Рішення адміністративного суду від 2023-06-30 00:00:00+03

У листопаді 2022 року [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просить суд: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо перерахунку з 01.10.2020 року по 01.04.2021 року та з 31.05.2021 року і виплати [PERSON] пенсії згідно довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09.09.2021 року № 9/1/1449, а також щодо перерахунку і виплату пенсії з 01.03.2022 року з урахуванням індексації на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з обмеженням її максимальним розміром; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок з 01.10.2020 року по 01.04.2021 року та з 31.05.2021 року і виплачувати [PERSON] пенсію згідно довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09.09.2021 року № 9/1/1449, а також здійснити перерахунок і виплату пенсії з 01.03.2022 року з урахуванням індексації на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», без обмеження її максимальним розміром. Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року закрито провадження у справі в частині вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо перерахунку і виплати пенсії з 01.03.2022 року з урахуванням індексації на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з обмеженням її максимальним розміром, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок і виплату пенсії з 01.03.2022 року з урахуванням індексації на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», без обмеження її максимальним розміром на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у зв`язку із наявністю рішення суду, що набрало законної сили, у справі № 400/2919/22 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року у задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про задоволення позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права. Представником відповідача поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. Згідно матеріалів справи, позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та з 11.09.2020 року отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Листом від 25.03.2021 року № 0531-04-9/6338 Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області повідомило відповідача про те, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.10.2020 року у справі № 200/4573/20-а позивачу Управлінням Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області з 23.10.2019 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру». На підставі вказаного листа, ГУ ПФУ в Миколаївській області з 01.04.2021 року припинено виплату позивачу пенсії по інвалідності на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 31.05.2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про переведення його з пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Згідно протоколу про перерахунок пенсії позивача, з 31.05.2021 року його переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил виготовлено довідку від 12.08.2021 року №14-274вих.21 для перерахунку пенсії позивача. Окрім того, Миколаївським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки виготовлено оновлену довідку про грошове забезпечення позивача від 09.09.2021 року № 9/1/1449 для перерахунку його пенсії. Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з заявою щодо проведення перерахунку його пенсії відповідно до довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09.09.2021 року № 9/1/1449 та Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 12.08.2021 року № 14-274вих.21, та виплати перерахованої пенсії у належному розмірі. Листом від 24.09.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області відмовлено позивачу в перерахунку пенсії. Не погодившись з відмовою ГУ ПФУ в Миколаївській області в проведенні перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду із позовною заявою. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року у справі № 400/9768/21 позов задоволено частково та з урахуванням ухвали про виправлення описки від 24.10.2022 року: - визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не проведення позивачу перерахунку розміру грошового забезпечення для перерахунку основного розміру пенсії у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим урахуванням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, відповідно до довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09.09.2021 року № 9/1/1449 з 01.10.2020 року по 01.04.2021 року та з 31.05.2021 року; - зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести позивачу перерахунок розміру грошового забезпечення для перерахунку основного розміру пенсії у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим урахуванням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, відповідно до довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09.09.2021 року № 9/1/1449, з 01.10.2020 року по 01.04.2021 року та з 31.05.2021 року. - зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області прийняти відповідне рішення (розпорядження) про проведення перерахунку розміру грошового забезпечення позивача і виплачувати йому пенсію у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим урахуванням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, відповідно до довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09.09.2021 року № 9/1/1449, з 01.10.2020 року по 01.04.2021 року та з 31.05.2021 року; - зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області виплатити позивачу у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим урахуванням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, відповідно до довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09.09.2021 року № 9/1/1449, з урахуванням раніше виплачених сум з 01.10.2020 року по 01.04.2021 року та з 31.05.2021 року. На виконання вказаного судового рішення, відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача та загальний розмір пенсії склав 62932,03 грн., однак, з урахуванням обмеження, визначеного ст. 2 Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», розмір пенсії позивача не змінився після такого перерахунку та залишився у попередньому розмірі - 26841,58 грн. Вважаючи таке обмеження протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом. З урахуванням ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі в частині вимог, яка залишена без змін судом апеляційної інстанції, предметом судового розгляду є вимоги позивача про: - визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо перерахунку з 01.10.2020 року по 01.04.2021 року та з 31.05.2021 року і виплати [PERSON] пенсії згідно довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09.09.2021 року № 9/1/1449 з обмеженням її максимальним розміром; - зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок з 01.10.2020 року по 01.04.2021 року та з 31.05.2021 року і виплачувати [PERSON] пенсію згідно довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09.09.2021 року № 9/1/1449 без обмеження її максимальним розміром. Вирішуючи справу у вказаній частині вимог, суд першої інстанції виходив з наступного. Суд першої інстанції послався на те, що позивачу на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 року у справі № 400/9768/21 здійснено перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09.09.2021 року № 9/1/1449, з урахуванням раніше виплачених сум, з 01.10.2020 року по 01.04.2021 року та з 31.05.2021 року. При цьому, обмежено розмір пенсії до 26841,58 грн. при нарахованому 62932,03 грн. Суд першої інстанції звернув увагу, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року 1638 гривень, з 1 липня 2020 1712 гривень, з 1 грудня 2020 1769 гривень, а відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2021 року 1769 гривень, з 1 липня 2021 року 1854 гривні. Отже, суд першої інстанції зазначив, що ГУ ПФУ не здійснено обмеження розміру пенсії її максимальним розміром, але при цьому розмір пенсії позивача значно зменшено. Тобто, суд першої інстанції дійшов висновку, що у суду відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо перерахунку з 01.10.2020 року по 01.04.2021 року та з 31.05.2021 року і виплати позивачеві пенсії згідно довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09.09.2021 року № 9/1/1449 з обмеженням її максимальним розміром, та зобов`язання ГУ ПФУ здійснити перерахунок з 01.10.2020 року по 01.04.2021 року та з 31.05.2021 року і виплачувати [PERSON] пенсію згідно довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09.09.2021 року № 9/1/1449, без обмеження її максимальним розміром. Одночасно з цим наявне зменшення пенсії позивача під час виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 року у справі № 400/9768/21, що не включає у себе обмеження розміру пенсії максимальним розміром (до десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність). Суд першої інстанції звернув увагу, що якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання рішення у справі № 400/9768/21 порушені його права, свободи чи інтереси, то він може звернутися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Суд першої інстанції вказав на те, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються. Проте, колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на викладене. Так, колегія суддів наголошує, що спірним у даній справі є питання щодо наявності підстав для обмеження розміру пенсії позивача після її перерахунку згідно довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09.09.2021 року № 9/1/1449. Колегія суддів звертає увагу на те, що на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції про витребування відповідачем повідомлено, що ним здійснено перерахунок пенсії позивача згідно рішення суду у справі № 400/9768/21 та довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09.09.2021 року № 9/1/1449 з 01.10.2020 року по 01.04.2021 року та з 31.05.2021 року, та загальний розмір пенсії склав 62932,03 грн., однак, з урахуванням обмеження, визначеного ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», розмір пенсії позивача не змінився після такого перерахунку та залишився у попередньому розмірі 26841,58 грн. Таким чином, у спірному випадку відповідачем застосовано обмеження розміру пенсії згідно ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та такі дії відповідача оскаржуються у даній справі. За таких обставин, суд першої інстанції мав надати оцінку діям відповідача щодо встановлення обмеження перерахованої пенсії позивача на підставі ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». Однак, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову посилаючись на те, що обмеження розміру пенсії не становить десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, як то передбачено ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». Водночас, колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, оскільки загальний розмір пенсії, визначений відповідачем, не змінює сутті застосованого обмеження до перерахованої пенсії позивача, а саме згідно ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». Також колегія суддів вважає необґрунтованими посилання суду першої інстанції на те, що позивач може звернутись до суду із заявою щодо бездіяльності по виконанню рішення суду у справі № 400/9768/21, а у цій справі питання щодо виконання наведеного судового рішення не може розглядатись, оскільки питання щодо виплати пенсії позивачу без обмеження її розміру максимальним розміром не було предметом розгляду справи № 400/9768/21. На підставі наведеного, оскільки відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача згідно рішення суду у справі № 400/9768/21 та довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09.09.2021 року № 9/1/1449 з 01.10.2020 року по 01.04.2021 року та з 31.05.2021 року, та загальний розмір пенсії склав 62932,03 грн., однак, з урахуванням обмеження, визначеного ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», розмір пенсії позивача не змінився після такого перерахунку та залишився у попередньому розмірі 26841,58 грн., та у справі № 400/9768/21 питання щодо виплати пенсії позивачу без обмеження її розміру максимальним розміром не розглядалось, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції мав надати оцінку діям відповідача щодо обмеження перерахованої пенсії позивача згідно ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», що помилково здійснено судом першої інстанції не було. В свою чергу, надаючи оцінку діям відповідача щодо обмеження розміру перерахованої позивачу пенсії згідно ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», колегія суддів виходить з наступного. Колегія суддів наголошує, що питання права позивача на перерахунок пенсії згідно довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09.09.2021 року № 9/1/1449 з 01.10.2020 року по 01.04.2021 року та з 31.05.2021 року не є спірним у даній справі та встановлено судовим рішенням у справі № 400/9768/21, яке набрало законної сили. \~ На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції про витребування відповідачем повідомлено, що ним здійснено перерахунок пенсії позивача згідно рішення суду у справі № 400/9768/21 та довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09.09.2021 року № 9/1/1449 з 01.10.2020 року по 01.04.2021 року та з 31.05.2021 року, та загальний розмір пенсії склав 62932,03 грн., однак, з урахуванням обмеження, визначеного ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», розмір пенсії позивача не змінився після такого перерахунку та залишився у попередньому розмірі 26841,58 грн. Щодо обмеження пенсії позивача згідно ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до ст.ст. 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (редакція від 19.06.2011 року, підстава - 2857-VI) пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. Перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011 року, який набрав чинності 01.10.2011 року, у статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема, частину п`яту викладено в такій редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі \~заслуги \~перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність». Законом України від 24.12.2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (набрав чинності 01.01.2016 року) у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» частину п`яту статті 43 доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень». Верховний Суд України звернувся до Конституційного Суду України з клопотанням визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення другого речення частини п`ятої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами у взаємозв`язку з пунктом 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, пунктом 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII. У рішенні від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 Конституційним Судом України зазначено, що відповідно до підпункту 3 пункту 1 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей» від 12 квітня 2016 року № 1080-VIII статтю 43 Закону № 2262 після частини третьої доповнено двома новими частинами, у зв`язку з чим частина п`ята цієї статті стала частиною сьомою без змін у змісті, що не перешкоджає проведенню її перевірки на відповідність Конституції України (конституційність). Так, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Згідно із пунктом другим резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016, зокрема, частина сьома статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня частина сьома статті 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII внесені зміни до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та у ч. 7 ст. 43 слова і цифри «у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року». Проте, на момент набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII, а саме станом на 01.01.2017 року, ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», до якої вносилися вказані зміни, була визнана 20.12.2016 року Конституційним Судом України неконституційною, а тому повністю втратила чинність, отже зазначені зміни не можуть створювати будь-яких правових наслідків. Набуття чинності з 1 січня 2017 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII не викликає автоматичного відновлення дії ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII. Отже, положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 20.12.2016 року є такими, що втратили чинність. Це означає, що стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачає положень про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів. Посилання відповідача на норми статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011 року є безпідставними, оскільки норма ст. 2 вказаного Закону в частині обмеження розміру пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», є абсолютно тотожною нормі ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка вже визнана такою, що суперечить Конституції України та відповідно не підлягає застосуванню. Колегія суддів наголошує, що з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 20.12.2016 року № 7-рп/2016, а саме з 20.12.2016 року по теперішній час, в законодавстві України про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, відсутні норми, якими обмежується максимальний розмір пенсії, та будь-яких змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цього закону, щодо обмеження пенсії максимальним розміром протягом цього часу не вносилося. Однак, відповідач свідомо ігнорує рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, яким безпосередньо надається оцінка неконституційності правових норм, якими обмежуються права осіб, звільнених з військової служби, щодо їх пенсійного забезпечення, зокрема визнається неконституційним обмеження розміру пенсій таких осіб. Правова позиція суду у даній справі відповідає висновкам Верховного Суду щодо застосування норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, викладеним, зокрема, у постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 06 листопада 2018 року у справі № 522/3093/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 348/190/17, від 05 лютого 2020 року у справі № 815/357/18, від 16 квітня 2020 року у справі № 620/1285/19, від 30 жовтня 2020 року у справі № 522/16881/17, від 16 грудня 2021 року у справі № 400/2085/19, від 21 грудня 2021 року у справі № 120/3552/21-а, від 18 травня 2022 року у справі № 380/12337/20, від 12 грудня 2022 року у справі № 620/5701/20. На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо перерахунку з 01.10.2020 року по 01.04.2021 року та з 31.05.2021 року і виплати [PERSON] пенсії згідно довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09.09.2021 року № 9/1/1449 з обмеженням її максимальним розміром згідно ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» є протиправними, а тому, вимоги позивача щодо виплати пенсії без обмеження максимальним розміром підлягають задоволенню. Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню із прийняттям нового судового рішення про задоволення позову.

Результат розгляду: granted