Рішення адміністративного суду від 2022-08-03 00:00:00+03

В грудні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Чернівецької митниці Державної митної служби України, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил від 22.05.2022 №03614/40800/20 \~якою останнього визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, а саме-439230 грн. 81 коп. Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 10.05.2022 позов задоволено: -визнано протиправною та скасовано постанову від 22.05.2020 року Буковинської митниці Держмитслужби України у справі про порушення митних правил №0361/40800/20 про визнання [PERSON] винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а провадження в справі закрито. Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до \~невірного вирішення справи, подав апеляційну скаргу. В обгрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що \~вчинення \~позивачем порушення митних правил підтверджується належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, а тому останнього правомірно притягнуто до відповідальності за ст.485 МК України, а оскаржувану постанову винесено з дотриманням вимог чинного законодавства. Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що у відповідності до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити. В свою чергу, представник позивача заперечив стосовно задоволення апеляційної скарги і просив рішення суду першої інстанції залишити без змін. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що \~\~27.04.2020 посадовими особами митного органу відносно [PERSON] складено протокол про порушення митних правил №361/40800/20, відповідно до якого останнім 03 квітня 2020 року здійснено електронне декларування шляхом подання до відділу митного оформлення №1 митного поста "Чернівці" Буковинської митниці Держмитслужби електронної митної декларації, якій присвоєно №UA408020/2020/007660 для поміщення товару "Віддушка концентрована (суміші запашних речовин "PARFUM")", що надійшли на адресу ТОВ "Автосвіт Торг" в митний режим "імпорт". \~Декларування товарів здійснено [PERSON] -директором ТОВ "Автосвіт Торг". На підставі вказаного протоколу про ПМП 22.05.2020 року в.о. начальника Буковинської митниці Держмитслужби Поліщуком О.Ю. за результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил №361/40800/20 винесено постанову, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, а саме 439 230 грн. 81 коп. Зі змісту вищевказаної постанови слідує наступне: "3 квітня 2020 року для поміщення товару "Віддушка концентрована (суміші запашних речовин "PARFUMS", які надійшли на адресу ТОВ "Автосвіт Торг" в митний режим "імпорт" здійснено електронне декларування шляхом подання до відділу митного оформлення № 1 митного поста "Чернівці" Буковинської митниці Держмитслужби електронної митної декларації , якій присвоєно №UA408020/2020/007660. Декларування товарів здійснено [PERSON] -директором ТОВ "Автосвіт Торг". Згідно ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом та інших електронних документів або їх реквізитів у вставнолених законом випадках. У електронній митній декларації №UA408020/2020/007660 особою, уповноваженою на декларування товарів, для митного оформлення заявлено по товару: "віддушка концентрована" (суміші запашних речовин "PARFUMS", код згідно УКТ ЗЕД 3302901000 (графа № 33 ЕМД), вартість 52294 грн. 80 коп., загальна сума митних платежів становить 10458 грн. 96 коп. ( ПДВ 20 % 10458 грн. 96 коп). Під час виконання завдань сформованих системою аналізу та управління ризиками \~проведений митний огляд із відбором взірців задекларованого товару. На підставі акту відбору взірців б/н від 3 квітня 2020 року \~направлено запит № 13 від 3 квітня 2020 року до Управління контролю митної вартості, класифікації походження товарів та прогнозування надходжень та здійснено відбір проб ( зразків) товару ЕМД для перевірки характеристик, визначальних для класифікації згідно УКТ ЗУД. 21 квітня 2020 року до Буковинської митниці Держмитслужби з УСБ України в Чернівецькій області надійшов лист № 75/14/391 про можливе переміщення товарів з порушенням митного законодавства ТОВ "Автоствіт Торг". В результаті проведених лабораторних досліджень (висновок від 13 квітня 2020 року № 1420003202-0020), Сектором кодування та класифікації товарів Управління контролю митної вартості, класифікації, походження товарів та прогнозування надходжень Буковинської митниці Держмитслужби надано рішення про визначення коду товару від 17 квітня 2020 року № КТ-UA408000-0004-2020, відповідно до якого задекларований товар заявлений у ЕМД від 3 квітня 2020 року № UA408020/2020/007660 класифікується за кодом 2207200090 згідно УКТ ЗЕД, який крім ПДВ 20 % підлягає оподаткуванню акцизним збором за ставкою 126.96 UAН за 1 літр 100 % спирту). Таким чином, у відповідності до вищевказаного рішення, службової записки від 21 квітня 2020 року № 7.2-15-02-09/374 Управління контролю митної вартості, класифікації, походження товарів та прогнозування надходжень Буковинської митниці Держмитслужби загальна митна вартість вищезазначеного товару визначена в розмірі 52294 грн. 80, а загальна сума митних платежів за кодом 2207200090 згідно УКТЗЕД становить 156869 грн. 23 коп. ( у тому числі мито 0, акциз -12 0008 грн. 56 коп., ПДВ 24401 грн. 71 коп.), що на 146419 грн. 27 коп. більше ніж за ЕМД UA408020/2020/007660 від 3 квітня 2020 року. Встановлені обставини вказують на дії директора ТОВ "Автросвіт Торг" -Пекара О.В., які спрямовані на зменшення розміру митних платежів на суму 146410 грн. 27 коп. шляхом заявлення в митній декларації та подання митному органу документів, які містять неправдиві відомості для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД., а саме на вчинення правопорушення в справі про порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України". Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваного рішення. \~ Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною першою \~статті 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами (ст. 495 МК України). Так, статтею 475 МК України передбачена відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, яка тягне за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів. Згідно ч.ч. 1-4 ст. 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари. У частині 5 ст. 69 МК України міститься визначення, що під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо. Ч. 6 ст. 69 МК України закріплено, що штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або І внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної ДЛЯ прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення. Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 69 МК України рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Статтею 485 МК України передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, в тому числі за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Тобто, з об`єктивної сторони правопорушення передбачене ст. 485 МК України в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак, а саме: діяння, спрямоване ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів, та причинний зв`язок між діянням та наслідками. Верховний Суд у постанові від 27 січня 2022 року у справі № 725/3788/16-а зазначив, що склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). При цьому зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого ст. 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів). При цьому, Верховний Суд у постанові від 22.05.2020 у справі № 751/1477/20 (провадження №К/9901/45268/18) зауважив, що відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 485 МК України порушення митних правил має місце, зокрема, у разі заявлення декларантом у митній декларації: неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару; неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості. Тобто сам по собі факт неправильного визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД не становить склад порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, оскільки об`єктивна сторона цього правопорушення полягає саме в заявленні декларантом у митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД. Крім того, Верховним Судом у вищевказаній постанові визначено, що складність випадку декларування товарів у розумінні ст. 69 МК України полягає у тому, що з метою перевірки правильності заявлених позивачем відомостей у митній декларації документи були передані до відділу класифікації товарів відповідача, тобто до осіб зі спеціальними знаннями. Тобто, для притягнення до відповідальності, згідно ст. 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу. Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 20.03.2018 року у справі № 640/7258/17, від 11.06.2020 року у справі № 564/530/17, від 20.08.2020 року у справі № 553/1435/17 та від 06.11.2020 року у справі № 159/1754/17. При цьому, ст.485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості. Відповідно до ч.1 cт.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своє, дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Таким чином, склад правопорушення, передбаченого ст.485 МК України утворюють умисні, цілеспрямовані дії, зокрема про надання декларантом неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. За таких обставин, для притягнення до відповідальності за ст. 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу. Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого ст.485МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (визначений законом порядок сплати податків та зборів). Наявність складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, у діях декларанта або особи, уповноваженою на декларування, може наступати виключно у разі, якщо товар було класифіковано на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації, що безпосередньо і суттєво вплинуло на класифікацію товару за УКТЗЕД. В той же час, сам по собі факт невірного визначення коду товару за УКТЗЕД у митній декларації, за умови подання декларантом правдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД, не утворює склад правопорушення, передбаченогост.485 МК України. Варто звернути увагу і на те, що Верховний Суд у постанові від 27 січня 2022 року у справі №158/1493/16-а проаналізувавши зміст норм 458, 459, 469 МК України дійшов висновку, що склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого те, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). При цьому зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого ст. 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів). З матеріалів справи з`ясовано, що згідно наданого позивачем сертифікату про якість товару, в останньому зазначено фізико-хімічні властивості товару: місткість спирту етилового не менше 96, 1 %, маса парфумерної віддушки не менше 0,25 %, денатоніуму бензонату на 100 а/а 1,0 гр та інші властивості. При цьому, відповідно до висновку № 1420003202-0020 від 13 квітня 2020 року за результатами проведених досліджень якісного складу проби виявлено: спирт етиловий у кількості більше 80%, діетилфталат (фіксатор запаху, деннатуруюча добавка) бетрекс (денатуруюча добавка) та нераль ( запашна речовина). Згідно пояснень до УКТ ЗЕД, до товарної пропозиції 2207 УКТ ЗЕД відноситься спирт етиловий, денатурований, з концентрацією спирту 80 оборотов або більше, спирт етиловий та інші спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, денатуровані, будь-якої концентрації. Натомість до товарної пропозиції код 3302 УКТ ЗЕД включаються суміші запашних речовин та суміші (включаючи спиртові розчини), одержані на основі однієї або кількох таких речовин, які застосовуються як промислова сировина. Поряд з цим, як вірно звернуто \~увагу судом першої інстанції, митна декларація пройшла митне оформлення, з боку митних органів зауважень щодо її оформлення чи відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товару, не було. При цьому, жоден із наданих декларантом документів не підданий посадовими особами митниці сумніву щодо їх достовірності, будь-якої прихованої інформації в розпорядженні декларанта не виявлено. Таким чином, стороною відповідача не надано жодного належного доказу на підтвердження того, що директор ТОВ Автосвіт Торг» Пекар О.В. мав намір сплачувати митні платежі не \~в повному обсязі чи зменшувати їх розміри при заповненні митної декларації, оскільки заявлений останнім у ЕМД код товару був визначений згідно поданого митному органу контракту № 31/03/2 на придбання товару та відповідної специфікації товару, як невід`ємного додатку до контракту. Частиною 1 ст.77 КАС України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що \~митним органом під час винесення спірної постанови не доведено \~вину [PERSON] , що полягає у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України. Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Результат розгляду: denied