Рішення адміністративного суду від 2022-09-15 00:00:00+03

[PERSON] ( далі Позивач) звернувся з позовом \~до Арцизької міської ради, в якому просив: - визнати протиправним та скасувати рішення Арцизької міської ради №804-VIІI від 17.09.2021 року «Про відхилення проекту рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Холмської сільської ради (за межами населених пунктів)». - зобов`язати Арцизьку міську раду повторно розглянути клопотання [PERSON] від 10.01.2020 року, надавши йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території колишньої Холмської сільської ради (за межами населених пунктів), з урахуванням висновків суду, наведених в рішенні. Позов обґрунтований тим, що Відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, зазначив про відхилення підготовленого проекту рішення про надання дозволу, в чому вбачається протиправна бездіяльність як органу місцевого самоврядування та його посадових осіб в цілому так і кожного депутата окремо. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Арцизької міської ради №804-VIІI від 17.09.2021 року «Про відхилення проекту рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Холмської сільської ради (за межами населених пунктів)». Зобов`язано Арцизьку міську раду надати [PERSON] дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території колишньої Холмської сільської ради (за межами населених пунктів), згідно його клопотання від 10.01.2020 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Арцизької міської ради (вул. Соборна, 46, м. Арциз, Одеська область, 68400, код ЄДРПОУ 04057037) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. В апеляційній скарзі, Арцизька міська рада, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду від 23 червня 2022 року скасувати, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що питання правомірності прийнятого радою рішення в рамках виконання судового рішення не може бути предметом нового позову. Незадоволеність стягувана результатами виконання рішення має розглядатися в межах виконавчого провадження, тобто шляхом оскарження дій або рішень державного виконавця, якщо стягував вважає їх такими, що суперечать закону. Апелянт також зазначив, що станом на час повторного розгляду Арцизькою міською радою клопотання Позивача, земельна ділянка, на яку він мав намір отримати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності - була частиною сформованих земельних ділянок. Так, земельна ділянка, бажане місце розташування якої позивач вказав, надавши викопіювання до сільської ради та до суду, розташована на території земельних ділянок, на розробку землевпорядної документації щодо відведення яких на момент винесення оскаржуваного рішення сільської ради вже були надані дозволи іншим особам. З огляду на наведене, Відповідач вважає, що Арцизькою міською радою 17 вересня 2021 року прийнято правомірне рішення № 804-УІІІ, яким відхилено проект рішення щодо наданні дозволу [PERSON] на розроблення \~проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. У відзиві на апеляційну скаргу, Позивач послався на доводи, які узгоджуються з висновками суду першої інстанції. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга \~підлягає задоволенню з таких мотивів. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2020 року по справі № 420/4371/20 було частково задоволено позовну заяву [PERSON] до Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області. Визнано протиправним та скасовано рішення Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області №446-VII від 12.02.2020 року «Про відмову у наданні дозволу на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населених пунктів)». Зобов`язано Холмську сільську раду Арцизького району Одеської області повторно розглянути клопотання від 10 січня 2020 року [PERSON] про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населених пунктів), з урахуванням висновків суду. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27.07.2021 року було задоволено заяву [PERSON] та замінено сторону виконавчого провадження по адміністративній справі №420/4371/20 з Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (68443, Одеська обл., Арцизький район, с. Холмське, вул. Шкільна, буд. 37, код ЄДРПОУ 04377434) на Арцизьку міську раду (68400, м. Арциз, вул. соборна 46, код ЄДРПОУ 04057037). Зокрема, зазначеною ухвалою встановлено, що рішенням Арцизької міської ради №22-VІІІ від 08 грудня 2020 року «Про початок реорганізації Виноградівської, Главанської, Деленської, Задунаївської, Кам`янської, Надеждівської, Новоіванівської, Прямобалківської, Холмської сільських рад шляхом приєднання до Арцизької міської ради», розпочато реорганізацію Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області. Рішенням Арцизької міської ради №191-VІІІ від 22 лютого 2021 року, затверджено передавальні акти Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Холмська сільська рада Арцизького району Одеської області припинена (дата запису 02.06.2021 року, номер запису: 1005271120008000551, підстава: рішення щодо реорганізації). На виконання Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2020 року по справі № 420/4371/20, Рішенням Арцизької міської ради № 804-VIII від 17.09.2021 року було вирішено відхилити проект рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Холмської сільської ради (за межами населених пунктів)». В самому рішенні зазначено, що воно прийняте відповідно до пункту 8 статті 32 Регламенту Арцизької міської ради, затвердженого рішенням Арцизької міської ради від 24 грудня 2020 року №65-VIII, розглянувши лист Арцизького відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 31.08.2021 № 38-32/13373 та проект рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, i3 земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Холмської сільської ради (за межами населених пунктів)», враховуючи, що зазначений проект рішення не отримав необхідної кількості голосів на підтримку, а саме не менше як дві третини голосів депутатів від загального складу ради. Не погодившись із прийнятим рішенням за результатами повторного (на виконання судового рішення) розгляду заяви, позивач звернулася до суду із даним позовом, зважаючи на те, що сільська рада прийняла рішення без урахування висновків суду та не по суті поданої заяви. Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що підставою відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Чинним законодавством не передбачена відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою у зв`язку з відсутністю необхідної кількості голосів присутніх на сесії депутатів. Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла такого висновку. Згідно статті 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше. Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі. Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення. Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.11.2019 по справі № 802/1933/18-а. Такий порядок оскарження рішення, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення частини п`ятої статті 383 КАС України, відповідно до якої, розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання. Відповідно до частини шостої цієї статті, за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 355/1648/15-а. За вказаних обставин, суд зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправним рішення, прийнятого на виконання судового рішення. Проте спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення. Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушуються його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов. Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі № 522/10140/17. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. У пункті 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції», Суд зазначив, що, право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. (Hornsby v. Greece № 18357/91). У пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини від в справі «Антонюк проти України» (заява № 17022/02) зазначено, що відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні. Суд, у цій справі враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. У пункті 54 даного Висновку йдеться про те, що згідно з тлумаченням Європейського суду з прав людини право на справедливий суд, зафіксоване в статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, означає не лише те, що судове рішення повинно бути ухвалено в розумні строки, а й те, що воно повинно бути - коли це доречно - таким, яке можна ефективно виконати на користь сторони, яка виграла справу. Справді, Конвенція не передбачає теоретичного захисту прав людини, а має на меті гарантувати максимальну ефективність такого захисту. При цьому, зазначений висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглянувши даний позов по суті, не закривши провадження у справі після встановлення, що оскаржуване рішення, прийняте Відповідачем на виконання судового рішення, та що спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення, порушив норми процесуального права, що свідчить про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про закриття провадження у справі. Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. При викладених вище обставинах, оскільки позовні вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 4\~ частини першої статті 238 КАС України. Відповідно до ст. ст. 242 КАС України КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення, суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково. Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу ( ч. 1 ст. 319 КАС України). \~

Результат розгляду: partial