Рішення адміністративного суду від 2022-02-21 00:00:00+02

Позивач, [PERSON] , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду \~з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по зменшенню відсоткового значення розміру пенсії [PERSON] з 80% до 70% сум грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2018; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області \~здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії [PERSON] , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату, з урахуванням виплачених сум; - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по зменшенню розміру пенсії [PERSON] , за рахунок виплати з 05.03.2019 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) [PERSON] з 05.03.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 позов \~задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по зменшенню відсоткового значення розміру пенсії [PERSON] з 80% до 70% сум грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2018. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області \~здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії [PERSON] , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату, з урахуванням виплачених сум. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по зменшенню розміру пенсії [PERSON] , за рахунок виплати з 05.03.2019 року 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) [PERSON] з 05.03.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь [PERSON] у розмірі 1816,00 грн (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 00 копійок). 25.08.2021 позивачем та його представником адвокатом Боженко Г.В. подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить суд ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4500,00 грн. 03.09.2021 Харківським окружним адміністративного суду ухвалено додаткове рішення, яким заяву позивача та його представника адвоката Боженко Г.В. про відшкодування судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката задоволено частково. Стягнуто на користь [PERSON] за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 2000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок). В задоволенні заяви в іншій частині відмовлено. Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване додаткове рішення та прийняти постанову, якою відмовити в стягненні з відповідача на користь позивача судових витрат пов`язаних із правничою допомогою, посилаючись на \~неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення. На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративно судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши додаткове рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 1 ст. 16 КАС України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат. Відповідно до ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 30 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Згідно з ч. 3 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Тобто, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Як свідчать матеріали справи, представництво інтересів позивача в суді першої інстанції здійснювалось адвокатом Боженко Г.В. У поданій до Харківського окружного адміністративного суду заяві позивач та його представник \~просили суд відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн., понесені позивачем під час розгляду справи у суді першої інстанції. На підтвердження \~розміру понесених витрат до матеріалів справи \~долучено наступні документи: копію Договору про надання адвокатом правової допомоги від 23.04.2021, копію Додатку №1 від 23.04.2021 до Договору про надання адвокатом правової \~допомоги від 23.04.2021, копію акту приймання-передачі правової допомоги від 20.08.2021, товарний чек від 23.04.2021 №1-04/21 на суму 2000,00 грн., ордер на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Боженко Ганною Валеріївною у Харківському окружному адміністративному суді Зелінському Василю Олександровичу, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Відповідно до ч. 1 Договору про надання адвокатом правової допомоги від 23.04.2021, Клієнт доручає, а Адвокат зобов`язується надати Клієнту наступну правову допомогу, зокрема, консультування, складання і підписання процесуальних та інших документів, захист і представництво інтересів Клієнта, пов`язаних з перевіркою нарахування та проведенням перерахунку його пенсії, в цивільних і адміністративних провадженнях, в яких Клієнт виступає позивачем, відповідачем, третьою особою тощо, в т.ч. в судах усіх інстанцій, у державних та приватних виконавців, пенсійних органах, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності. Згідно з п. 1 Додатку № 1 до вказаного Договору, Адвокат надає правову допомогу Клієнтові на платній основі. Гонорар Адвоката сплачується в наступному порядку: 2000,00 (дві тисячі гривень 00 коп.) авансом протягом одного місяця з дня підписання Договору та остаточно сума гонорару адвоката визначається в акті приймання-передачі послуг з надання правничої допомоги. У разі ускладнення або суттєвої зміни завдання порівняно з первісним Сторони узгоджують відповідну зміну гонорару. Відповідно до п. 2 Додатку № 1, сторони погодили, що вартість гонорару адвоката визначається виходячи з наступних розцінок: консультування 500,00 грн; складання процесуальних документів, адвокатських запитів 500,00 грн за сторінку; участь у судовому засіданні 500,00 грн. за один раз. Згідно з Актом приймання-передачі правової допомоги від 20.08.2021 до оплати за надану Адвокатом правову допомогу відповідно до п. 1 Додатку № І до Договору про надання адвокатом правової допомоги від 23.04.2021 року включено: консультування 500,00 грн; складання позовної заяви (вісім сторінок * 500,00 грн) 4000,00 грн. Загальна сума за Актом приймання-передачі правової допомоги становить 4500,00 грн. Надаючи правову оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне. В позовній заяві заявлено клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача судові витати, а також зазначено, що остаточно розрахунок вартості послуг за надання правової допомоги буде визначено наприкінці розгляду справи та відповідно до погоджених, фактично наданих та оплачених послуг адвоката. Повідомлено, що докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу будуть подані разом з заявою про розподіл судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України. Відтак, доводи апеляційної скарги стосовно того, що позивачем не заявлялась вимога щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу при поданні позовної заяви є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. У статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначається, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V). У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). Тобто, питання розподілу судових витрат віднесено до повноважень суду за результатами розгляду справи та є дискреційними повноваженнями. Також колегія суддів наголошує, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача задоволено, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Результат розгляду: denied