Рішення адміністративного суду від 2022-06-27 00:00:00+03

Позивач, [PERSON] звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з адміністартвним позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України, в якому просила суд: - визнати протиправними дії Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України щодо відмови у прийнятті документів [PERSON] для надання висновку військово- лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку смерті [PERSON] (далі - [PERSON] ) з виконанням обов`язків військової служби; - зобов`язати відповідача прийняти документи [PERSON] для надання висновку військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку смерті її сина [PERSON] з виконанням обов`язків військової служби. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що позивач неодноразово зверталася до відповідача із заявами щодо надання висновку військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку смерті [PERSON] з виконанням обов`язків військової служби. Останню відповідь надано відповідачем листом від 27.07.2020, в якій вказано, що в поданих документах відсутнє лікарське свідоцтво про смерть (довідка про причину смерті), що видана у квітні 2017 року Донецьким обласним бюро судово-медичної експертизи, а також результат судово-токсикологічного дослідження крові. Позивач вважає, що відповідач, відмовляючи у прийнятті документів, не зазначає посилання на норму, статтю, частину, пункт закону, або підзаконного акту, яким передбачено надання саме лікарського свідоцтва про смерть (свідоцтво ж про смерть було надано). Так само недоречним є вимога надати результат токсикологічного дослідження крові, про що у списку документів не вимагалось і відсутні посилання, яким саме документом надання такого документу передбачено. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України, яка полягає у неналежному розгляді заяви [PERSON] від 27.06.2020 про встановлення причинного зв`язку смерті [PERSON] . Зобов`язано Центральну військово-лікарську комісію Збройних сил України розглянути заяву [PERSON] від 27.06.2020 про встановлення причинного зв`язку смерті [PERSON] та прийняти за результатом її розгляду постанову про причинний зв`язок поранення (контузій, травм, каліцтва) у формулюванні, визначеного Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, з урахуванням правової позиції, наданої судом у даному рішенні. Стягнуто на користь [PERSON] за рахунок бюджетних асигнувань Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 840 грн. 80коп. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем Центральною військово-лікарською комісією Збройних сил України подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В обгрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що відповідач не відмовляв позивачу у прийнятті документів та/або встановленні причинного зв`язку поранень (захворювань, контузій, травм, каліцтва) та смерті [PERSON] .. У жодному листі-відповіді ЦВЛК ЗС України адресованого позивачу, у тому числі у листі ЦВЛК ЗС України від 27.07.2020 № 1487, не вказано про відмову позивачу у прийнятті документів. Навпаки, відповідачем прийнято та розглянуто документи надіслані із заявою позивача від 27.06.2020. Наголосив, що лікарське свідоцтво про смерть є одним з основних документів необхідних для встановлення причинного зв`язку поранень (захворювань, контузій, травм, каліцтва) та смерті (на відміну від свідоцтва про смерть, де ця інформація не зазначається), оскільки є первинним медичним документом, який містить інформацію щодо причини смерті, яка в подальшому зазначається у постанові військово-лікарської комісії. Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, позивач зазначає, що ЦВЛК ЗС України тривалий час не приймала документи [PERSON] . Як слідує із наявних документів, такого роду відмова не може бути пояснена з посиланням на законодавство, так як законодавство містить вичерпний перелік підстав відмови (неприйняття) документів. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Заслухаши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проходив військову службу у Збройних Силах України з 15.06.2016 по 13.04.2017. В періоди з 15.10.2016 по 24.01.2017 та з 15.02.2017 по 13.04.2017 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції. Відповідно до вироку Жовтневого районного суду міста Маріуполь Донецької області від 23.04.2020 справа №263/3437/17, 13 квітня 2017 року близько 02 години 00 хв. військовослужбовець військової частини [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , перебуваючи на території дачі в с. Водяне Волноваського району Донецької області, де в ході вживання спиртних напоїв між ним і військовослужбовцем військової частини [NUMBER] [PERSON] виник конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин, під час якого [PERSON] , вчинив умисне вбивство військовослужбовця [PERSON] . 25.04.2017 [PERSON] наказом №94 виключено зі списків особового складу військової частини [NUMBER] та всіх видів забезпечення з 13.04.2017. Позивач звернулася до ЦВЛК із заявою від 27.12.2017, в якій просила надати висновок військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку смерті її сина [PERSON] з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також довідку для членів сім`ї осіб, які захищали незалежність, суверенітет України і брали безпосередню участь в АТО та загинули, померли внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичної операції, забезпеченні її проведення, форма якої затверджена спільним наказом Міністерства оборони від 16.12.2015 №726/1226/2596/5/158. На подану заяву від 27.12.2017 відповідачем надано відповідь листом від 04.01.2018 №50, в якому [PERSON] повідомлено, що для встановлення причинного зв`язку поранень (захворювань, контузій, травм, каліцтва) та смерті [PERSON] необхідно надіслати на адресу ЦВЛК або звернутися особисто із завіреними ксерокопіями наступних документів: свідоцтва про смерть, лікарського свідоцтва про смерть, витяг із наказу командира військової частини про виключення [PERSON] зі списків особового складу у зв`язку зі смертю, акта службового розслідування стосовно обставин смерті [PERSON] ; довідки про безпосередню участь [PERSON] в антитерористичній операції; військового квитка або довідки з військового комісаріату про строки проходження військової служби; посвідчення учасника бойових дій (за наявності), постанови про закриття кримінального провадження, рішення суду (за наявності), документів, що підтверджують особу заявника та родинний зв`язок із загиблим (паспорт, свідоцтво про народження сина) (а.с.55). Позивач вдруге через представника звернулася до відповідача із заявою від 24.05.2018 та від 11.06.2018, в якій просила надати висновок військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку смерті її сина [PERSON] з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також довідку для членів сім`ї осіб, які захищали незалежність, суверенітет України і брали безпосередню участь в АТО та загинули, померли внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичної операції, забезпеченні її проведення, форма якої затверджена спільним наказом Міністерства оборони від 16.12.2015 №726/1226/2596/5/158. У відповідь на вказаний запит відповідачем листом від 25.06.2018 повідомлено позивача про те, що документи військовослужбовця [PERSON] в 2017-2018 роках до ЦВЛК не надходили, причинний зв`язок його смерті з виконанням обов`язків військової служби не встановлювався, про що громадянка [PERSON] , мати загиблого [PERSON] , була повідомлена письмово. З надходженням зазначених документів ЦВЛК повернеться до вирішення порушеного питання та надасть [PERSON] остаточне рішення. Також вказаним листом від 25.06.2018 позивача проінформовано, що ЦВЛК не надає довідок для членів сімей осіб, які захищали незалежність, суверенітет України і брали безпосередню участь в АТО та загинули, померли внаслідок поранення, контузії, або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в АТО, забезпеченні її проведення. З метою вирішення зазначеного питання [PERSON] потрібно звернутись до командира військової частини, де проходив службу її син. Позивач втретє звернулася до відповідача із заявою від 27.06.2020, в якій просила надати висновок (протокол) військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку смерті [PERSON] , який загинув [INFO] і його смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також довідку для членів сім`ї осіб, які захищали незалежність, суверенітет України і брали безпосередню участь в АТО та загинули, померли внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичної операції, забезпеченні її проведення. При цьому, до вказаної заяви позивачем надано: - копію паспорту та РНОКПП [PERSON] ; - копію свідоцтва про народження сина; - копію свідоцтва про смерть сина; - копію військового квитка; - копію листа від 04.01.2018 Центральної військово-лікарської комісії; - копію довідки військової частини [NUMBER] від 15.04.2020 №334 про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення безпеки і оборони; - копію витягу з наказу №288 від 15.10.2016 про включення матроса [PERSON] до складу сил Антитерористичної операції по в/ч [NUMBER]; - копію витягу з наказу №24 від 24.01.2017 про виключення матроса [PERSON] зі складу сил Антитерористичної операції по в/ч [NUMBER]; - копію витягу з наказу №46 від 15.02.2017 про включення матроса [PERSON] до складу сил Антитерористичної операції по в/ч [NUMBER]; - копію витягу з наказу командира оперативно-тактичного угрупування "Маріуполь" від 13.04.2017 №103 про вибуття зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції в/ч [NUMBER] матроса [PERSON] - копію довідки в/ч [NUMBER] від 28.04.20217 №1113 про безпосередню участь [PERSON] в антитерористичній операції в період з 15.10.2016 по 24.01.2017. з 15.02.2017 по 13.04.2017; - копію послужного списку [PERSON] в/ч [NUMBER]; - копію акту службового розслідування по факту загибелі матроса [PERSON] від 27.04.2017; - копію довідки в/ч [NUMBER] про обставини травми, контузії, каліцтва [PERSON] з зазначенням, що в ході конфлікту з спів службовцем отримав вогнепальне поранення, під час виконання бойового завдання в зоні проведення А 10 Донецької і Луганської обл.; - копію вироку суду від 23.04.2020 у справі 263/3437/17 за результатами розгляду справи по факту загибелі [PERSON] . Разом з тим, у відповідь на подану заяву від 27.06.2020, відповідачем листом від 27.07.2020 повідомлено [PERSON] про те, що у попередніх відповідях від 04.01.2018 та від 25.06.2018 [PERSON] повідомлено про перелік документів, які необхідно подати для вирішення порушеного у заяві питання. В документах, які надійшли до ЦВЛК ЗС України, відсутнє лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] (довідка про причину смерті), що видане у квітні 2017 року Донецьким обласним бюро судово-медичної експертизи, а також результат судово-токсикологічного дослідження крові трупа [PERSON] на алкоголь, без яких неможливо встановлення причинного зв`язку його смерті. З надходженням зазначених документів ЦВЛК ЗС України повернеться до порушеного питання та надасть остаточну відповідь. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності протиправної бездіяльності відповідача щодо неналежного розгляду заяви [PERSON] від 27.06.2020 про встановлення причинного зв`язку смерті [PERSON] та необхідності зобов`язання ЦВЛК ЗСУ розглянути заяву позивача від 27.06.2020 про встановлення причинного зв`язку смерті [PERSON] та прийняти за результатом її розгляду постанову про причинний зв`язок поранення (контузій, травм, каліцтва) у формулюванні, визначеного Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402. Колгія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне. Відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" чинність цього Закону поширюється на: сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів. Згідно із абзацом шістнадцятим пункту 1 статті 10 цього ж Закону до членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать: утриманці загиблого або того, хто пропав безвісти, яким у зв`язку з цим виплачується пенсія; батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти. Відповідно до ч.1 ст.70 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" від 19.11.1992 № 2801-XII військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби серед іншого військовослужбовців, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402), відповідно до пункту 1.3 розділу І якого серед основних завдань військово-лікарської експертизи є визначення причинного зв`язку поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть. Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК) (п.п.2.1, 2.2, п.2. розділу І Положення №402). Згідно із п.21.9 глави 21 розділу ІІ Положення №402 визначення причинного зв`язку захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми), що призвело до смерті військовослужбовця, колишнього військовослужбовця, проводиться штатними ВЛК. Відповідно до пп.2.3.3 п.2.3 глави 2 Розділу І Положення № 402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: серед іншого, розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; аналіз та узагальнення результатів і досвіду роботи підпорядкованих ВЛК; проведення спільно з головними (провідними) медичними спеціалістами та іншими лікарями-спеціалістами аналізу й оцінки результатів медичного огляду військовослужбовців та інших контингентів, розробка пропозицій для покращення військово-лікарської експертизи; організація та керівництво науковою роботою з питань військово-лікарської експертизи у підпорядкованих ВЛК; підготовка та вдосконалення кадрів для ВЛК; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України. За приписами пп.2.3.4 п.2.3 глави 2 Розділу І Положення № 402 ЦВЛК має право, серед іншого: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу І цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у військових, цивільних лікувальних закладах, військових частинах; перевіряти організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у військових, цивільних лікувальних закладах, медичних підрозділах військових частин та ВВНЗ у цілях військово-лікарської експертизи; витребовувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме: виписки (витяги) з матеріалів адміністративного розслідування, матеріалів дізнання або судового розгляду, а також витяги з наказів, актів; особові та пенсійні справи, медичні документи (у разі витребування оригіналів зазначених документів вони повертаються за належністю після складання протоколу); архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років); залучати головних медичних фахівців Міністерства оборони України, лікарів-спеціалістів Головного військово-медичного клінічного центру та інших військових лікувальних закладів, спеціалістів інших спеціальностей, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для вирішення питань військово- лікарської, лікарсько-льотної експертизи; перевіряти у військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я України організацію, стан та результати лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, осіб, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів; запитувати від військових, цивільних лікувальних закладів, військових частин, військових комісаріатів і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи; надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК). Посилаючись на вказані норми, відповідач зазначає про відсутність в їх діях порушень прав позивача, оскільки відповідно до вказаних приписів ЦВЛК має право витребовувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок. Дійсно, пп.2.3.4 п.2.3 глави 2 Розділу І Положення № 402 передбачено таке право ЦВЛК, водночас, даною нормою, не визначено, що ЦВЛК має витребувати необхідні документи виключно у особи, яка звернулась з відповідним зверненням. Пунктом 21.9 глави 21 Розділу ІІ Положення №402 закріплено, що визначення причинного зв`язку захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми), що призвело до смерті військовослужбовця, колишнього військовослужбовця, проводиться штатними ВЛК. Відповідно до п.20.1 глави 20 розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення. Згідно із п. 20.7 глави 20 розділу ІІ Положення №402 постанови, які приймає ВЛК із встановлення причинного зв`язку захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва), наведені у главі 21 розділу II цього Положення. Так, пунктом 21.3 глави 21 розділу ІІ Положення №402 передбачено, що причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19. У випадку відсутності підстав для зміни або визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 цієї глави, протокол не складається, а заявнику надається письмове роз`яснення. Тобто, відповідач мав право надати заявнику роз`яснення лише у випадку відсутності підстав для визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 глави 21 Положення №402, в іншому випадку, зобов`язаний був прийняти постанову із встановленням причинного зв`язку захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва). Відповідач зазначає, що [PERSON] не надано лікарське свідоцтво про смерть (довідку про причину смерті), а також копію документу про результати судово-токсилогічного дослідження крові [PERSON] для з`ясування обставин перебування померлого у стані алкогольного сп`яніння, та чи було це причиною/однією з причин смерті. Водночас, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 21.7 глави 21 розділу ІІ Положення №402 постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року N 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за N 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України). Відповідно до п.21.25 глави 21 Розділу ІІ Положення №402 при вирішенні питання про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва) штатна ВЛК може брати до уваги такі документи про причини та обставини поранення: службову та медичну характеристики, витяг з книги обліку хворих в амбулаторії при первинному зверненні по медичну допомогу, матеріали службового розслідування, дізнання або досудового слідства, атестації, довідку військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу, історію хвороби або витяг з неї, свідоцтво про хворобу, запис лікаря військової частини, лікаря військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу у медичній книжці військовослужбовця про первинне звернення по медичну допомогу, довідку архівної установи. Отже, довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок є основними документами, відповідно до висновку яких приймається постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва). І як додатково при вирішенні питання про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва) штатна ВЛК може брати до уваги такі документи про причини та обставини поранення: службову та медичну характеристики, матеріали службового розслідування, дізнання або досудового слідства. Матеріалами справи встановлено, що позивачем до свого звернення, на виконання п. п. 21.7 глави 21 розділу ІІ Положення №402, надано довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), виданою військовою частиною 18.07.2017, в якій зазначено, що [PERSON] , 13.04.2017 одержав вогнепальні кульові наскрізні поранення грудної клітини з ушкодженням внутрішніх органів. У довідці також вказано, що [PERSON] перебував у стані алкогольного сп`яніння, в ході конфлікту із співслужбовцем отримав вогнепальне поранення під час виконання бойового завдання у зоні проведення АТО Донецької та Луганської областей. Будь-якого аналізу наданої довідки відповідачем не надано, у той час, як згідно до п. 21.7 глави 21 розділу ІІ Положення №402 відповідно до висновку якої (довідки) приймається постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва). Крім того, позивачем надано акт службового розслідування по факту загибелі матроса [PERSON] (а.с.97-99), а також вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.04.2020 у справі №263/3437/17. Відтак, у відповідача було достатньо документів для прийняття постанови про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва). Однак, ЦВЛК допустила протиправну бездіяльність, не розглянула належним чином подані позивачем документи та не прийняла постанову про встановлення причинного зв`язку захворювання, поранень (контузій, травм або каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 цієї глави. Така бездіяльність не відповідає критеріям правомірності, визначених в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку вийти за межі позовних вимог та визнати таку бездіяльність відповідача протиправною, зобов`язати ЦВЛК Збройних Сил України розглянути заяву [PERSON] від 27.06.2020 про встановлення причинного зв`язку смерті [PERSON] та прийняти за результатом її розгляду постанову про причинний зв`язок поранення (контузій, травм, каліцтва) у формулюванні, визначеного Положенням №402, з урахуванням правової позиції, наданої судом у даному рішенні. При цьому, позивач просить визнати дії відповідача щодо відмови у прийнятті документів [PERSON] для надання висновку військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку смерті [PERSON] . Разом з тим, не прийняття відповідачем рішення за заявою позивача від 27.06.2020 про встановлення причинного зв`язку смерті її сина [PERSON] є пасивною формою поведінки суб`єкта владних повноважень, а тому належним способом захисту прав позивача є саме визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у неналежному розгляді заяви позивача від 27.06.2020 про встановлення причинного зв`язку смерті її сина [PERSON] . При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що захист прав позивача саме в такий спосіб не є втручанням у дискреційні повноваження ЦВЛК ЗСУ, оскільки суд не втручається в дискреційні повноваження відповідача, не привласнює їх і не підміняє Центральну військово-лікарську комісію, а лише зобов`язує відповідача вчинити певні дії, що повністю відповідає вимогам діючого законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін. Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права. Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права. Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Результат розгляду: denied