Рішення адміністративного суду від 2022-02-22 00:00:00+02

Позивач 23.11.2021 року звернувся в суд із позовом до Управління патрульної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ГАБ № 078009 від 01.11.2021 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді попередження. В обґрунтування доводів позову зазначає, що 01 листопада 2021 року він перебував у будинку [ADDRESS] , за місцем проживання свого знайомого [PERSON] та дійсно вживали спиртні напої у будинку, нікому не заважали, однак у вечері до домоволодіння по [ADDRESS] , прибули поліцейські, які склали відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення. Як на підставу заявлених вимог позивач посилається на те, що постанову вважає незаконною, яка винесена із порушенням норм процесуального права, оскільки ніяких протиправних дій не вчиняв, на вулиці не перебував, у громадських місцях не знаходився його вина у вчиненні правопорушення не підтверджена жодними доказами. Просить постанову про адміністративне правопорушення ГАБ № 078009 від 01.11.2021 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді попередження - визнати незаконною та скасувати. Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 24.12.2021 року відкрито провадження у справі в порядку прощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 21.01.2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП, відповідно до якого відповідач заявлений позов не визнав та зазначив, що постанова про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП складена відповідно до норм Кодексу України про адміністративне правопорушення, відтак просить відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Позивач не скористався своїм правом на подання відповіді на відзив. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб. Судом встановлено, що 01.11.2021 року поліцейським взводу №2 роти ТОР управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП Петрівським В.В. винесено постанову Серії ГАБ №078009 по справі про адміністративне правопорушення, відносно [PERSON] , [INFO] , за ч. 1 ст. 178 КУпАП, згідно з якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді попередження. (а.с. 5). При цьому, як зазначено у вказаній постанові, що 01.11.2021 року о 20 год. 35 хв. в [ADDRESS], гр. [PERSON] знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, хитка хода, чим ображав людську гідність та громадську мораль, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП. Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ч. 1 ст. 178 КУпАП розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, тягне за собою попередження або накладення штрафу від одного до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. З об`єктивної сторони діяння даного складу адміністративного правопорушення, яке виражається в появі в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль перш за все пов`язується з: 1) поведінкою особи у стані сп`яніння, якою явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); 2) коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); 3) через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, в неї порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); 4) п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані). До того ж не має значення вид ужитого напою, що містив алкогольну складову. Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема правопорушення передбачені ч. 1 ст. 178 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності. Пунктом 9 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису. Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь- які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Відповідач, в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України, не надав суду DVD-R диску на якому мало б бути зафіксовано відео процедури складання на позивача оскаржуваної постанови від 01.11.2021 р., на яку посилався у своєму відзиві на позов. Відсутність при розгляді справи в суді вищевказаних доказів не доводить законність та правомірність прийнятої відповідачем постанови. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, обставини справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими та доведеними, а тому доходить висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України - за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідачем належними та допустимими доказами не доведено факт вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення, суд приходить до переконання, що постанову про накладення адміністративного стягнення серії ГАБ № 078009 від 01.11.2021 року необхідно скасувати, а провадження у справі за ч. 1 ст. 178 КУпАП закрити за відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення в діях [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1ст.143 КАС України - суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Позивачем документально підтверджено оплату судового збору за подання позову до суду в сумі 454 грн. Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України - при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. З огляду на вищенаведене, з урахуванням того, що позовні вимоги у справі № 295/15473/21 задоволено, зважаючи, що судові витрати понесені позивачем фактично, про що свідчить наявна квитанція про сплату судового збору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Результат розгляду: granted