Рішення адміністративного суду від 2023-02-07 00:00:00+02

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Черкаській області), в якому просила: - визнати неправомірною відмову відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах; - зобов`язати відповідача зарахувати до трудового стажу позивача при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 5 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди її роботи з 01 лютого 1997 року по 11 березня 2000 року на СТФ КСГП "Україна" с. Новоукраїнка Чорнобаївського району - свинаркою та з 16 березня 2000 року по 31 грудня 2013 року на СТФ СТОВ "Україна" с. Новоукраїнка Чорнобаївського району - свинаркою. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач має право на пенсію на пільгових умовах, проте відповідач відмовив у призначенні такої пенсії з посиланням на відсутність відомостей про виконання встановлених норм обслуговування. Позивач зазначає, що має належним чином оформлену трудову книжку, а тому, на її думку, відсутні підстави для підтвердження спеціального трудового стажу уточнюючими довідками. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01 липня 2022 року даний адміністративний позов - залишено без задоволення. Приймаючи таке рішення, суд виходив з того, що на час розгляду справи відомості про встановлення норм обслуговування свиней та їх виконання позивачем до суду не надані. Будь-які інші докази, що підтверджують виконання позивачем норм обслуговування тварин, в матеріалах справи відсутні. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов повністю. Скаргу обґрунтовано тим, що головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є: виконання робіт на посаді доярки, свинарки, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу. На час звернення позивача про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.5 ч.2 статті 114 Закону № 1058-ІV позивач досягла 54 років, її пільговий трудовий стаж на посаді доярки та доглядача свиней становить більше 20 років, що є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача, де зазначив, що за результатами розгляду наданих позивачем документів встановлено, що її загальний страховий стаж становить 31 рік 9 місяців 25 днів, в тому числі пільговий стаж - 4 роки 10 місяців. У зв`язку з ненаданням даних первинного обліку щодо виконання норм обслуговування кількості голів корів, прийнято рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки відсутній необхідний стаж роботи на посаді доярки. Відповідно до п.3 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження. Відповідно до ч. 2 статті 309 КАС України у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу. Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку. Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022 та від 12 серпня 2022 року № 573 строк дії воєнного стану в Україні було продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Враховуючи те, що розгляд апеляційної скарги здійснюється в умовах воєнного стану, що суттєво обмежує можливість вирішення справи у строк, встановлений статтею 309 КАС України, колегія суддів з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення з дотриманням процесуальних прав усіх учасників судового процесу в умовах діючого воєнного стану, дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку розгляду апеляційної скарги на розумний строк. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню з наступних підстав. З трудової книжки позивача серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] наказом від 27 січня 1997 року прийнята 01 лютого 1997 року в КСГП «Україна» с. Новоукраїнка Чорнобаївського району свинаркою на СТФ. 11 березня 2000 року членство в господарстві припинено у зв`язку з реорганізацією КСГП «Україна» в СТОВ "Україна". З 16 березня 2000 року позивач переведена свинаркою на СТФ СТОВ "Україна" відповідно до наказу від 16 березня 2000 року №2 На підставі наказу від 28 січня 2013 року №4к позивач з 01 січня 2013 року переведена оператором машинного доїння СТОВ "Україна". З довідки СТОВ "Україна" від 26 листопада 2021 року №273 вбачається, що позивач працювала повний робочий день в СТОВ "Україна" та у період з 01 лютого 1997 року по 11 березня 2000 року та з 16 березня 2000 року по 01 листопада 2017 року виконувала встановлені норми обслуговування протягом повного календарного року у тваринництві за професією свинарка, оператор машинного доїння. Відповідно до довідки СТОВ "Україна" від 22 квітня 2022 року №77 позивач дійсно працювала в господарстві свинаркою з 01 лютого 1997 року по 20 липня 2013 року, відпрацювала вихододні та отримувала заробітну плату. Дані про виконання норми обслуговування свиней за період роботи позивача свинаркою в господарстві не збереглися. 24 березня 2022 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 5 ч. 2 статті 114 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Рішенням від 05 квітня 2022 року №232552002586 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного пільгового стажу не менше 20 років. Листом від 07 квітня 2022 року №2300-0213-8/15695 позивача повідомлено про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 01 лютого 1997 року по 11 березня 2000 року на СТФ КСГП "Україна" с. Новоукраїнка Чорнобаївського району - свинаркою та з 16 березня 2000 року по 31 грудня 2013 року на СТФ СТОВ "Україна" с. Новоукраїнка Чорнобаївського району - свинаркою у зв`язку з ненаданням відомостей про виконання встановлених норм обслуговування. Вважаючи відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України №1058-IV протиправною, а свої права порушеними, позивач звернулася до суду з даним позовом. Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого. Згідно статті 46 Конституцій України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV). Відповідно до п. «д» статті 13 Закону №1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування. Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 статті 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування. Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право па пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті а саме: 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року. Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконаної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування. У разі відсутності правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним Фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном. Зі змісту вказаних норм вбачається, що довідки мають надаватися у разі, коли відсутні відомості в трудовій книжці про роботу особи у спірний період, що визначає її право на пільгову пенсію. Оскільки виключно законами визначаються умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, з огляду пріоритетності законів над підзаконним актами, нормативно-правовий акт, яким є Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, не може перешкоджати або встановлювати додаткові умови для визначення права на пенсію. Вказаним Порядком передбачено право осіб надавати відповідні уточнюючі довідки, а не обов`язок, невиконання якого могло б потягнути відмову у призначенні чи перерахунку пенсії. В контексті викладеного, обґрунтованим є твердження про те, що наявність у позивача пільгового стажу роботи може підтверджуватись записами в трудовій книжці, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе у випадку її відсутності або відсутності в ній записів. Як було зазначено вище, з копії трудової книжки позивача [NUMBER] встановлено, що [PERSON] прийнята 01 лютого 1997 року в КСГП «Україна» с. Новоукраїнка Чорнобаївського району свинаркою на СТФ, з 16 березня 2000 року позивач переведена свинаркою на СТФ СТОВ "Україна", а з 01 січня 2013 року - переведена оператором машинного доїння СТОВ "Україна". При цьому, у трудовій книжці [PERSON] [NUMBER] містяться посилання на відповідні накази, як на підставу внесення записів, вони завірені підписом повноважної особи та печаткою, тобто оформлені належним чином та не викликають сумніву у їх достовірності. Крім того, на підтвердження пільгового стажу позивачем було надано до ГУ ПФУ в мЧеркаській області довідку СТОВ "Україна" від 26 листопада 2021 року №273, згідно якої позивач працювала повний робочий день в СТОВ "Україна" та у період з 01 лютого 1997 року по 11 березня 2000 року та з 16 березня 2000 року по 01 листопада 2017 року виконувала встановлені норми обслуговування протягом повного календарного року у тваринництві за професією свинарка, оператор машинного доїння. Також в матеріалах справи міститься довідка СТОВ "Україна" від 22 квітня 2022 року №77, відомості якої суперечать відомостям довідки від 26 листопада 2021 року №273 в частині щодо виконання норм обслуговування свиней, оскільки такі дані за період роботи позивача свинаркою в господарстві не збереглися. Відповідно до статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Згідно статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. При цьому відповідно до п. 1 ч. 1 статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості. Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні ч. 1 статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями. Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала зі шкідливими і важкими умовами праці. Відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів також покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера. Між тим, судом не встановлено, а відповідачем не доведено підстав для відмови у зарахуванні спірних періодів роботи позивача, адже вони підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, трудовою книжкою та довідкою СТОВ "Україна" від 26 листопада 2021 року №273. Судом враховано правову позицію Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо призначення пенсії па пільгових умовах, викладену в постанові від 07 лютого 2019 року у справі №699/155/17, відповідно до якої головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді доярки, свинарки, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу. На час звернення позивача про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.5 ч.2 статті 114 Закону № 1058-ІV [PERSON] досягла 54 років, її пільговий трудовий стаж на посаді доярки та доглядача свиней становить більше 20 років, що є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Наявність у трудовій книжці, як в основному документі, що підтверджує трудовий стаж, запису про відповідну роботу, яка дає право на пільгову пенсію, є належним підтвердженням пільгового стажу та не потребує додаткових документів для його підтвердження. Не визнаючи наявний пільговий стаж позивача, відповідач, не зважаючи на відповідні записи у трудовій книжці, додатково вимагає надання пільгової довідки щодо умов праці [PERSON] , що не відповідає нормам діючого законодавства. Тобто, у даному спорі відповідач піддав сумніву достовірність записів у трудовій книжці щодо низки періодів роботи позивача, але не вжив жодних дій щодо перевірки записів про трудову діяльність [PERSON] . Таким чином, відсутність в одній з уточнюючих довідок відомостей щодо виконання позивачем норм обслуговування свиней не може позбавляти її права на отримання пенсії на пільгових умовах, яке передбачено статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ставити її в нерівне становище з іншими пенсіонерами. Однією з підстав для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи уточнюючої довідки. Тож, право на пенсійне забезпечення особи не повинно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які зобов`язані вести облік трудового стажу працівників і, відповідно, забезпечувати зберігання цих даних. Колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції незаконно відмовив позивачу у підтвердженні пільгового стажу роботи показами свідків [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з тим, що Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №637 підтвердження пільгового стажу роботи показами свідків не передбачено, оскільки за п.18 вказаного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. Отже, враховуючи, що позивач має відповідний стаж на роботі, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, її трудова книжка містить всі необхідні відомості для призначення пільгової пенсії, колегія суддів вважає протиправним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач у спірних правовідносинах діяв правомірно. За викладених вище обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також неправильно застосовані норми матеріального права, що стали підставою для невірного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу позивача задовольнити частково, а рішення суду - скасувати з постановленням нового рішення про часткове задоволення адміністративного позову. Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 статті 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Результат розгляду: granted