Рішення адміністративного суду від 2023-02-02 00:00:00+02

Позивачка, [PERSON] звернулася 03.02.2022р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, просила: - визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене листом відділу перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ у Дніпропетровській області №43433-37460/Ш-01/8-0400/21 від 08.12.2021 р. щодо відмови [PERSON] у зарахуванні періодів роботи з 01.04.1981 р. по 06.12.2005 р., як періодів роботи в умовах районів Крайньої півночі та зарахуванні періодів роботи у військовій частині № [NUMBER] з 01.01.1992 р. по 06.12.2005 р. до стажу позивача для обчислення пенсії за віком; - зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи з 01.04.1981 р. по 06.12.2005 р., як періоди роботи в умовах районів Крайньої півночі та зарахувати періоди роботи у військовій частині № [NUMBER] з 01.01.1992 р. по 06.12.2005 р. до стажу роботи для обчислення пенсії за віком; - зобов`язати ГУ ПФУ у Дніпропетровській області зробити перерахунок пенсії [PERSON] з 13.08.2020 р., виплатити заборгованість та виплачувати в подальшому всі призначені виплати до часу припинення відповідного права або зміні законодавства. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2022 р. адміністративний позов задоволений частково. Визнано протиправним та скасоване рішення, оформлене листом відділу перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ у Дніпропетровській області № 43433-37460/Ш-01/8-0400/21 від 08.12.2021 р. щодо відмови [PERSON] у зарахуванні періодів роботи з 01.04.1981 р. по 06.12.2005 р., як періодів роботи в умовах районів Крайньої півночі та періодів роботи у військовій частині № [NUMBER] з 01.01.1992 р. по 06.12.2005 р. до її стажу роботи для обчислення пенсії за віком. Зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи з 01.04.1981 р. по 06.12.2005 р., як періоди роботи в умовах районів Крайньої півночі та зарахувати періоди роботи у військовій частині № [NUMBER] з 01.01.1992 р. по 06.12.2005 р. до її стажу роботи для обчислення пенсії за віком. Зобов`язано ГУ ПФУ у Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 13.08.2020 р., з урахуванням виплачених сум. В задоволенні решті позову відмовлено. Свою позицію (в частині задоволених вимог) суд першої інстанції обґрунтував тим, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до неї, повинні бути надані: або трудова книжка, або письмовий трудовий договір, або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність. В частині вимог виплачувати в подальшому всі призначені виплати до часу припинення відповідного права або зміні законодавства суд першої інстанції відмовив, зазначивши про те, що суд позбавлений задовольняти вимоги на майбутнє, захисту підлягають лише реально порушені права. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2022 р., прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що умови обчислення стажу роботи в пільговому обчисленні за роботу в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до неї (колишнього СРСР) визначені пунктом 5 Прикінцевих положень Закону №1058, відповідно до якого періоди роботи до 01.01.1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до неї (колишнього СРСР) зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991 року. Тому з 01.01.1991 року обчислення стажу роботи в пільговому обчисленні за роботу в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до неї (колишнього СРСР) не проводиться. Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору. Розгляд справи здійснюється в \~порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. Судом першої інстанції встановлено, що позивачка з 13.08.2020 р. перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 13.08.2020 року після призначення пенсії за віком позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про зарахування до її стажу незарахованих періодів роботи в районах Крайньої Півночі та військовій частині. 27.08.2020 року Лівобережним відділом обслуговування громадян у м. Дніпрі (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за результатами розгляду звернення позивачки від 13.08.2020 року надано відповідь, якою повідомлено, що з метою уточнення в довідках про заробітну плату, виданих військовою частиною № [NUMBER] , грошової одиниці в якій видані довідки за період роботи з 01.01.1992р. по 06.12.2005р., розміру північної надбавки, районного коефіцієнту направлено відповідний запит до військової частини. Також запит направлено з метою встановлення факту укладання трудового договору на період роботи в районах Крайньої Півночі (01.04.1981 р. - 06.12.2005р.). Повідомлено, що після надходження відповіді буде розглянуте питання, щодо перерахунку пенсії. 26.08.2021 року позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про зарахування спірних періодів роботи та про перерахунок її пенсії до якої надала довідку від 15.07.2021 року №4/159288. Також, позивачка звернулася з даного питання на Урядову «гарячу лінію». 17.11.2021 року відповідачем було надано відповідь №40468-32365/Ш-01/8-0400/21 на звернення позивачки на «гарячу лінію», якою повідомлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, направлено запит №0500-1606-8/61090 від 31.08.2021 року до Пенсійного фонду Російської Федерації з метою перевірки достовірності та відповідності зазначених сум заробітної плати (доходу) первинним документам. Після надходження відповіді, буде розглянуто питання можливості проведення перерахунку пенсії з урахуванням вищезазначеної довідки. 02.12.2021 року позивачка звернулася до відповідача з заявою щодо здійснення перерахунку призначеної їй пенсії та просила зробити перерахунок пенсії з 13.08.2020 року, виплатити заборгованість та виплачувати в подальшому всі раніше призначені виплати, а також надала наступні документи: копію трудової книжки від 03.07.1978 р.; копію архівної довідки від 15.07.2021 р. №4/159288; копію архівної довідки від 15.09.2021 р. №3802; копію архівної довідки від 17.09.2021 р. №3802/1; копію архівної довідки від 17.09.2021 р. №3802/2; копію особистої картки працівника; копію особистої картки №1421. Листом від 08.12.2021 року №43433-37460/Ш-01/8-0400/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано відповідь на звернення позивачки від 02.12.2021 року, в якій зазначено, що для обчислення заробітку при призначенні пенсії за віком нею надано довідки про заробітну плату, видані архівною установою Російської Федерації від 17.09.2021р. №№3802/1 та 3802/2 та військовою частиною [NUMBER] від 02.12.2005 №2020 що, згідно вимогам норм чинного законодавства, потребує перевірки ( розбіжності сум в нарахованій заробітній платі за окремі періоди та коефіцієнт заробітку за окремі місяці складає 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні). На теперішній час, з метою перевірки достовірності видачі зазначеної довідки, органом Пенсійного фонду направлено відповідний запит до Російської Федерації. Позивачка вважає протиправним рішення відповідача, що оформлене листом Відділу перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №43433-37460/111-01/8-0400/21 від 08.12.2021 року (а.с. 38). Суд першої інстанції позов задовольнив частково, зобов`язавши відповідача зарахувати періоди роботи з 01.04.1981 р. по 06.12.2005р. як періоди роботи в умовах Крайньої Півночі та періоди роботи у військовій частині № [NUMBER] з 01.01.1992 по 06.12.2005 роки до стажу для обчислення пенсії за віком. Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, норми Угоди «Про гарантії прав громадян держав- учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року, укладеною між Україною і Росією. Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України. Статтею 46 Конституції визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Предметом даного спору правомірність/протиправність рішення відповідача від 08.12.2021р. №43433-37460/Ш-01/8-0400/21 щодо відмови [PERSON] у зарахуванні періодів роботи з 01.04.1981 р. по 06.12.2005 р., як періодів роботи в умовах районів Крайньої півночі та зарахуванні періодів роботи у військовій частині № [NUMBER] з 01.01.1992 р. по 06.12.2005 р. до стажу позивачки для обчислення пенсії за віком. Слід зазначити, що робота в умовах Крайньої Півночі надає певні пільги при оформленні пенсії. Так, особи, які до 1 січня 1991 року працювали в районах Крайньої Півночі колишнього СРСР та місцевостях, прирівняних до них, а також на острові Шпіцберген, та у разі поширення на таких осіб відповідних пільг, мають право на достроковий вихід на пенсію за віком. Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що позивачка 29.12.1960 року народження, перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (№1058-IV). 15.01.1993 року набула чинності Тимчасова Угода між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення. Цією Угодою було чітко регламентовано умови набуття права на пенсію особами, які працювали на в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі та надано право дострокового виходу на пенсію. Відповідно до пункту 1 статті 1 Тимчасової Угода між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі громадяни Сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки - по досягненні 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, жінки - по досягненні 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років. Слід зазначити, що ця пільга застосовується при обчисленні страхового стажу набутого особою за періоди до 1 січня 1991 року та безпосередньо впливає на збільшення розміру пенсії. Водночас, в силу пункту 5 Розділ XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (№1058-IV) період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі". Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Отже, пільгове обчислення страхового стажу за роботу в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до неї (колишнього СРСР) застосовується до 01.01.1991 року, при цьому з 01.01.1991 року пільгове обчислення страхового стажу не проводиться. Водночас, стаж роботи в зазначеній місцевості може враховуватися в загальному порядку (не пільговому). Записами трудової книжки позивачки підтверджується, що вона в період з 01.04.1981 р. по 06.12.2005 р. працювала в Військовій частині [NUMBER] на таких посадах: офіціантка столової, прибиральниця в гуртожитку, оператор пральних машин для прання білизни та ін. (а.с. 17-18). Вказана робота є роботою в умовах районів Крайньої Півночі, тому пенсія позивачки може бути обчислена в пільговому порядку за період до 01.01.1991 року. Натомість після 01.01.1991 року така робота не підлягає пільговому обрахуванню на підставі норм, що викладені вище. Таким чином стаж роботи позивачки до 01.01.1991 року має бути зарахований у пільговому порядку. Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що питання пільгового застосування періодів роботи в умовах районів Крайньої Півночі при нарахуванні пенсії неодноразово досліджувалося в рішеннях Верховного Суду, а саме зазначалося, що відсутні правові підстави для зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи після 01.01.1991 року (Постанова Верховного Суду від 17.01.2023 справа №211/1910/17). Натомість, суд першої інстанції не звернув увагу на вищезазначені норми та практику Верховного Суду, чим припустився помилкового висновку про можливість зарахування в пільговому обчисленні періоду роботи позивачки після 01.01.1991 року. Отже, рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог щодо зарахування роботи у Військовій частині [NUMBER] за період після 01.01.1991 року до 06.12.2005 року на умовах Крайньої Півночі - підлягає скасуванню. Зазначений період роботи може зараховуватися до стажу не в пільговому, а в загальному порядку. Так, період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року (пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). Вказана правова норма встановлює порядок зарахування стажу роботи у районах Крайньої Півночі. Верховний Суд вже розглядав справи, правовідносини в яких є подібними до правовідносин у цій справі. Зокрема у постанові від 30.05.2019 року у справі №348/2974/14-а Верховний Суд дійшов таких висновків: «…частиною 3 статті 96 Закону №1480-I передбачено, що при вибутті таких осіб за межі районів Крайньої Півночі чи прирівняних до них районів, у райони, де коефіцієнт до заробітної плати не встановлений, пенсія за їх вибором обчислюється в такому ж порядку, але з виключенням з фактичного заробітку виплат за районними коефіцієнтами, або із заробітку, обчисленого відповідно до статей 76 та 78 цього Закону. Крім того, колегія суддів зазначає, що ні Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, ні Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII не передбачено включення в заробітну плату північної надбавки та районного коефіцієнту». Подібних висновків дійшов Верховний Суд також, у постановах від 07.06.2018 року у справі №345/3172/17, від 26.09.2018 року у справі №671/86/15-а, від 16.07.2019 у справі №348/1724/17, від 28.11.2019 у справі №348/400/17, від 16.11.2022 року у справі №345/4007/17. Також, питання неврахування при здійсненні розрахунку пенсії північної надбавки було предметом розгляду Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, яка в постанові від 09.10.2019 року у справа №489/5283/16-а дійшла висновку, що законодавством не передбачено право осіб на врахування до заробітку, з якого обчислюється пенсія, північної надбавки, яку отримували особи під час роботи в районах Крайньої Півночі. Факт сплати роботодавцем позивача страхових внесків із вказаних сум виплаченої надбавки в даному випадку жодного значення для вирішення спору не має. Підстави для відступу від цих правових висновків у справі, що розглядається відсутні. При цьому, посилання суду першої інстанції на норми Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності незалежних Держав в області пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року як підставу пільгового обрахування пенсійного стажу (після 01.01.1991) є необґрунтованими, оскільки в даній Угоді регулюється питання зарахування трудового стажу. Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що Постановою КМУ від 29.11.2022 р. №1328 Київ «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» постановлено: Вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 р. у м. Москві. При цьому, положення Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 19.01.1993 лише надає громадянам Сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права. Слід взяти до уваги, що ні в Тимчасовій угоді від 15.01.1993, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Не передбачено пільг при обчисленні трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 01.01.1991 й нормами Законів України «Про пенсійне забезпечення» і «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На думку колегії суддів апеляційної інстанції аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що обчислення стажу за роботу в умовах районів Крайньої Півночі в пільговому порядку може бути здійснено лише за період до 01.01.1991 року. За змістом статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок №637). Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до п. З цього Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Тобто, прийняття на підтвердження стажу роботи, зокрема, довідок, застосовується тільки в тому випадку, коли відсутня трудова книжка, або відсутні відповідні записи чи містяться неправильні чи неточні записи в трудовій книжці про роботу особи на підприємстві. Матеріалами справи підтверджується, що позивачка надала для оформлення пенсії трудову книжку, архівні довідки з інформацією про роботу за період з 01.04.1981 р. по 06.12.2005 р. в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі, достовірність яких не викликає сумніву. Отже, позивачка має право на врахування в пільговому обчисленні періодів роботи в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі з 01.04.1981 р. по 01.01.1991 року. Натомість після 01.01.1991 року відсутні підстави для врахування в пільговому обчисленні роботи позивачки в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі, такий стаж роботи може зараховуватися в загальному порядку. Водночас, виходячи з того, що матеріалами справи підтверджується робота позивачки у військовій частині № [NUMBER] з 01.01.1992 р. по 06.12.2005 р., тому цей стаж має бути зарахований до стажу, що дає право на пенсію. Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість задоволення позовних вимог про зарахування після 01.01.1991 року періодів роботи позивачки на умовах районів Крайньої Півночі. Щодо вимоги позивачки про зарахування її стажу роботи у військовій частині № [NUMBER] з 01.01.1992р. по 06.12.2005р., то у відповідності до особового пенсійного рахунку № [NUMBER] , що відкритий 25.06.2020 (а.с. 141), відповідачем вже зарахований вказаний період роботи до стажу, що дає право на пенсію, тому відсутні підстави для задоволенні позовних вимог в цій частині. Вищезазначене є мотивом для часткового врахування судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача та норми законодавства України, що регулює дані правовідносини частково спростовують висновки суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги частково спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову. Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Результат розгляду: partial