Рішення адміністративного суду від 2022-07-14 00:00:00+03

Короткий зміст позовних вимог. У вересні 2021 року [PERSON] звернувся до суду першої інстанції з позовом до Військової частини [NUMBER] (далі - ВЧ[NUMBER]), в якому просив: - визнати протиправними дії щодо застосування січня 2016 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 25.12.2015 по 28.02.2018 включно; - зобов`язати нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 25.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 79 641,95 грн. із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 з урахуванням раніше виплачених сум; - визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 03.06.2019 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3891,71 грн., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078; - зобов`язати нарахувати та виплатити щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 3891,71 грн. за період з 01.03.2018 по 03.06.2019 включно в сумі 58 764,82 грн., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 з урахуванням раніше виплачених сум; - зобов`язати подати звіт про виконання судового рішення. В обґрунтування заявлених вимог позивач пояснив, що з 25.12.2015 по 03.06.2019 проходив військову службу у ВЧ [NUMBER]. У період проходження військової служби, нарахування та виплата індексації грошового забезпечення здійснювалося не в повному обсязі. Так, позивач пояснює, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.07.2020 (справа №420/438/20) зобов`язано ВЧ [NUMBER] нарахувати та виплатити на його користь індексацію грошового забезпечення за період з 25.12.2015 по 28.02.2018. На виконання даного судового рішення,відповідачем нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення в сумі 4503,23 грн. із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) січень 2016 року, що підтверджується відповідним розрахунком. Позивач вважає застосування ВЧ [NUMBER] до зазначеного періоду базового місяця - січня 2016 року є протиправним та таким, що не відповідає вимогам Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок №1078), оскільки посадові оклади військовослужбовців з 01.01.2008 по 01.03.2018 не змінювались. За розрахунками позивача, загальна сума заборгованості з виплати індексації грошового забезпечення за період з 25.12.2015 по 28.02.2018 складає 79641,95 грн. Щодо періоду з 01.03.2018 по 03.06.2019, на думку позивача, ВЧ [NUMBER] порушило вимоги абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, а саме: замість проведення виплат щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення в сумі 3 891,71 грн. в місяць, виплачувало лише поточну індексацію грошового забезпечення на загальну суму 630,10 грн. За розрахунками позивача, загальна сума заборгованості з виплати щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 03.06.2019 складає 58 764,82 грн. Короткий зміст рішення суду першої інстанції. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін,позов [PERSON] задоволено частково. Суд визнав протиправними дії ВЧ [NUMBER] щодо застосування січня 2016 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення [PERSON] в період з 25.12.2015 по 28.02.2018 включно. Зобов`язав ВЧ [NUMBER] нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з 25.12.2015 по 28.02.2018 включно, із застосуванням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку, що січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення за період з 25.12.2015 по 28.02.2018 включно. Що стосується конкретної суми нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, суд першої інстанції указав, що її розрахунок відноситься до компетенції відповідача, як органу, який нараховує та здійснює виплату грошового забезпечення, а тому в цій частині позову відмовив. Щодо іншої частини позову про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 суд вважав, що, відповідно до вимог Порядку №1078, грошове забезпечення [PERSON] індексації не підлягало, оскільки поріг індексації у цей період не перевищував 103%. При цьому, суд першої інстанції вважав необґрунтованими доводи позивача про те, що починаючи з березня 2018 року йому належить виплата фіксованої суми індексації грошового забезпечення в розмірі 3891,71 грн., оскільки їх сформовано на підставі помилкового трактування абз. 4,6 пункту 5 Порядку № 1078. Щодо періоду з 01.12.2018 по 03.06.2019 суд першої інстанції вказав, що виплата індексації за цей період відповідачем проведена, що не заперечується і позивачем. Така індексація, на думку суду першої інстанції, відповідає вимогам Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку №1078. З приводу встановлення судового контролю суд першої інстанції вважав, що відсутні докази з боку позивача на підтвердження наміру суб`єкта владних повноважень на ухилення від виконання судового рішення, а тому суд відмовив в задоволенні такої вимоги. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, в частині відмови у зобов`язанні ВЧ [NUMBER] здійснити нарахування та виплату щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 03.06.2019, [PERSON] ,посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення у зазначеній частині та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі. Скаржник наполягає на тому, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову, необґрунтовано керувався абзацами 1, 2 пункту 5 та пункту 1-1 Порядку №1078 , оскільки застосуванню підлягалинорми абзаців 4-6 пункту 5 вказаногонормативного акта. Так, за згаданими нормами, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру. Отож, єдиним визначеним законодавцем методом визначення чи належить позивачу фіксована індексація грошового забезпечення у березні 2018 року є визначення сум, яка належна позивачу до виплати із застосуванням базового місяця - січень 2008 року за виключенням суми збільшення грошового забезпечення позивача в березні 2018 року в порівнянні з лютим 2018 року. Резюмуючи викладене, скаржник наголошує, на наявність права на щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по03.06.2019 включно в розмірі 3891,71 грн. ВЧ[NUMBER] правом подання відзиву на апеляцію не скористалась. У зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, розглядається в порядку письмового провадження. Фактичні обставини справи. З25.12.2015 по 03.06.2019 [PERSON] проходив військову службу у ВЧ [NUMBER]. У період проходження військової служби [PERSON] не в повному обсязі нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення, що стало підставою для звернення до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, зокрема, з такими вимогами: - визнати протиправними дії ВЧ [NUMBER] в частині невиплати у повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 25 грудня 2015 року по 03 червня 2019 року; - стягнути з ВЧ [NUMBER] на його користь індексацію грошового забезпечення за період з 25 грудня 2015 року по 03 червня 2019 року в сумі 141113,88 грн. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.07.2020 у справі №420/438/20, яке набрало законної сили 20.01.2021, позов [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ВЧ [NUMBER] щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення [PERSON] за період з 25.12.2015 по 28.02.2018. Зобов`язано ВЧ [NUMBER] нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з 25.12.2015 по 28.02.2018. У задоволенні іншої частини позову суд відмовив. Відповідно до розрахунку, здійсненого ВЧ [NUMBER], на підставі вказаного рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.07.2020, за період з січня 2016 року по лютий 2018 року [PERSON] нараховано індексацію грошового забезпечення в розмірі 4503,23 грн із застосуванням базового місяця - січень 2016 року (а.с.22). За період з 01.03.2018 по 03.06.2019 позивачу виплачено індексацію грошового забезпечення в сумі 630,10 грн. З довідки про грошове забезпечення [PERSON] вбачається, що індексація за період з березня 2018 року по листопад 2018 року включно не нараховувалась та не виплачувалась. Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції. Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке. З аналізу положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 (далі - Закон №1282-ХІІ) убачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації. Згідно з пунктом 10-2 Порядку №1078 для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби), для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу. Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту. Пунктом 2 Порядку №1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби. Згідно з пунктом 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів),стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Таким чином, місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації. Оцінюючи доводи апеляційної скарги [PERSON] , в частині нарахування та виплати щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 03.06.2019, колегія суддів керується таким. Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Постанова № 704 набрала чинності 01.03.2018. Також, вказаною постановою підвищено розміри посадових окладів та окладів за військове звання всіх категорій військовослужбовців, у тому числі, позивача, та відповідно змінився базовий місяць для нарахування індексації його грошового забезпечення. Водночас, відповідно до інформації, яка розміщена на офіційному веб-сайті Держстату України, величина індексу споживчих цін з березня 2018 року по жовтень 2018 року не перевищувала поріг індексації у 103 %. Відтак, включення позивачем до розрахунку сум індексації у період з березня 2018 року по жовтень 2018 року є необґрунтованим. При цьому, положення Закону № 1282-XII та Порядку № 1078 у спірний період, а саме: з 01.03.2018 по 03.06.2019 не містили в собі такого поняття як «фіксована сума індексації». Зазначений термін використовувався у додатку 4 «Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів» до Порядку № 1078 лише у редакції, яка діяла до 15.12.2015. Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» внесено зміни до Порядку № 1078, у тому числі викладено у новій редакції додаток 4 «Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів», який не передбачає визначення індексації у фіксованій величині. Таким чином, доводи скаржника у цій частині ґрунтуються на положеннях Порядку № 1078 в редакції, яка не діяла на час виникнення спірних правовідносин. За таких умов, колегія суддів вважає, що право позивача на отримання індексації грошового забезпечення в період з 01.03.2018 по 03.06.2019 з боку ВЧ [NUMBER] не є порушеним. За результатами апеляційного перегляду справи, розподіл судових витрат не проводиться. Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, а тому, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково. Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Результат розгляду: denied