Рішення адміністративного суду від 2024-04-04 00:00:00+03

[PERSON] звернувся\~до суду\~з позовом\~до Косівського\~районного відділу\~поліції ГУНП\~в Івано-Франківській\~області про\~визнання протиправною\~та скасування\~постанови про\~притягнення до\~адміністративної відповідальностія, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.11.2023 поліцейським СРПП Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції Яремусем В.І. винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 881123. Згідно письмових відомостей, зазначених у постанові, від 04.11.2023р, о 10 год. 34 хв., в с.Смодна по вул. Незалежності водій керував т/з обладнаним ременем пасивної безпеки був не пристебнутий, чим порушив п.2.3 в), а також не маючи посвідчення водія, тобто не маючи права керувати даним т/з, чим порушим п.2.1 а), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП. Згідно вказаної постанови, до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 гривень. Вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАД № 881123 від 04.11.2023 протиправною, та такою, що підлягає скасуванню. Так, 04.11.2023 біля 10 год. 30 хв. він перебував у с.Смодна Косівського району Івано-Франківської області, та рухався вулицею у напрямку с.Черганівка. Проїжджаючи будівлю ветеринарної лікарні, яка знаходиться неподалік АЗС «WOG» він замітив на узбіччі працівника поліції, який за допомогою жезла подавав сигнал для зупинки. Припаркувавшись на узбіччі, при цьому увімкнув аварійні світлові сигнали та дістав з «бардачка» необхідні реєстраційні документи. Для зручності, щоб дотягнутися до місця, де зберігалися документи, він попередньо, після зупинки автомобіля, розстебнув ремінь безпеки і в цей момент до нього підійшов працівник поліції, представився та попросив пред`явити йому документи. На цю вимогу він надав працівнику поліції своє посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс страхування. Після цього він пред`явив мені, що він був непристебнутий ременем безпеки, на що він заперечував та пояснив, що відстебнув пояс для того, щоб було зручно дотягнутися до «бардачка». Також, під час перевірки документів даний працівник поліції повідомив, що у нього начебто підроблені документи, а саме: посвідчення водія. Після цього працівники поліції вилучив у нього дане посвідчення та викликав оперативну групу поліції. Після приїзду оперативної групи поліції у нього було відібрано пояснення та складено протокол про вилучення документів. На цей час йому відомо, що по даному факту зареєстровано кримінальне провадження №120230960000197 за ч. 4 ст. 358 КК України, остаточне рішення по якому ще не прийнято. Однак, крім того, працівник поліції, який зупинив його транспортний засіб склав виніс мене постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.2 ст. 126 КУпАП. Вважає, що поліцейський СРПП Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старший лейтенант поліції [PERSON] , безпідставно притягнув його до відповідальності за скоєння правопорушення, оскільки у вказаній постанові наведено два правопорушення, а саме: порушення правил користування ременями безпеки, відповідальність за яке передбачено ч. 5 ст. 121 КУпАП, та керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом - ч. 2 ст. 126 КУпАП, що є порушенням вимог ч.1 ст. 36 КУпАП, якою передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Крім того, як вбачається із зазначеного вище, вказані правопорушення він не вчиняв, зокрема не згідний з притягненням до відповідальності за непристебнутий ремінь безпеки, оскільки це не відповідає дійсності. Також за фактом використання завідомо підроблених документів, тобто за ч. 4 ст. 358 КК України, зареєстровано кримінальне провадження, остаточне рішення по якому ще не прийнято (витяг з ЄРДР додається). У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Положенням статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. А тому, просить задоволити адміністративний позов в повному обсязі. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з"явився. Представник позивача , адвокат Беньковський В.А. подав суду клопотання про розгляд справи по суті без участі позивача, та без його участі як представника інтересів останнього. Вимоги позову підтримує та просить задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Відзиву на позовну заяву на адресу суду не поступало. Згідно п.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб`єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підставний та підлягає до задоволення із наступних підстав: Як вбачається із постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАД №881123 від 04.11.2023р (а.с.8) [PERSON] 04.11.2023р, о 10 год. 34 хв., в с.Смодна по вул. Незалежності керував т/з обладнаним ремнем пасивної безпеки був не пристебнутий, чим порушив п.2.3 в), а також не маючи посвідчення водія, тобто не маючи права керувати даним т/з, чим порушим п.2.1 а), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП. Згідно вказаної постанови, до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 гривень. Положеннями ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом. Поліцейський СРПП Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старший лейтенант поліції Яремусь В.І., без врахування всіх фактів та доказів, не з`ясувавши в повному обсязі всіх обставин прийняв рішення про притягнення позивача до відповідальності за скоєння правопорушення, оскільки у вказаній постанові наведено два правопорушення, а саме: порушення правил користування ременями безпеки, відповідальність за яке передбачено ч. 5 ст. 121 КУпАП, та керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом - ч. 2 ст. 126 КУпАП, що є порушенням вимог ч.1 ст. 36 КУпАП, якою передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Окрім того суд звертає увагу, що постанова про накладення адміністративного стягнення мала б бути складена не на місці зупинки транспортного засобу, а після її розгляду в органі поліції. Таку правову позицію висловив Конституційний суд України в Рішенні від 26.05.2015 у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумаченні положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно Рішення, скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу. Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв`язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої етапі 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Водночас, про розгляд адміністративної справи за вказане у оскаржуваній постанові правопорушення позивач повідомлений не був, а тому був позбавлений можливості взяти участь у її розгляді та скористатися правової допомогою для свого захисту. Зазначені позивачем обставини та фактичні дані підтверджуються наступними доказами: копією паспортних даних [PERSON] , копією картки фізичної особи-платника податків [PERSON] , копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 881123 від 04.11.2023, копією витягу з ЄРДР від 04.11.2023р. Крім того, відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 27.11.2023 винесеною старшим дізнавачем сектору дізнання Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Андрецуляком Д.Д. (а.с.12). Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Згідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами . Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Як вбачається з положень ст. 251, 252, 279 КУпАП, орган (посадова особа), розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, в тому числі надає оцінку зібраним доказам. Таким чином, наведені вище обставини засвідчують відсутність в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, у зв`язку із чим постанова в справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі. У відповідності до вимог ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти діб з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Позивач звертає увагу, що постанова інспектора СРПП Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції Яремуся В.І. про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена 04.11.2023, однак, у зв`язку із тим, що про розгляд відносно нього адміністративної справи він повідомленим не був, у його присутності оскаржувана постанова не складалася а копію постанови він отримав тільки 08.12.2023 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. А тому, підставним і таким що підлягає до задоволення є клопотання позивача про поновлення строку на звернення до суду із даним позовом. На підставі наведеного, ст.ст. 7, 245, 293 КУпАП,

Результат розгляду: granted