Рішення адміністративного суду від 2023-01-18 00:00:00+02

Позивачка, [PERSON] , звернулась до суду з адміністративним позовом до Краснопільської селищної ради Сумської області, в якому просила суд: - визнати рішення Краснопільської селищної ради №463 від 28.05.2021року "Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Краснопільської селищної ради" в частині надання дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,0005 га ріллі, кадастровий номер 5922355100:09:001:0135 протиправним та таким, що підлягає скасуванню; - зобов`язати відповідача\~повторно розглянути клопотання [PERSON] від 21.04.2021 року щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за адресою: Краснопільська селищна територіальна громада Краснопільського району Сумської області, земельна ділянка 5922355100:09:001:0135 (бажане розташування згідно графічних матеріалів - додатку до клопотання), для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.12.2021 року у справі № 480/8807/21 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення 8 сесії 8 скликання від 28.05.2021 №463 Краснопільської селищної ради "Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Краснопільської селищної ради" в частині, що стосується надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,0005 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту Краснопільської селищної ради. Зобов`язано Краснопільську селищну раду повторно розглянути клопотання [PERSON] від 21.04.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту Краснопільської селищної ради, та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України з урахуванням висновків суду. Стягнуто з Краснопільської селищної ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь [PERSON] \~в рахунок повернення сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 908,00 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції: - рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.12.2021 року у справі № 480/8807/21 змінити в частині мотивування розподілу судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, та в абзаці четвертому резолютивної частини рішення суму витрат на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн. замінити на суму 12 131,50 грн. - стягнути з Краснопільської селищної ради Сумської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь [PERSON] в рахунок повернення, сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 908,00 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 131,50 грн. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивачка посилається на необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо зменшення розміру належних їй до відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката з 12 131,50 грн. до 1000,00 грн. з посиланням на їх неспівмірність, оскільки позивачкою було подано належні докази та наведено детальне обґрунтування на підтвердження понесення нею таких витрат, співмірності їх розміру з часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, їх обсягом, та значенням справи для учасників. Зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення таких витрат. Водночас клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідачем було надіслано лише до суду першої інстанції, що позбавило позивачку права подати заперечення на таке клопотання, з огляду на що вважає, що судом першої інстанції протиправно було взято до уваги зазначене клопотання, та зменшено розмір витрат на правничу допомогу з посиланням на їх неспівмірність. Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивачка подала до Краснопільської селищної ради клопотання від 21.04.2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею до 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності, кадастровий номер 5922355100:09:001:0135, розташованої за межами населеного пункту на території Краснопільської селищної територіальної громади (а.с.15). При цьому, до клопотання було додано копію паспорту та РНОКПП, графічні матеріали земельної ділянки (а.с.16-18). Рішенням восьмої сесії восьмого скликання №463 від 28.05.2021 Краснопільська селищна рада надала позивачці дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,0005 га ріллі, кадастровий номер 5922355100:09:001:0135, розташованої за межами населеного пункту Краснопільської селищної ради (а.с.21). Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем надіслано до суду клопотання\~про зменшення розміру\~витрат на правову допомогу. Оцінивши надані представником позивачки докази щодо витрат на оплату правничої допомоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивачки про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню з огляду на їх неспівмірність із складністю справи та виконаними адвокатом роботами. Суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача повинен становити 1000,00 грн. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи. Стаття 134 КАС України визначає витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частин другої - сьомої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Аналіз положень статті 134 КАС України дає підстави вважати, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог. За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави дійти висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. Верховний Суд неодноразово висловлював позицію (зокрема, постанови від 20 травня 2020 року у справі №240/3888/19, від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19, від 11 грудня 2019 року у справі №2040/6747/18), що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Результат розгляду: partial