Рішення адміністративного суду від 2022-06-14 00:00:00+03

[PERSON] , 09.07.2021 звернувся з позовом до суду, в якому просив: - визнати протиправною бездіяльність Галицької митниці Держмитслужби (код ЄДРПОУ 43348711; місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, щодо неповернення частини вартості майна, що належало на праві власності [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ; РНОКПП: [NUMBER] ), вилученого на підставі протоколу про порушення митних правил № 0337/20900/20 від 31.01.2020, а саме: кофемолки Fiorenzano F 64 Е V220 tag1e: Nero (1 шт., 15 кг), телевізора Mirvar 28S, б/у (1 шт., 30,5 кг) у розмірі 20 469,90 (двадцять тисяч чотириста шістдесят дев`ять гривень дев`яносто копійок); - зобов`язати Галицьку митницю Держмитслужби (код ЄДРПОУ 43348711; місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, повернути [PERSON] місце проживання: [ADDRESS] ; РНОКПП: [NUMBER] ) неоплачену частину вартості майна, що належало на праві власності [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ; РНОКПП: [NUMBER] ), вилученого на підставі протоколу про порушення митних правил № 0337/20900/20 від 31.01.2020, а саме: кофемолки Fiorenzano F 64 Е V220 tag1e: Nero (1 шт., 15 кг), телевізора Mirvar 28S, б/у (1 шт., 30,5 кг) у розмірі 20 469,90 (двадцять тисяч чотириста шістдесят дев`ять гривень дев`яносто копійок); - стягнути із Галицької митниці Держмитслужби (код ЄДРПОУ 43348711; місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1) на користь [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ; РНОКПП: [NUMBER] ) 6 000 грн. (шість тисяч гривень) моральної шкоди, що завдана внаслідок душевних страждань через протиправну та безпідставну реалізацію майна, яке належало йому на праві власності, що вилучене на підставі протоколу про порушення митних правил № 0337/20900/20 від 31.01.2020, а саме: кофемолки Fiorenzano F 64 Е V220 tag1e: Nero (1 шт., 15 кг), телевізора Mirvar 28S, б/у (1 шт., 30,5 кг) та відмову у відшкодуванні повної вартості вище вказаного майна. Обґрунтовує позов тим, що згідно протоколу про порушення митних правил № 0337/20900/20 від 31.01.2020, у нього було вилучено такий товар: кофемолка Fiorenzano F64EV220 tag1e: Nero (1 шт., 15 кг), телевізор Mirvar 28 S, б/у (1 шт., 30,5 кг). Вказує, що оскільки постановою Львівського апеляційного суду по справі № 461/1615/20 від 07.10.2020 \~апеляційну скаргу захисника Жиравецького Т.М., задоволено, постанову Галицького районного суду м. Львова від 27.02.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України скасовано, а провадження у справі № 461/1615/20 відносно нього за ст. 472 МК України закрито за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, а тому Галицька митниця Держмитслужба вчинила бездіяльність, яка виражається у неповерненні повної вартості реалізованого товару, який був у його володінні. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Галицької митниці Держмитслужби (код ЄДРПОУ 43348711; місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1) щодо повернення частини вартості майна, що належало на праві власності [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ; РНОКПП: [NUMBER] ), вилученого на підставі протоколу про порушення митних правил № 0337/20900/20 від 31.01.2020, а саме: кофемолки Fiorenzano F 64 Е V220 tag1e: Nero (1 шт., 15 кг), телевізора Mirvar 28S, б/у (1 шт., 30,5 кг) у розмірі 6349,13 грн. Зобов`язано Галицьку митницю Держмитслужби (код ЄДРПОУ 43348711; місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1) повернути [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ; РНОКПП: [NUMBER] ) частину вартості майна, що належало на праві власності [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ; РНОКПП: [NUMBER] ), вилученого на підставі протоколу про порушення митних правил № 0337/20900/20 від 31.01.2020, а саме: кофемолки Fiorenzano F 64 Е V220 tag1e: Nero (1 шт, 15 кг), телевізора Mirvar 28S, б/у (1 шт., 30,5 кг) у розмірі 6349,13 грн. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з Галицької митниці Держмитслужби (вул. Костюшка, 1, м. Львів, 79000; код ЄДРПОУ 43348711) за рахунок бюджетних асигнувань у користь [PERSON] ( [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) сплаченого судового збору в сумі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири) гривень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Стягнуто з Галицької митниці Держмитслужби (вул. Костюшка, 1, м. Львів, 79000; код ЄДРПОУ 43348711) за рахунок бюджетних асигнувань в користь [PERSON] ( [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн. Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідача та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Апеляційній вимоги обґрунтовує тим, що товар, вилучений у справі про порушення митних правил № 0337/20900/20 від 31.01.2020 реалізовано через електронні торги на сайті ДП «Сетам» на підставі постанови про опис та арешт боржника ВП № 61949531 від 29.05.2020, яка була видана відділом примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління забезпечення Міністерства юстиції (м. Львів). Вартість реалізації становила 9521, 66 гривень, із них: загальна сума витрат на організацію розпорядження (комісійна винагорода, виконавчий збір, витрати на експертизу, зберігання, тощо) - 4686,68 гривень; сума податків і зборів перерахованих до Держбюджету - 2308, 28 гривень; вартість від реалізації майна перерахованого до Держбюджету - 2526,701 гривень. Таким чином, було встановлено, що належною сумою для повернення позивачу є 2526,70 гривень. На підставі висновку від 06.04.2021 вказана сума була повернута заявнику, а тому вважає, що вимоги позивача безпідставні. Позивач, 29.03.2022 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Відповідач, 12.04.2022 подав додаткові пояснення в яких просив рішення суду першої інстанції скасувати. Представник позивача, 13.06.2022 подав клопотання про відкладення розгляду, однак суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у задоволенні такого необхідно відмовити, оскільки суд не визнавав обов`язковою участь представників сторін у судовому засіданні, а тому вважає, що розгляд справи можливо провести без їхньої участі. Представник відповідача Твердохліб І.М., у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, пояснення надала аналогічні викладеним в апеляційній скарзі. Просить апеляційну скаргу задовольнити, а судове рішення скасувати. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, участь в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України їхня неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів. Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки вартість вилучених товарів згідно рахунків фактур складає 323,05 євро, відтак, фактична вартість вказаних вище товарів становить 8875,85 грн, а відтак бездіяльність відповідача щодо неповернення частини вартості майна, що належало на праві власності, вилученого на підставі протоколу про порушення митних правил № 0337/20900/20 від 31.01.2020, а саме: кофемолки Fiorenzano F 64 Е V220 tag1e: Nero (1 шт, 15 кг), телевізора Mirvar 28S, б/у (1 шт., 30,5 кг) у розмірі 6349,13 грн є протиправною. Крім цього, дійшов висновку, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження факту завдання йому моральної шкоди та її ступеню, за яких обставин вони заподіяні, чому позивач оцінив моральну шкоду на таку суму та з чого він при цьому виходив, а також інші обставини, що мають значення для вирішення цієї вимоги. Судом апеляційної інстанції встановлено, що 31.01.2020 згідно протоколу про порушення митних правил № 0337/20900/20 від 31.01.2020, у позивача вилучено такий товар: кофемолка Fiorenzano F64EV220 tag1e: Nero (1 шт, 15 кг), телевізор Mirvar 28 S, б/у (1 шт, 30,5 кг). За результатами розгляду протоколу про порушення митних правил № 0337/20900/20 від 31.01.2020, Галицьким районним судом м. Львова прийнято постанову по справі № 461/1615/20 від 27.02.2020, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 23046 грн 60 коп. Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 0337/20900/20 від 31.01.2020 - конфісковано. Постановою Львівського апеляційного суду від 07.10.2020 у справі № 461/1615/20 провадження № 33/811/1285/20, поновлено захиснику Жиравецькому Т.М., строк на апеляційне оскарження постанови суду. Апеляційну скаргу захисника Жиравецького Т.М., задоволено, постанову Галицького районного суду м. Львова від 27.02.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України скасовано, а провадження у справі № 461/1615/20 відносно [PERSON] за ст. 472 МК України закрито за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення; товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 0337/20900/20 від 31.01.2020 повернуто без стягнення витрат за зберігання на складі митного органу. До Галицької митниці Держмитслужби, 11 листопада 2020 року до подано заяву про повернення вилученого товару згідно Протоколу про порушення митних правил № 2337/20900/20 від 31.01.2020, який ввозився на митну територію України через митний пост «Рава-Руська» Галицької митниці Держмитслужби та знаходився на складі Галицької митниці Держмитслужби. Однак, товар, який був вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 0337/20900/20 від 31.01.2020 р., а саме: кофемолка Fiorenzano F 64 Е V220 tag1e: Nero (1 шт., 15 кг), телевізор Mirvar 28S, б/у (1 шт, 30,5 кг), реалізований через електронні торги на сайті ДП «Сетам», номер лота 441753. Вказане майно було арештовано та реалізовано на підставі Постанови про опис та арешт майна боржника ВП № 61949531 від 29.05.2020, що видана відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Вище вказана інформація підтверджується довідками-скріншотами із сайту ДП «Сетам» щодо номера лоту 445718 (https://setam.net.ua/auction/445786) та довідкою із Автоматизованої системи виконавчих проваджень щодо виконавчого провадження № 61949531 ((https://asvpweb.minjust.gov.Ua/#/search-debtors). Відповідно до Протоколу проведення електронних торгів № 507397 грошова сума від продажу вище вказаного товару мала бути перерахована на рахунок Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Згідно листа вих. № 74/22/8.19/7464 від 07.04.2021, майно вилучене у справі про порушення митних правил № 0337/20900/20 від 31.01.2020 реалізовано через електронні торги на сайті ДТ «Сетам» на підставі постанови про опис та арешт боржника ВП № 61949531 від 29.05.2020, що видана відділом примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління забезпечення Міністерства юстиції (м. Львів). Вартість реалізації становила 9521, 66 гривень, із них: загальна сума витрат на організацію розпорядження (комісійна винагорода, виконавчий збір, витрати на експертизу, зберігання, тощо) - 4686,68 гривень; сума податків і зборів перерахованих до Держбюджету - 2308, 28 гривень; вартість від реалізації майна перерахованого до Держбюджету - 2526,701 гривень. Таким чином, відповідач вважав, що належною сумою для повернення позивачу є 2526,70 гривень. На підставі висновку від 06.04.2021, вказана сума була повернута заявнику. Позивач не погодився із зазначеними діями Галицької митниці Держмитслужби та звернувся до суду із цим позовом. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне. Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Оскільки, позивачем не оскаржується в апеляційному порядку судове рішення суду першої інстанції в частині відмови від позову, отже, предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 308 КАС України, є законність і обґрунтованість судового рішення суду, лише в цій частині, в якій позов задоволено. Так, відповідно до ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації. Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність (ч. 1 ст. 460 МК України). Статтею 472 МК України, передбачена відповідальність за недекларування товарів (крім тих, що переміщуються через митний кордон України громадянами), транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України. Як встановлено вище, у позивача згідно протоколу про порушення митних правил № 0337/20900/20 від 31.01.2020, вилучено товар: кофемолка Fiorenzano F64EV220 tag1e: Nero (1 шт, 15 кг), телевізор Mirvar 28 S, б/у (1 шт, 30,5 кг). Разом з тим, постановою Львівського апеляційного суду від 07.10.2020 провадження у справі № 461/1615/20 відносно [PERSON] за ст. 472 МК України закрито за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, а товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 0337/20900/20 від 31.01.2020, повернуто без стягнення витрат за зберігання на складі митного органу. У подальшому, майно вилучене у справі про порушення митних правил № 0337/20900/20 від 31.01.2020 реалізовано через електронні торги на сайті ДТ «Сетам» на підставі постанови про опис та арешт боржника ВП № 61949531 від 29.05.2020, що видана відділом примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління забезпечення Міністерства юстиції (м. Львів). Вартість реалізації становила 9521, 66 грн, зокрема: - загальна сума витрат на організацію розпорядження (комісійна винагорода, виконавчий збір, витрати на експертизу, зберігання, тощо) - 4686,68 грн; - сума податків і зборів перерахованих до Держбюджету - 2308,28 грн; - вартість від реалізації майна перерахованого до Держбюджету - 2526,70 грн. Таким чином, відповідач вважав, що належною сумою для повернення позивачу є 2526,70 гривень. Суд першої інстанції дійшов висновку, що з врахуванням того, що позивачу Галицькою митницею відшкодовано вартість конфіскованих товарів у розмірі 2526,70 грн., а тому протиправна бездіяльність відповідача щодо неповернення\~ \~частини вартості майна, що належало на праві власності становить 6349,13 грн, що у свою чергу є підставою для задоволення похідної вимоги про зобов`язання повернути неоплачену частину вартості майна, що належало на праві власності у розмірі 6349,13 грн. Однак, суд апеляційної інстанції вважає, що такий висновок помилковим, з огляду на таке. Так, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що вартість вилучених товарів згідно рахунків\~ \~фактур складає 323,05 євро, отже, фактична вартість вказаних вище товарів становить 8875,85 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 528 МК України, у разі якщо за результатами перевірки законності та обґрунтованості постанови суду у справі про порушення митних правил ця постанова буде скасована, а справа закрита, або адміністративне стягнення за порушення митних правил буде змінено, конфісковані товари, транспортні засоби, сума штрафу або її відповідна частина повертаються особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, або її представникові. Якщо конфісковані товари, транспортні засоби неможливо повернути в натурі, повертається їхня вартість за вирахуванням сум належних митних платежів за ставками, що діяли на день конфіскації. Повернення грошових коштів, зазначених у цій частині, здійснюється органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, з державного бюджету. Проаналізувавши вищенаведену норму, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що якщо конфісковані товари, неможливо повернути в натурі, то їхня фактична вартість повертається, однак, за вирахуванням сум належних митних платежів за ставками, що діяли на день конфіскації. Отже, оскільки сума митних платежів становить 2308,28 грн (мито - 721,34 грн + ПДВ - 1586, 94 грн), а тому враховуючи вимоги ч. 3 ст. 528 МК України, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачу необхідно повернути грошові кошти в сумі 4040 грн 87 коп (8875,85 грн «фактична вартість вказаних вище товарів» - 2526,70 грн «відшкодована вартість конфіскованих товарів» - 2308,28 грн «митні платежі»). Разом з тим, на вказані обставини, суд першої інстанції не звернув уваги, що на думку суду апеляційної інстанції є підставою для скасування судового рішення та задоволення позову частково шляхом визнання бездіяльності Галицької митниці Держмитслужби щодо повернення частини вартості майна, що належало на праві власності [PERSON] вилученого на підставі протоколу про порушення митних правил № 0337/20900/20 від 31.01.2020, а саме: кофемолки Fiorenzano F 64 Е V220 tag1e: Nero (1 шт, 15 кг), телевізора Mirvar 28S, б/у (1 шт, 30,5 кг) у розмірі 4040 грн, 87 коп протиправною та зобов`язання відповідача повернути [PERSON] частину вартості майна, що належало на праві власності [PERSON] вилученого на підставі протоколу про порушення митних правил № 0337/20900/20 від 31.01.2020, а саме: кофемолки Fiorenzano F 64 Е V220 tag1e: Nero (1 шт, 15 кг), телевізора Mirvar 28S, б/у (1 шт, 30,5 кг) у розмірі 4040 грн, 87 коп. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу на користь позивача, то суд апеляційної інстанції зазначає, що в апеляційній скарзі не наведено доводів стосовно того, що сума витрат в розмірі 2000 грн, яку судом першої інстанції стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягає зменшенню або така є не співмірною враховуючи на предмет розглядуваного спору. Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень\~ \~\~з урахуванням принципів справедливості, обґрунтованості, співмірності та пропорційності, необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення в частині та прийняття у цій частині нової постанови.

Результат розгляду: partial