Рішення адміністративного суду від 2024-06-28 00:00:00+03

[PERSON] звернулася до суду з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради № 2211 від 21.11.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 6800,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що підставою для притягнення позивачки до адміністративної відповідальності став протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 342033, складений відносно [PERSON] і згідно якому 16.10.2023 о 22 годині 17 хвилин за адресою: м. Запоріжжя, Дніпровський район, вул. Рекордна, буд. 2в, було виявлено громадянку [PERSON] , яка перебуваючи на посаді продавця-консультанта у пивній крамниці «Лепрекон», здійснила продаж алкогольного напою - пиво марки «Лящ» у кількості 2 залізних пляшок об`ємом 0,5 л, вміст спирту 4,9%, чим порушила наказ Запорізької обласної державної адміністрації № 571 від 29.09.2023 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області» та вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП. Позивачка зазначає, що у протоколі не вказані дані про присутність свідків, особистий огляд позивачки не проводився, речі не вилучались. З протоколу не зрозуміло, чиї пояснення додані до матеріалів справи, оскільки позивачка від надання пояснень відмовилась. Матеріали справи, передані на розгляд відповідачу, не містять належних та допустимих доказів того, що позивачкою було здійснено реалізацію алкогольних напоїв у певний час та певну дату, як і не містять доказів того, що остання є працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування. Також, матеріали відеофіксації не містять моменту безпосередньої покупки алкогольного напою у заборонений час доби. З урахуванням викладеного, позивачка вважає, що спірна постанова від 21.11.2023 є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки у діях позивачки відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП. Рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 26 березня 2024 року адміністративний позов залишено без задоволення. Суд першої інстанції за встановлених у справі обставин визнав правильним висновок відповідача, що позивачка є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП. Суд виходив з того, що є належними та допустимими доказами запис з нагрудної камери поліцейського та письмове пояснення [PERSON] , оскільки вони узгоджуються між собою, дозволяють зробити висновок про те, що [PERSON] дійсно придбав дві банки пива в магазині «Лепрекон» о 22-17 годині. Доводи позивачки про недоведеність факту працевлаштування її в магазині «Лепрекон» спростовуються відеозаписом, на якому видно, що позивачка знаходиться за прилавком магазину, одягнена у фірмову жилетку, працює із касовим апаратом. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачка через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення адміністративного позову. Апеляційна скарга мотивована обставинами, покладеними в основу позову. Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, відповідно до поданого відзиву на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін через необґрунтованість доводів скаржника. Відповідач зазначає, що факт вчинення позивачкою правопорушення підтверджений належними доказами, наявними в матеріалах справи. Відсутність фіскального чеку у даному випадку може свідчити про свідому невидачу чеку покупцю та можливе порушення порядку проведення розрахунків з боку позивачки, проте не спростовує продажу пива у заборонений час доби, що засвідчено відеозаписом з бодікамери поліцейського та поясненнями особи, яка придбала пиво в магазині «Лепрекон» о 22:17. Факт трудових відносин під час складання протоколу про адміністративне правопорушення позивачка не заперечувала, і за твердженням відповідача, таким чином, відбувся фактичний допуск роботодавцем працівника до роботи та виконання посадових обов`язків за місцем здійснення господарської діяльності крамниці «Лепрекон» за адресою: [ADDRESS] в, а відтак сумнівів щодо перебування [PERSON] у трудових відносинах у адміністративної комісії виникнути не могло та не виникло, а отже, саме позивачка є суб`єктом адміністративного правопорушення. Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження. Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради від 21.11.2023 №2211 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу розміром 6 800 грн. за продаж 16.10.2023 алкогольних напоїв у пивній крамниці «Лепрекон» за адресою: м. Запоріжжя, Дніпровський р-н, вул. Рекордна 2в, о 22 год. 17 хв., тобто у заборонений вищезазначеним наказом голови Запорізької обласної державної адміністрації час. Означену постанову прийнято за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 16.10.2023 АА № 342033, яким зафіксовано, що 16.10.2023 о 22 год. 17 хв. за адресою: м. Запоріжжя, Дніпровський р-н, вул. Рекордна 2в, було виявлено [PERSON] [INFO] , яка перебуваючи на посаді продавця-консультанта у пивній крамниці «Лепрекон», здійснила продаж алкогольного напою - пиво марки «Лящ», у кількості 2 залізних банки, об`ємом 0,5л., вміст спирту 4,9%, чим порушила наказ Запорізької обласної державної адміністрації № 571 від 29.09.2023 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області», відповідальність за означене правопорушення передбачена ч.2 ст. 156 КУпАП. [PERSON] від надання пояснень відмовилась, на засідання не з`явилась. На засіданні була присутня представник позивачки, яка зазначила, що в діях [PERSON] відсутній склад адміністративного правопорушення. Представник позивачки звернула увагу на те, що у протоколі не зазначено прізвище, ім`я та по-батькові, підпис свідка, який надав пояснення, його статус не позначено. Також зауважила, що відсутні відомості щодо перебування позивачки на посаді суб`єкта господарювання. Крім того, у справі відсутній чек, який би містив дані про час, дату та назву проданого товару. Судом також встановлено, що в матеріалах справи наявні письмові пояснення [PERSON] , який зазначив, що 16.10.2023 о 22 год. 17 хв. за адресою: м. Запоріжжя, Дніпровський р-н. вул. Рекордна 2в, у пивній крамниці «Лепрекон» придбав пиво марки «Лящ», у кількості 2 залізних банки, об`ємом 0,5л. З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що з крамниці «Лепрекон» виходить чоловік, до якого підходить працівник поліції із запитанням, що придбав останній. Чоловік відповів, що купив пиво, та показав банку пива. Працівники поліції заходять у приміщення магазину, де за прилавком перебуває [PERSON] у зеленій жилетці магазину «Лепрекон». Поліцейський [PERSON] склала рапорт про те, що [PERSON] в магазині «Лепрекон» здійснила продаж пива, чим порушила наказ голови Запорізької обласної державної адміністрації № 571 від 29.09.2023 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області». Відповідач, надавши оцінку вказаним доказам, дійшов висновку про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. Вважаючи постанову про адміністративне правопорушення протиправною, позивачка звернулася до суду з цим позовом. З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції зазначає таке. Приписами статей 213, 215, 218, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад. Адміністративні комісії утворюються відповідними органами місцевого самоврядування у складі голови, заступника голови, відповідального секретаря, а також членів комісії. Порядок діяльності адміністративних комісій встановлюється цим Кодексом та іншими законодавчими актами України. Адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема, частиною другою статті 156 цього Кодексу. Частиною десятою статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР встановлено, що сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби. Відповідно до п. 44-1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: встановлення заборони продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) у визначений час доби в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Рішенням Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 45 «Про обмеження продажу алкогольних напоїв на території міста Запоріжжя» обмежено продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) на території міста Запоріжжя, з 22.00 год. до 08.00 год. Частиною першою статті 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи військові адміністрації. Відповідно до п.13 ч.1 ст.8 № 389-VIII в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема забороняти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, торгівлю зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі. Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який діє і на теперішній час. Рішенням Запорізької міської ради від 17.03.2023 № 101 внесені зміни до рішення Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 45, а саме: доповнено п.1 рішення Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 45 абзацом наступного змісту: «На час дії правового режиму воєнного стану на території України керуватись наказами Запорізької обласної військової адміністрації щодо обмеження продажу алкогольних напоїв». Наказом військового командування і Запорізької обласної військової адміністрації від 29.09.2023 № 571 заборонено торгівлю пивом (крім безалкогольного) алкогольними, слабоалкогольними напоями на території Запорізької області на час воєнного стану в Україні (п.1). Водночас пунктом 2 наказу від 29.09.2023 № 571 дозволено всім суб`єктам господарювання, які мають ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв з 10 год. 00 хв. до 22 год. 00 хв. виключно на території Біленківської сільської, Вільнянської міської, Долинської сільської, Запорізької міської, Кушугумської селищної, Матвіївської сільської, Михайлівської сільської, Михайло-Лукашівської сільської, Новомиколаївської селищної, Павлівської сільської, Петро-Михайлівської сільської, Степненської сільської, Широківської сільської територіальних громад. Відтак, станом на 16.10.2023 на території міста Запоріжжя діяла заборона торгівлі алкогольними напоями всім суб`єктам господарювання з 22:00 год. до 10:00 год., отже фактичні обставини, викладені в оскаржуваній постанові, утворюють склад адміністративного правопорушення. В той же час суд апеляційної інстанції не погоджується з судом першої інстанції про правомірність оскаржуваної постанови. Частиною другою статті 156 КУпАП передбачена відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби у вигляді накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Суд першої інстанції правильно вказав, що враховуючи диспозицію частини другої статті 156 КУпАП, суб`єктом цього правопорушення є працівник підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування. В спірному випадку це позивачка - продавець-консультант у пивній крамниці «Лепрекон» за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. При цьому суд апеляційної інстанції вважає, що в спірному випадку належним доказом вчинення адміністративного правопорушення, а саме: продаж алкоголю у заборонений час може слугувати розрахунковий документ, фіскальний чек. Позиції щодо наявності фіскального чеку як доказу вчинення адміністративного правопорушення дотримується Верховний Суд у постанові від 23.04.2019 у справі №П/811/1217/16. В той же час, у справі відсутній чек, який би містив відомості про час, дату на назву товару. Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи відповідача, з чим погодився суд першої інстанції про доведення вчинення позивачкою правопорушення протоколом про адміністративне правопорушення від 16.10.2023 АА № 342033, відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського та поясненнями [PERSON] , оскільки ці докази, навіть в їх сукупності, не є достатніми для підтвердження вчинення особою інкримінованого їй адміністративного правопорушення та її винуватості. Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що належними та допустимими доказами є запис з нагрудної камери поліцейського та письмове пояснення [PERSON] , оскільки вони узгоджуються між собою, дозволяють зробити висновок про те, що [PERSON] дійсно придбав дві банки пива в магазині «Лепрекон» о 22-17 годині. Так, відеозаписом, наявним в матеріалах справи, зафіксовано як з приміщення магазину «Лепрекон» вийшов молодий чоловік, до якого підійшли працівники поліції. Останній назвався [PERSON] . На питання поліцейських відповів, що придбав пиво, на підтвердження чого показав банку пива. Крім цього, на відеозаписі вбачається, що одразу як працівник поліції заходить до приміщення магазину, продавчиня знімає чек з касового апарату та ховає за прилавок (таймер на відеозаписі 0:03:31). За таких обставин за висновком суду першої інстанції відсутність фіскального чеку у даному випадку може свідчити про свідому невидачу чеку покупцю та можливе порушення порядку проведення розрахунків з боку позивачки, однак не спростовує факт продажу нею пива у заборонений час доби. Суд апеляційної інстанції вважає, що такі висновки ґрунтуються виключно на припущеннях, оскільки наведені вище докази не дають можливості достеменно встановити як сам факт продажу позивачкою гр. [PERSON] двох банок пива, так і їх продаж о 22:17, тобто у заборонений час. Матеріали відеофіксації не містять моменту безпосереднього продажу позивачкою алкогольного напою та часу такого продажу. Належний доказ, яким в даному випадку може бути фіскальний чек або інший розрахунковий документ, в матеріалах справи відсутній. Наведене судом першої інстанції мотивування, що відсутність фіскального чеку може бути обумовлена порушенням позивачкою порядку проведення розрахунків, є неспроможним, оскільки не ґрунтується на жодному належному доказі. За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що інформація, зафіксована в протоколі про адміністративне правопорушення від 16.10.2023 АА № 342033 і покладена в основу оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, є недоведеною. Інші належні та допустимі докази на підтвердження наявності підстав для притягнення позивачки до відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП в матеріалах справи відсутні, відповідачем як того вимагає ч.2 ст.77 КАС України не подані. Виходячи з вищевикладеного, спірна постанова № 2211 від 21.11.2023 не може вважатись правомірною і, як наслідок, підлягає скасуванню. З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. При цьому згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Отже, в даному випадку належним захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення. Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Статтею 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Отже судові витрати, понесені позивачкою у вигляді судового збору, підлягають відшкодуванню. Як встановлено судом, за подання адміністративного позову до суду першої інстанції сплаті підлягав судовий збір у сумі 536,80 грн., який було сплачено згідно платіжного документу від 28.11.2023 та під час подання апеляційної скарги позивачкою сплачено судовий збір у сумі 805,20 грн., разом 1342 грн. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про стягнення на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судового збору загальному розмірі 1342 грн.

Результат розгляду: granted