Рішення адміністративного суду від 2022-03-22 00:00:00+02

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Хмельницький області від 10.03.2021 №23213 про відповідність товариства з обмеженою відповідальністю "БК БУДІВЕЛЬНИЙ СТАНДАРТ" (код 42382175) критеріям ризиковості платника податку. Зобов`язати Комісію з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Хмельницький області виключити товариства з обмеженою відповідальністю "БК БУДІВЕЛЬНИЙ СТАНДАРТ" (код 42382175) з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти рішення, яким задовольнити позов. На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що відповідач протиправно відніс позивача до переліку ризикових платників податків, оскільки вважає, що підприємство не відповідає жодному з критеріїв ризиковості. Позивач вказує, що рішення відповідача про віднесення позивача до переліку ризикових платників прийнято з порушенням встановленого порядку, суперечить приписам чинного законодавства, отже підлягає скасуванню. Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 09.08.2018 ТОВ "БК БУДІВЕЛЬНИЙ СТАНДАРТ" здійснює будівництво житлових і нежитлових будівель (основний КВЕД) та зареєстроване платником ПДВ. За результатами засідання Комісія прийняла рішення №23213 від 10.03.2021, згідно з яким позивача визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку. Підставою для винесення вказаного рішення слугували обставини, що свідчать про здійснення нереальних операцій ТОВ "БК БУДІВЕЛЬНИЙ СТАНДАРТ" в жовтні 2020 року. 10.03.2021 на адресу позивача засобами електронного зв`язку, надійшло Рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №23213, в якому зазначається, що платник відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що використання контролюючим органом податкової інформації, наявної в інформаційних системах ДПС або внесення інформації в такі бази за результатами її опрацювання у певний спосіб здійснення податкового контролю, зокрема, віднесення позивача до платників, які відповідають критеріям ризиковості, є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань, безпосередньо рішення Комісії по віднесенню платника податків до переліку таких платників які відповідають критеріям ризиковості без прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань не порушує права та інтереси позивача. При цьому суд послався на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 20.11.2019 по справі №480/4006/18. Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. З 1 лютого 2020 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 1165 від 11 грудня 2019 року, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зокрема, цим Порядком визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість (додаток 1), повноваження комісії контролюючого органу, яка приймає рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, порядок прийняття рішення комісією тощо. Так, додатком 1 до Порядку №1165 встановлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість: 1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах. 2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах. 3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами. 4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово- господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками. 5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ). 6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України. 7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України. 8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. Пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4). У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Таким чином, право на оскарження в судовому порядку Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника випливає з норм пункту 6 Порядку №1165, за якими у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Право на звернення до суду також прямо передбачено в затвердженій формі Рішення (додаток 4 до Порядку № 1165), а саме: "Рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку". Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16 грудня 2020 року по справі №340/474/20, від 5 січня 2021 року по справі № 640/10988/20 та від 05 січня 2021 року по справі №640/11321/20. За таких обставин, колегія суддів вважає висновки судів попередніх інстанцій щодо неможливості оскарження в судовому порядку рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника такими, що не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, оскільки не відповідають положенням Порядку № 1165. Поряд із цим, суд першої інстанції, обмежившись висновком щодо відсутності предмету судового захисту, не перевірив законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, підстави та порядок його прийняття, повноваження комісії, тощо, а також не спростував/не підтвердив висновки контролюючого органу, здійснені за результатами дослідження підстав відповідності Товариства критеріям ризиковості платника податку. Верховний Суд у постановах від 16 грудня 2020 року по справі № 340/474/20, від 05 січня 2021 року по справі № 640/10988/20 та від 05 січня 2021 року по справі №640/11321/20 зазначав, що при вирішенні спорів такої категорії суди попередніх інстанцій, з огляду на правове регулювання і характер цих відносин, мають досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного рішення, змісту протоколу засідання комісій та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваженням комісії контролюючого органу. Відповідач, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органів наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на них законодавством завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, має обґрунтувати суду, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку, та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації. Підставою для прийняття оскаржуваного рішення згідно із його змістом вказаний пункт 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість Постанови Кабінету міністрів України №1165 від 11 грудня 2019 року: У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка «стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування». Під час розгляду справи, суд першої інстанції встановив, що на підставу віднесення позивача до Критеріїв ризиковості, вказують нібито проведенні нереальні операції у жовтні 2020 року. Однак, згідно із Витяг з протоколу засідання Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10 березня 2021 року №58, який став підставою для винесення Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника №23213 від 10.03.2021, зазначається: «Член комісії виніс на обговорення питання щодо відповідності ТОВ «БК Будівельний стандарт» (42382175) Критеріям, повідомив наступне: Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області надано лист щодо встановлення місцезнаходження ТОВ «БК Будівельний стандарт» (42382175), яке зареєстроване за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Вайсера, буд. 7, кв. 3. В результаті чого встановлено, що за вказаною адресою знаходиться бізнес центр «Prestige». При вході у вказане приміщення, розміщено таблички із назвами усіх підприємств, які орендують приміщення у вказаному бізнес-центрі. В ході огляду не встановлено будь-яких ознак підприємства (назва, графік роботи, керівники), які б свідчили про оренду позивачем офісного приміщення за вказаною адресою...» Відтак, підставою віднесення до Критеріїв ризиковості позивача послужила не його поточна діяльність, а не знаходження підприємства за минулою адресою реєстрації. Колегія суддів з цього приводу зазначає, що у відповідності до Наказу Міністерства юстиції України № 759/5/371 «Про інформаційну взаємодію між Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань й інформаційними системами Державної фіскальної служби України» та Порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань й інформаційними системами Державної фіскальної служби України - після зміни юридичної адреси позивача ТУ ДПС у Хмельницький області одразу було проінформовано в електронному обміні від реєстратора про зміну юридичної адреси, тобто 15.02.2021 відповідач був обізнаний з приводу місця знаходження позивача. Таким чином, відповідач протиправно прийняв оскаржуване рішення, яке підлягає скасуванню із зобов`язанням вчинити певні дії пов`язані із цим. З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: granted