним бажаним місцем її розташування. На думку позивача, відповідач порушив норми чинного законодавства, оскільки мав прийняти вмотивоване рішення про надання дозволу або відмову у його надані із зазначенням підстав відмови. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 3. Черкаський окружний адміністративний суд рішенням від 31 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2021 року, у задоволенні позову відмовив повністю. 4. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідачем вчинено дії, спрямовані на розгляд заяви позивача і направлено відповідь, тому відсутні підстави для визнання протиправної бездіяльності Червонослобідської сільської ради щодо не розгляду звернення позивача від 05 січня 2021 року вх. № 16/02-20/020. Крім того, судами зазначено, що у разі ненадання відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні у встановлений строк, це не перешкоджає процесу відведення земельної ділянки, оскільки здійснення замовлення на виготовлення проектної документації можливе без отримання дозволу на її виготовлення. Короткий зміст вимог касаційної скарги 5. 09 серпня 2021 року на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга [PERSON] на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2021 року, в якій скаржник просить скасувати вказані судові рішення і прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю. 6. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, скаржниця зазначає про те, що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. Так, судами не враховано правові позиції викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2020 року у справі № 755/10947/17 та постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року № 802/1534/17-а, від 15 травня 2018 року у справі № 820/4436/17, від 14 січня 2019 року у справі № 826/8870/16, від 06 серпня 2019 року у справі № 140/1992/18. від 14 серпня 2019 року у справі № 0640/4434/18, від 29 серпня 2019 року у справі № 420/5288/18, від 17 жовтня 2019 року у справі № 811/1845/18 та від 27 січня 2020 року у справі № 816/2119/16. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 7. В автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 09 серпня 2021 року зареєстровано вказану касаційну скаргу. 8. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 серпня 2021 року визначено колегію суддів для розгляду цієї справи у складі головуючого судді Бевзенка В. М., суддів: Кравчука В. М., Чиркіна С. М. 9. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 серпня 2021 року визначено колегію суддів для розгляду цієї справи у складі головуючого судді Бевзенка В. М., суддів: Кравчука В. М., Шарапи В. М. 10. Ухвалою Верховного суду від 30 серпня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою [PERSON] на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2021 року. 11. 08 жовтня 2021 року на адресу Верховного Суду від [PERSON] надійшли додаткові пояснення. 12. Ухвалою Верховного Суду від 31 січня 2022 року призначено справу № 580/707/21 до касаційного розгляду у судовому засіданні на 02 березня 2022 року об 14 год. 30 хв. в приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. Московська, 8, корп. 5. 13. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 02 травня 2022 року № 509/0/78-22 призначено повторний автоматизований розподіл цієї судової справи між суддями, у зв`язку з виведенням судді Верховного Суду Бевзенка В. М. зі складу судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав (рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 18 квітня 2022 року № 5), що унеможливлює його участь у розгляді цієї справи. 14. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 травня 2022 року визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: Стеценко С. Г. - головуючий суддя, судді: Стрелець Т. Г., Тацій Л. В. 15. Ухвалою Верховного Суду від 11 травня 2022 року прийнято справу до провадження. Справу № 580/707/21 призначено до касаційного розгляду у судовому засіданні на 27 липня 2022 року об 14 год. 30 хв. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ 16. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 05 січня 2021 року [PERSON] звернулась до Червонослобідської сільської ради із заявою вх. № 10/02-20/20 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,12 га для ведення садівництва в адміністративних межах Червонослобідської сільської ради. 17. 15 січня 2021 року на 4 сесії 8 скликання Червонослобідської сільської ради розглянуто питання порядку денного № 155, а саме заяву позивача про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою. За результатами поіменного голосування з вказаного питання з присутніх 22 депутатів за рішення проголосувало 0 депутатів, проти - 0 депутатів, утрималися - 22 (не голосувало), рішення не прийнято. 18. Вважаючи свої права порушеними через неприйняття відповідачем мотивованого рішення, [PERSON] звернулася до суду із цим позовом. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 19. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених ст. 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне. 20. Частина 2 ст. 19 Конституції України, визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 21. За приписами ч. 1 ст. 10 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. 22. Частинами 1, 2 ст. 59 Закону № 280/97-ВР передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. 23. Питання регулювання земельних відносин відповідно до закону вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради (п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону № 280/97-ВР). 24. Частиною 7 ст. 118 ЗК України наведено два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою: а) надати дозвіл; б) надати мотивовану відмову у наданні дозволу. 25. При цьому, повноваження органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є дискреційними. 26. Верховний Суд у постанові від 24 грудня 2019 року у справі № 823/59/17 сформулював такий правовий висновок: «…повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким». 27. Тобто, Червонослобідська сільська рада не наділена повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд - розглянути заяву позивача або ж ні; прийняти рішення про задоволення заяви або ж рішення про відмову в її задоволенні. 28. За умови відповідності заяви [PERSON] та доданих до неї документів вимогам законодавства відповідач зобов`язаний прийняти рішення про задоволення заяви. Підставою для відмови у задоволенні заяви позивача можуть бути лише визначені законом обставини. 29. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 15 січня 2021 року Червонослобідська сільська рада розглянула на пленарному засіданні проєкт рішення про надання [PERSON] дозволу на розроблення проєкту землеустрою, проте не прийняла його у зв`язку із недостатньої кількості (відсутністю) голосів «за». 30. Неприйняття рішення про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою не може підміняти рішення про відмову у наданні такого дозволу, оскільки ст. 118 ЗК України зобов`язує уповноважений орган у рішенні про відмову у наданні зацікавленій особі дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність викладати мотиви відмови (невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку). 31. Частина 7 ст. 118 ЗК України не передбачає випадків, коли орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за результатами заяви про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою може не прийняти позитивного або негативного для заявника рішення (про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу) 32. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що Червонослобідська сільська рада у випадку [PERSON] діяла не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, передбачений ст. 118 ЗК України. 33. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 580/704/21. 34. Щодо висновків суду апеляційної інстанції про право позивача замовити проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу, Суд виходить з такого. 35. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання <…> відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє <…> відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування (абз. 3 ч. 7 ст. 118 ЗК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). 36. Тобто, особа має право замовити проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу (принцип «мовчазної згоди»), якщо уповноважений орган у місячний строк не надав ні дозволу на його розроблення, ні мотивованої відмови у наданні такого дозволу. 37. Щодо застосування принципу «мовчазної згоди» у подібних правовідносинах Верховний Суд сформулював у постанові від 10.07.2018 у справі № 806/3095/17 правову позицію про те, що «<…> право громадянина замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу <…> жодним чином не позбавляє його права на отримання від уповноваженого органу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні, а також права на судовий захист у випадку неможливості реалізації права на отримання відповідного дозволу або відмови». 38. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 509/4156/15-а, від 06 серпня 2019 року у справі № 140/1992/18, від 14 серпня 2019 року у справі № 0640/4434/18, від 27 січня 2020 року у справі № 816/2119/16, від 16 вересня 2021 року у справі № 815/4120/17 та ін. 39. Дійсно, [PERSON] протягом одного місяця від дня закінчення місячного строку для прийняття Червонослобідською сільською радою рішення за її заявою має право замовити проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу відповідно до абз. 3 ч. 7 ст. 118 ЗК України. Проте, зазначене не позбавляє Червонослобідську сільську раду обов`язку надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивовану відмови у його наданні за результатом розгляду заяви [PERSON] . 40. Суди першої та апеляційної інстанцій не взяли до уваги зазначені вище висновки Верховного Суду щодо застосування ст. 118 ЗК України; не врахували тієї обставини, що відсутність рішення відповідача про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу позивачу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи свідчить на користь того, що суб`єкт владних повноважень допустив протиправну бездіяльність. 41. За приписами п. 4 ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. 42. Належним способом захисту прав [PERSON] є зобов`язання Червонослобідської сільської ради прийняти відповідне рішення за заявою від 05 січня 2021 року вх. № 10/02-20/020, тобто, рішення про надання або про відмову у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення заявниці земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га для ведення садівництва у адміністративних межах Червонослобідської сільської ради за результатом перевірки виконання позивачем усіх визначених законом умов, необхідні для одержання дозволу на розробку проєкту землеустрою. 43. Щодо встановлення відповідачу строку для прийняття одного із зазначених рішень. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону № 280/97-ВР сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесії ради скликаються: сільської, селищної, міської - відповідно сільським, селищним, міським головою в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць (ч. 5 ст. 46 Закону № 280/97-ВР). 44. Порядок денний сесій ради з огляду на п. 8 ч. 4 ст. 42 Закону № 280/97-ВР формує сільський, селищний, міський голова, який також забезпечує підготовку на розгляд ради проєктів відповідних рішень, що належать до її відання. 45. У такому разі, Суд не вбачає підстав встановлювати Червонослобідській сільській раді термін розгляду заяви [PERSON] про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення заявниці земельної ділянки, оскільки зазначене належить до реалізації радою своїх повноважень. 46. Згідно зі ч. 1 ст. 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. 47. Враховуючи вищенаведене, касаційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - скасуванню, з ухваленням нового рішення про визнання протиправною бездіяльності Червонослобідської сільської ради та зобов`язання розглянути заяву [PERSON] від 05 січня 2021 року вх. № 10/02-20/020 про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з урахуванням висновків суду, наведених у цій постанові. 48. Також, в касаційній скарзі [PERSON] просить стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір 908 грн, сплачений за подання позовної заяви та витрати на правову допомогу згідно заяви про розподіл судових витрат, заявлений в суді першої інстанції в розмірі 5 000,00 грн. 49. Отже, відповідно до ст. 139 КАС України витрати позивача зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн (за подання позовної заяви) слід стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань. 50. Стосовно витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне. 51. За правилами частини першої, пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 52. Положеннями частини першої та другої статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. 53. Частини третя та четверта статті 134 КАС України визначають для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 54. Відповідно до частини п`ятої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною дев`ятою статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. 55. Аналізуючи наведені правові норми, колегія суддів зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких. 56. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, та постановах Верховного Суду від 10 лютого 2022 року у справі № 440/7120/20, від 19 травня 2022 року у справі № 440/4186/19. 57. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу надано до суду першої інстанції договір про надання правової допомоги від 29 грудня 2020 року № ФО-29/12/20, тарифи на правову допомогу (додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 29 грудня 2020 року № ФО-29/12/20), акт № 11 приймання-передачі наданих послуг (додаток № 2 до договору про надання правової допомоги від 31 липня 2020 року № ФО-31/07/20), квитанцію № ПН1977061 від 07 квітня 2021 року на загальну суму 5 000,00 грн про оплату вартості професійної правничої допомоги. 58. Таким чином, враховуючи наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також обґрунтування їх розрахунку, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Результат розгляду: partial