Рішення адміністративного суду від 2022-06-06 00:00:00+03

у червні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2022 року позов задоволено, а саме: визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (оформлене у формі відповіді) №1302-1109/К-17/8-2400/21 від 21.04.2021 про відмову [PERSON] в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи по Списку №1 з 03.08.2016 по 14.05.2019; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати [PERSON] до пільгового стажу періоди роботи по Списку №1 з 03.08.2016 по 14.05.2019 з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 17.02.2020. Стягнуто на користь позивача судовий збір. Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити. Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та частково задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з записами трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] з 05.09.2005 працювала на посаді медсестри гамма-терапевтичного апарату АГАТ-РУ1 відділення радіаційної онкології в Обласному комунальному некомерційному підприємстві "Буковинський клінічний онкодиспансер". Рішенням атестаційної комісії ЦОЗ 14.05.2009 позивачу присвоєно Другу кваліфікаційна категорію до 15.05.2014 (запис №8). Рішенням атестаційної комісії 25.11.2011 позивачу присвоєно Першу кваліфікаційну категорію з сестринської справи терміном на 5 років (запис №10). Рішенням атестаційної комісії 09.11.2016 позивачу присвоєно Вищу кваліфікаційну категорію з сестринської справи терміном на 5 років (запис №11) (а.с. 16-18). Наказом ОКНП "Буковинський клінічний онкодиспансер" від 30.05.2014 №115 "Про результати атестації робочих місць за умовами праці" затверджено перелік професій, посад, які мають право на пільгову пенсію згідно Списку №1 та Списку №2. Даний перелік оформлений як додаток до даного наказу, відповідно до якого посада - медсестра гамма-терапевтичних апаратів віднесена до Списку №1. Відповідно до п. 5 Наказу №115 від 30.05.2014 періодичність проведення повторної атестації не рідше одного разу в п`ять років (а.с. 22). Наказом ОКНП "Буковинський клінічний онкодиспансер" від 14.05.2019 №171 "Про результати атестації робочих місць за умовами праці" затверджено перелік професій, посад, які мають право на пільгову пенсію згідно Списку №1 та Списку №2. Даний перелік оформлений як додаток до даного наказу, відповідно до якого посада - медична медсестра гамма - терапевтичних апаратів віднесена до Списку №1 (а.с. 32). Відповідно до Листа Обласного комунального некомерційного підприємства "Буковинський клінічний онкологічний центр" від 24.09.2020 №2324, позивач дійсно працює на посаді медичної сестри гама терапевтичного апарата "АГАТ-Р1-У" структурного підрозділу променевої терапії обласного комунального некомерційного підприємства "Буковинський клінічний онкологічний центр", з 05.09.2005 по теперішній час працює в шкідливих умовах, як працівник, зайнятий повний робочий день з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1. Згідно зі ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування" [PERSON] має право на пенсію за віком на пільгових умовах, як працівник, зайнятий повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці. Згідно Постанови КМУ №442 від 01.08.1992 та від 16.01.2003 №36 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" та Постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.2004 №1644 "Про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах "Списку №1" та згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1" розділ XXII ОХОРОНА ЗДОРОВ`Я. РОБОТИ З (РАДІОАКТИВНИМИ РЕЧОВИНАМИ ТА ДЖЕРЕЛАМИ ІОНІЗУЮЧИХ (ВИПРОМІНЮВАНЬ І БЕРИЛІЄМ, п.1. "Робота на підприємствах, в установах і організаціях" (працівники, зайняті на роботах із радіоактивними речовинами з активністю на робочому місці понад 10 мілікюрі радію - 226 або еквівалентною за радіотоксичністю кількістю радіоактивних речовин на гамма - терапевтичних апаратах, а також ремонтом устаткування в цих умовах (а.с. 37). Відповідно до Листа Обласного комунального некомерційного підприємства "Буковинський клінічний онкологічний центр" від 12.05.2021 №1017, атестація робочих місць за умовами праці в КУ "Чернівецький обласний клінічний онкологічний диспансер" та на підставі довідки від 29.11.2019 вид. Департаментом праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради "Про результати перевірки дотримання Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 "Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" в КУ "Чернівецький обласний клінічний онкологічний диспансер" проводиться з періодичністю не рідше одного разу на п`ять років (п.4 Постанови КМУ від 01.08.1992 №442 "Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці"). На момент прийняття Постанови України від 24.06.2016 №461 та вступу в дію з 03.08.2016, атестація робочих місць за умовами праці повторно не Проводилася, умови праці не змінювалися. Згідно зі ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування» та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 24.0,6.2016 №461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» розділу XXII (РОБОТИ З РАДІОАКТИВНИМИ РЕЧОВИНАМИ ТА ДЖЕРЕЛАМИ ІОНІЗУЮЧИХ ВИПРОМІНЮВАНЬ І БЕРИЛІЄМ п.1 Роботи на підприємствах, в установах і організаціях аб.1 Працівники, зайняті на роботах із радіоактивними речовинами з активністю на робочому місці понад 10 мілікюрі радію-226 або еквівалентною за радіотоксичністю кількістю радіоактивних речовин, на гамма-терапевтичних апаратах, а також ремонтом устаткування в цих умовах, [PERSON] з 05.09.2005 працює в шкідливих умовах шкідливих умовах, як працівник, зайнятий повний робочий день з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, по теперішній час. В зоні іонізації працює повний робочий день, інших робіт не виконує (копії наказів про проведення атестації робочих місць за умовами праці в Чернівецькому обласному клінічному онкологічному диспансері були додані до пільгової довідки від 24.09.2020 №2324) (а.с. 38). Позивач зверталась до відповідача із заявою про зарахування періоду роботи з особливо важкими умовами праці з 03.08.2016 по 14.05.2019. Розглянувши вказане звернення, відповідач листом від 21.04.2021 №1302-1109/К-17/8-2400/21 повідомив позивача, що пенсія обчислена та виплачується у відповідності до норм чинного законодавства України (а.с. 13-14). Вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №1302-1109/К-17/8-2400/21 від 21.04.2021 про відмову в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи по Списку №1 з 03.08.2016 по 14.05.2019, позивач звернувся до суду з даним позовом. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вказав, що рішення відповідача про відмову в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи по Списку №1 є протиправним та зобов`язав відповідача зарахувати спірний період до пільгового стажу періоду роботи з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 17.02.2020. Колегія суддів частково погоджується з таким висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року. Аналогічна правова норма закріплена і в п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». При цьому, питання, яке необхідно з`ясувати у цій справі є наявність необхідного пільгового стажу у позивачки та правомірність не зарахування відповідачем періодів її роботи з 03.08.2016 року по 14.05.2019 року до її пільгового стажу за Списком №1. Як встановлено з матеріалів справи, позивачка у спірний період займала посаду медичної сестри гама-терапевтичного апарата «АГАТ-Р1-У», виконує роботу в шкідливих та важких умовах праці за професією, посадою, яка передбачена Списком №1 розділу ХІХ «ОХОРОНА ЗДОРОВ`Я» постанови Кабінету Міністрів України №36 від 16 січня 2003 року та Списком №1 розділу ХХІІ «РОБОТИ З РАДІОАКТИВНИМИ РЕЧОВИНАМИ ТА ДЖЕРЕЛАМИ ІОНІЗУЮЧИХ ВИПРОМІНЮВАНЬ І БЕРИЛІЄМ» постанови Кабінету Міністрів України №461 від 24 червня 2016 року. Вказаний факт був підтверджений за результатами проведення атестації робочого місця, яка відбулась 14.05.2019 року та в подальшому стало підставою для видання позивачу уточнюючої довідки для подання до Відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Чернівецькій області для оформлення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 (а.с. 32-38). Окрім того, судова колегія враховує, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі по тексту - Порядок № 42) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими Міністерством праці України від 01.09.1992 № 41. Відповідно до зазначених нормативних актів, основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах. За правилами пункту 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 вказаних вище Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Відтак, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо. При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць. Аналогічну позицію висловив Верховний Суд в рішенні від 02.04.2020 у справі № 683/232/17. Підставою для неврахування періоду роботи з 21.08.2006 по 14.05.2019 до стажу роботи позивача, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідач зазначив відсутність відомостей про проведення атестації робочого місця. Однак, колегія суддів зауважує, що відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 №41, основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах. При цьому, відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Велика Палата Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а від 19.02.2020 сформулювала правовий висновок, згідно якого особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту б статті 13 Закону №1788-XII. При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи. Отже, зважаючи на те, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем протиправно не зарахований позивачу до пільгового стажу період роботи з 03.08.2016 по 14.05.2019. Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині зарахування позивачці пільгового стажу з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 17.02.2020, з огляду на наступне. Колегія суддів, проаналізувавши зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановила, що позивачкою не ставиться на розгляд суду питання щодо правомірності дати, з якої призначено пенсію, а предмет позову стосується саме зарахування [PERSON] до пільгового стажу певного періоду роботи. Таким чином, рішення в частині зобов`язання позивача вчинити певні дії «з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 17.02.2020» підлягає скасуванню, оскільки вказана обставина не є предметом позову, і не була предметом дослідження в суді першої інстанції. У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно з п.3 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям в цій частині нової постанови.

Результат розгляду: partial