Рішення адміністративного суду від 2023-01-19 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до Головного Управління національної поліції у Волинській області про скасування постанови, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №730525 від 29.11.2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121 КУпАП. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 29 листопада 2022 року інспектором ОРПП ВПД №1 К.Каширського РВП ГУНВП у Волинській області Пугачем А.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №730525 про притягнення його до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення в розмірі 510 грн. Позивач вважає оскаржувану постанову безпідставною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що правопорушення він не вчиняв. Вказує, що у постанові зазначено, що 29.11.2022 року о 21 годині 29 хвилин на а/д Р14 він керував т/з під час руху якого пасажир не був пристебнутий паском безпеки яким обладнаний транспортний засіб, а під час зупинки поліцейським не включив аварійну сигналізацію, чим порушив п. 2.3 (в) та 9.9 (б) ПДР України. Його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та ч. 5 ст. 121 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Поянив, що рухаючись по автодорозі Р-14 Камінь-Каширського району на автобусі Мерседес, проїжджаючи блокпост у смт. Любашів, він був зупинений військовими для перевірки перевезення вантажу та документів. Зупинився у відведеному місці. Після перевірки документів та вантажу військовими до автомобіля підійшов працівник поліції, що склав протокол та став вимагати від позивача документи на проходження техогляду транспортного засобу. Після з`ясування, що з цим усе гаразд вказав, шо складе постанову за не пристебнутого пасажира. [PERSON] пояснив, що зупинили їх чоловіки у військовій формі для перевірки документів та огляду вмісту автобуса і, щоб надати документи пасажир, як і він, після зупинки відстебнув пасок безпеки. Пояснення у пасажира не відібрано, відео із зафіксованим правопорушенням на його вимогу поліцейським не надано. Додатково зазначив, що аварійна сигналізація під час спілкуванням з поліцейським була увімкнена. Ухвалою суду від 07 грудня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами розгляду позовного провадження окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до ст.ст. 268, 269 КАС України у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 14 грудня 2022 року, визначено відповідачу строк для подання відзиву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про що свідчить відмітка про отримання представником відповідача 06.01.2023 року судової повістки у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. В силу вимог ч. 3\~ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. З матеріалів справи встановлено, що 29 листопада 2022 року року інспектором ОРПП ВПД №1 К.Каширського РВП ГУНВП у Волинській області Пугачем А.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №730525 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121 КУпАП за те, що 29 листопада 2022 року о 21 годині 29 хвилин на а/д Р14 він керував т/з Мерседес Бенц Спринтер під час руху якого пасажир не був пристебнутий паском безпеки яким обладнаний транспортний засіб, а під час зупинки поліцейським не включив аварійну сигналізацію, чим порушив п. 2.3 (в) та 9.9 (б) ПДР України, у зв`язку з чим до [PERSON] застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. Як передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву. Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений, тому таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16-а. Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди. Частиною 5 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами. Згідно ст.\~251\~КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, належних та допустимих доказів, які б підтверджували з достовірністю факт вчинення порушення позивачем та спростовували б обставини зазначені [PERSON] у позовній заяві не надав. За таких обставин суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною, при винесенні оскаржуваної постанови не були з`ясовані всі обставини справи, а тому позовні вимоги є обгрунтованими, постанова є такою, що винесена без достатніх правових підстав. Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України. Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб"єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови, відповідачем вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №730525 від 29.11.2022 року слід скасувати, а провадження у справі закрити. На підставі вищевикладеного,

Результат розгляду: granted