Рішення адміністративного суду від 2023-04-25 00:00:00+03

1. У червні 2020 року [PERSON] (далі - [PERSON] ; позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФ України в Одеській області; відповідач), в якому просив: - визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 27.04.2020 № 18 про відмову йому у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років; - зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, на підставі довідки прокуратури Одеської області від 19.03.2020 за № 159, починаючи з січня 2020 року без обмеження її граничного розміру та з урахуванням раніше проведених виплат. 2. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 позов задоволено частково: - визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФ України в Одеській області від 27.04.2020 № 18 про відмову [PERSON] в перерахунку пенсії; - зобов`язано ГУ ПФ України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років [PERSON] на підставі довідки прокуратури Одеської області №159 від 19.03.2020 з 01.01.2020 із врахуванням раніше виплачених сум; - відмовлено у задоволенні іншої частини позовних вимог. 3. У вересні 2021 року [PERSON] (далі - [PERSON] ) звернулася до суду першої інстанції із заявою у порядку ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у якій просила замінити [PERSON] у виконавчому провадженні у зв`язку зі смертю. 4. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про заміну сторони виконавчого провадження. 5. Приймаючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача у виконавчому листі), суд першої інстанції виходив з того, що на момент смерті [PERSON] судове рішення у справі №420/4447/20 ухвалене не було. 6. За відсутності судового рішення, що набрало законної сили на момент смерті [PERSON] , у останнього не виникли майнові права на перерахунок та виплату пенсії за вислугу років на підставі довідки Прокуратури Одеської області №159 від 19.03.2020 з 01.01.2020 із врахуванням раніше виплачених сум. 7. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2023 скасовано ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 та замінено сторону виконавчого провадження - стягувача [PERSON] на правонаступника [PERSON] . 8. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що суми соціальних виплат (у цьому випадку пенсії) передаються членам сім`ї спадкодавця, до того ж незалежно від того, чи виступають вони одночасно спадкоємцями після його смерті. При цьому сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, яке набрало законної сили. 9. 06.02.2023 ГУ ПФ України в Одеській області подало касаційну скаргу, що 13.02.2023 надійшла до Верховного Суду, у якій, із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просило скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви [PERSON] . 10. Як на підставу касаційного оскарження покликається на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 15.07.2021 у справі № 2-а-2691/2009, зазначає про те, що [PERSON] помер до винесення рішення у справі; за життя отримував пенсію відповідно до Закону України від 14.10.2014 №1697-VII "Про прокуратуру", виплата якої нерозривно пов`язана з особою спадкодавця та не може бути передана іншій особі. 11. Ухвалою Верховного Суду від 27.03.2023 відкрито касаційне провадження. 12. [PERSON] відзиву на касаційну скаргу не подала. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали про відкриття провадження отримала 04.04.2023. 13. Верховний Суд перевірив правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов таких висновків. 14. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. 15. Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 16. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). 17. Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. 18. Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. 19. Виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися неотриманими у зв`язку з його смертю, у тому числі кошти відповідно до судового рішення, яке набрало законної сили за життя позивача. 20. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд, зокрема у постанові від 01.09.2022 у справі №520/2772/2020. 21. Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 у справі №420/4447/20 частково задоволено позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФ України в Одеській області від 27.04.2020 № 18 про відмову [PERSON] в перерахунку пенсії; зобов`язано ГУ ПФ України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років [PERSON] на підставі довідки прокуратури Одеської області №159 від 19.03.2020 з 01.01.2020 із врахуванням раніше виплачених сум; відмовлено у задоволенні іншої частини позовних вимог. 22. Водночас, судом апеляційної інстанції також встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . 23. Таким чином, на момент смерті [PERSON] ( [INFO] ) у справі №420/4447/20 не було ухвалено рішення, яке набрало законної сили, а позивач за свого життя не набув права на перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Одеської області № 159 від 19.03.2020, оскільки рішення суду у вказаній справі набрало законної сили уже після його смерті. 24. Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що спірні правовідносини не допускають правонаступництво, тому відсутні правові підстави для задоволення заяви [PERSON] про заміну стягувача у виконавчому провадженні правонаступником. 25. Зазначені у цій справі висновки суду узгоджуються з усталеною практикою Верховного Суду щодо застосування норм матеріального права, а саме ст.ст.1218, 1219, 1227 ЦК України у подібних правовідносинах, викладеною, зокрема у постановах від 15.07.2021 у справі №2-а-2691/2009, від 15.11.2021 у справі №340/5543/20 у справі №340/5543/20, від 05.05.2022 у справі №520/10496/2020, і колегія суддів не знайшла підстав для відступу від неї. 26. Відповідно до ст.352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону. 27. Отже, враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішенням суду апеляційної інстанції скасоване рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону, тому постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2023 необхідно скасувати, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 - залишити в силі. 28. Рішення ухвалено на користь суб`єкта владних повноважень, а тому перерозподіл судових витрат не здійснюється.

Результат розгляду: partial