Рішення адміністративного суду від 2022-05-31 00:00:00+03

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - ГУ ПФУ в Луганській області), в якому просила: - визнати протиправною відмову відповідача в переведенні з пенсії за вислугу років за пунктом "б" статті 12 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) на пенсію за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 цього ж Закону; - скасувати рішення ГУ ПФУ в Луганській області від 22 липня 2021 року № 34 щодо відмови у призначенні [PERSON] пенсії; - зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ, зарахувавши до вислуги років в календарному обчисленні 21 рік 00 місяців 16 днів - 06 років 04 місяці 12 днів за безпосередню участь в Антитерористичній операції, 01 рік 10 місяців 26 днів - службу в підрозділах карного розшуку, 02 роки 09 місяців 01 день - час навчання у вищому навчальному закладі, а всього пільгового стажу для призначення пенсії 32 роки 00 місяців 25 днів, та здійснити її перерахування з моменту призначення пенсії з 01 грудня 2017 року. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є пенсіонером Національної поліції України. У 2017 році позивач звільнена з Національної поліції України за пунктом 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням). Пенсія позивачу призначена та виплачується відповідно до вимог Закону № 2262-ХІІ. З 01 грудня 2017 року позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Луганській області. З 13 листопада 1996 року по 06 листопада 2015 року позивач проходила службу в органах внутрішніх справ України, з 07 листопада 2015 року по 30 листопада 2017 року - в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області. Згідно з довідкою Головного управління Національної поліції в Луганській області від 29 грудня 2017 року № А-11308 позивач в період з 23 вересня 2014 року по 07 листопада 2015 року, з 07 листопада 2015 року по 30 листопада 2017 року безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області. Відповідно до витягу з наказу від 28 листопада 2017 року № 835 о/с на підставі Закону України «Про Національну поліцію» підполковник поліції [PERSON] ([NUMBER]), заступник начальника відділу розшуку злочинців і зниклих громадян Управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Луганській області, звільнена зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням), з 30 листопада 2017 року, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 21 рік 00 місяців 16 днів, загальний трудовий стаж 25 років 09 місяців 17 днів. На підставі отриманих з Головного управління Національної поліції в Луганській області документів 01 грудня 2017 року відповідачем призначено пенсію позивачу за вислугу років відповідно до пункту "б" статті 12 Закону № 2262-ХІІ по лінії Національної поліції України. Не погодившись з таким призначенням пенсії, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року в адміністративній справі № 812/711/18, яке залишено без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року, зобов`язано Головне управління Національної поліції в Луганській області внести зміни до наказу від 28 листопада 2017 року № 835 о/с про звільнення [PERSON] зі служби в поліції відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» із зазначенням в ньому пільгового стажу служби, який складається з: 06 років 04 місяців 12 днів - безпосередня участь в антитерористичній операції та 01 року 10 місяців 26 днів - проходження служби в підрозділах карного розшуку, та направити змінений наказ про звільнення до ГУ ПФУ в Луганській області для долучення до матеріалів пенсійної справи. Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області від 31 серпня 2018 року № 405 о/с зараховано до вислуги років на пільгових умовах (без урахування календарної вислуги) при звільненні зі служби в поліції - 08 років 03 місяці 08 днів. Наведені вище обставини підтвердили наявність у позивача пільгового стажу служби, який складається з 06 років 04 місяців 12 днів - безпосередня участь в антитерористичній операції та 01 року 10 місяців 26 днів - час служби, в підрозділах карного розшуку (всього пільгова вислуга років - 08 років 03 місяці 08 днів). Отже, з урахуванням викладеного, пільговий стаж, для призначення пенсії на день звільнення [PERSON] повинен складати 29 років 03 місяці 24 дні (21 рік 00 місяців 16 днів календарна вислуга + 08 років 03 місяці 08 днів пільгова вислуга років). 11 жовтня 2018 року позивач звернулась до відповідача з заявою про переведення з пенсії за вислугу років за пунктом "б" статті 12 Закону № 2262-ХІІ на пенсію за вислугу років за пунктом "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ. Рішенням від 07 листопада 2018 року № 12 відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії за вислугу років згідно з особистою заявою від 11 жовтня 2018 року, оскільки на день звільнення наявна календарна вислуга років не відповідає умовам призначення такої пенсії, які визначені пунктом "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ. Не погодившись з правомірністю прийнятого рішення, позивач звернулася до Луганського окружного адміністративного суду. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року у справі № 360/4138/18, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2019 року, у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено повністю. Постановою Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 360/4138/18 скасовано рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2019 року у справі № 360/4138/18 та ухвалено нове рішення, яким визнано протиправною відмову ГУ ПФУ в Луганській області в переведенні [PERSON] з пенсії за вислугу років по пункту "б" статті 12 Закону № 2262-ХІІ на пенсію за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 цього ж Закону та зобов`язано пенсійний орган повторно розглянути заяву [PERSON] про призначення пенсії за вислугою років, на підставі пункту "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ, з урахуванням висновків Верховного Суду. Разом з тим, рішенням від 22 липня 2021 року № 34 відповідач відмовив позивачу в переведенні на інший вид пенсії. З посиланням на положення статей 8, 19, 22, 46, 58 Конституції України, статей 7, 12, 17-1 Закону № 2262-ХІІ, підпунктів "а", "в" пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», позивач вважала, що відповідачем протиправно не призначено пенсію за вислугу років, у зв`язку з чим порушується право позивача на отримання пенсії при дотриманні умов для її призначення. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Луганській області від 22 липня 2021 року № 34 ( [PERSON] ), яким [PERSON] відмовлено у переведенні з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту "б" статті 12 Закону № 2262-ХІІ, на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ. Зобов`язано ГУ ПФУ в Луганській області перевести з 01 грудня 2017 року [PERSON] з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту "б" статті 12 Закону № 2262-ХІІ, на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ на підставі заяви від 11 жовтня 2018 року, та здійснити перерахунок і виплату пенсії за вислугу років з урахуванням фактично сплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд не надав належної правової оцінки фактичним обставинам справи в сукупності з нормами чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, у зв`язку із чим дійшов хибного висновку про наявність підстав для задоволення позову. Апелянт зазначає, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Луганській області та отримує пенсію за вислугу років згідно з Законом № 2262-ХІІ. Відповідач зазначив, що відповідно до умов пункту "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. Календарний рік - це проміжок часу від першого до останнього дня того чи іншого року по календарю; рік, який особа фактично відпрацювала на займаній посаді. Загальна тривалість вислуги у пільговому обрахуванні використовується при розрахунку розміру пенсії, а не для визначення права особи на той чи інший вид пенсії. Відповідно до подання про призначення пенсії від 08 вересня 2021 року та витягу з наказу про звільнення від 22 лютого 2021 року № 101 о/с вислуга позивача в календарному обчислені складає 23 роки 09 місяців 23 дні, що не є достатньою умовою для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ. Також апелянт зазначив, що законодавець у назві статті 17 Закону № 2262-ХІІ використовує формулювання: види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років "для призначення пенсії". Однак, саме календарна вислуга років є визначальною для набуття права на призначення такої пенсії. Крім того, апелянт наголошує на тому, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду. Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги. Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне. [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ) з 01 вересня 1991 року по 02 червня 1996 року навчалась у Луганському державному педагогічному інституті ім. Т.Г. Шевченка Східноукраїнського університету, з 13 листопада 1996 року по 06 листопада 2015 року проходила службу в органах внутрішніх справ України, а з 07 листопада 2015 року по 30 листопада 2017 року у Національній поліції України, та з 30 листопада 2017 року звільнена з посади заступника начальника відділу карного розшуку злочинців і зниклих громадян Управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Луганській області за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням), що підтверджується дипломом серії [NUMBER] від 30 червня 1996 року, витягом з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 28 листопада 2017 року № 835 о/с та довідкою Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Луганській області від 16 квітня 2018 року № 1234/111/19-2018 (а.с.12-13, 49 зв., 65-66). Головним управлінням Національної поліції в Луганській області на адресу ГУ ПФУ в Луганській області направлено документи для призначення і виплати пенсії за вислугу років [PERSON] , серед яких подання про призначення пенсії від 26 грудня 2017 року, заява [PERSON] від 26 грудня 2017 року про призначення пенсії за вислугу років, грошовий атестат від 06 грудня 2017 року № 146, довідка управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Луганській області від 06 грудня 2017 року № 1059/111/22-2017 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ, розрахунок вислуги років від 30 листопада 2017 року та витяг з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 28 листопада 2017 року № 835 о/с (а.с.48-53). Відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 28 листопада 2017 року № 835 о/с, подання про призначення пенсії від 26 грудня 2017 року та розрахунку вислуги років для призначення пенсії вислуга років [PERSON] для призначення пенсії станом на 30 листопада 2017 року складає у календарному обчисленні - 21 рік 00 місяців 16 днів, трудовий стаж - 04 роки 09 місяців 01 день, пільговий стаж відсутній (а.с.48, 50 зв., 51-53). Протоколом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 17 січня 2018 року за пенсійною справою 1213010073 (НПУ) [PERSON] з 01 грудня 2017 року по 28 лютого 2026 року призначено пенсію за вислугу років у щомісячному розмірі 6420,22 грн (пункт «б» статті 12 Закону № 2262-ХІІ) (а.с.47). Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року у справі № 812/711/18, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року, позовну заяву [PERSON] до Головного управління Національної поліції в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ГУ ПФУ в Луганській області, про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково (а.с.67-69, 70-72): - зобов`язано Головне управління Національної поліції в Луганській області внести зміни до наказу від 28 листопада 2017 року № 835 о/с про звільнення [PERSON] зі служби в поліції відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» із зазначенням в ньому пільгового стажу служби, який складається з: 06 років 04 місяці 12 днів за безпосередню участь а Антитерористичній операції та 01 року 10 місяців 26 днів проходження служби в підрозділах карного розшуку; - зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Луганській області направити до ГУ ПФУ в Луганській області змінений наказ про звільнення [PERSON] для долучення до матеріалів пенсійної справи; - в іншій частині позовних вимог відмовлено. На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року у справі № 812/711/18 Головним управлінням Національної поліції в Луганській області винесено наказ від 31 серпня 2018 року № 405 о/с, відповідно до якого [PERSON] зараховано до вислуги років на пільгових умовах (без урахування календарної вислуги) при звільненні зі служби в поліції - 08 років 03 місяці 08 днів (а.с.15, 54 зв.). Отже, з урахуванням наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 31 серпня 2018 року № 405 о/с, стаж для призначення пенсії на день звільнення [PERSON] складає 29 років 03 місяці 24 дні (21 рік 00 місяців 16 днів календарна вислуга + 08 років 03 місяці 08 днів пільгова вислуга років). 11 жовтня 2018 року позивач звернулась до відповідача з заявою про переведення з пенсії за вислугу років за пунктом "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на пенсію за вислугу років за пунктом "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ (а.с.16, 56 зв.). Рішенням від 07 листопада 2018 року № 12 ( [PERSON] ) ГУ ПФУ в Луганській області відмовило позивачу в призначенні пенсії за вислугу років згідно з особистою заявою від 11 жовтня 2018 року, оскільки на день звільнення наявна календарна вислуга років не відповідає умовам призначення такої пенсії, які визначені пунктом "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ (а.с.57). Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року у справі № 360/4138/18, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2019 року, у задоволенні позову [PERSON] до ГУ ПФУ Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю (а.с.73-74, 75-76). Постановою Верховного Суду від 15 квітня 2021 року рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2019 року у справі № 360/4138/18 скасовано, прийнято нове рішення, яким позов [PERSON] до ГУ ПФУ в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково (а.с.22-25): - визнано протиправною відмову ГУ ПФУ в Луганській області в переведенні [PERSON] з пенсії за вислугу років по пункту «б» статті 12 Закону № 2262-ХІІ на пенсію за вислугою років на підставі пункту «а» статті 12 цього ж Закону; - зобов`язано ГУ ПФУ в Луганській області повторно розглянути заяву [PERSON] про призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням висновків Верховного Суду. Рішенням від 22 липня 2021 року № 34 ( [PERSON] ) про відмову в переведенні на інший вид пенсії відповідач відмовив позивачу в переведенні на інший вид пенсії через відсутність підтвердженої календарної вислуги років структурним підрозділом, з якого [PERSON] звільнено зі служби (а.с.31, 57 зв.-58). Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого. Спершу слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачем. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій задоволені позовні вимоги. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін. Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон 2262-ХІІ у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Згідно з пунктом "б" статті 1-2 Закону № 2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту. Відповідно до абзаців першого, дев`ятого пункту "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону (абзац тринадцятий пункту "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ). Одночасно частиною першою статті 17 Закону № 2262-ХІІ визначено вичерпний перелік видів служби та періодів часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом. Частиною другою статті 17 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби. Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення. Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України 17 липня 1992 року прийнято постанову № 393, якою затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі - Порядок № 393). На підставі системного аналізу зазначених положень Закону № 2262-ХІІ, суд дійшов висновку, що при обчисленні вислуги років, необхідної для призначення пенсії відповідно до пункту "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ, необхідно керуватися Порядком № 393. Згідно з пунктом 1 Порядку № 393 для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ України, органах і підрозділах цивільного захисту на посадах начальницького і рядового складу, Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу з дня призначення на відповідну посаду. Абзацом першим пункту 2 Порядку № 393 визначено, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 Закону № 2262-ХІІ ", під час призначення пенсії згідно з пунктом "а" статті 12 зазначеного Закону додатково зараховується час навчання в межах до п`яти років (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби або до призначення на відповідну посаду із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби. За приписами підпункту "а" пункту 3 Порядку № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції. За приписами підпункту "в" пункту 3 Порядку № 393 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2001 року № 1497, які діяли до 27 липня 2011 року), до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяця - час проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах карного розшуку за переліком посад і умовами, що визначаються Міністром внутрішніх справ. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 липня 2008 року № 361 "Про затвердження Переліку посад працівників підрозділів карного розшуку органів внутрішніх справ, за яким зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця", який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 вересня 2008 року за № 795/15486: затверджено Перелік посад працівників підрозділів карного розшуку (у тому числі боротьби зі злочинними посяганнями на вантажі), окремо визначених посад карного розшуку (у тому числі боротьби зі злочинними посяганнями на вантажі) органів внутрішніх справ, за яким зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця, крім усіх посад режимно-секретних, кадрових та інших підрозділів, які виконують функції із забезпечення діяльності підрозділів карного розшуку (додається); установлено, що вислуга років для призначення пенсій на пільгових умовах зараховується працівникам, зазначеним у пункті 1 цього наказу, які перебували на службі після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2001 року № 1497 «Про внесення доповнення до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393», при цьому таким працівникам на пільгових умовах зараховується весь час проходження служби на відповідних посадах. З рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року у справі № 812/711/18, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року, та наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 31 серпня 2018 року № 405 о/с встановлено, що пільгова вислуга років [PERSON] складає 08 років 03 місяці 08 днів (06 років 04 місяці 12 днів - участь в Антитерористичній операції та 01 рік 10 місяців 26 днів - проходження служби в підрозділах карного розшуку). Зазначені обставини відповідачем не заперечуються. Витяг з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 31 серпня 2018 року № 405 о/с наявний в матеріалах пенсійної справи позивача. За наслідками розгляду справи № 480/4241/18 Верховний Суд в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 14 квітня 2021 року зробив такі правові висновки: 1. В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). 2. Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393. Враховуючи зазначене, Закон № 2262-ХІІ, зокрема пункт "а" статті 12 визначає мінімальний розмір вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугу років за цим Законом та для позивача він складає 23 календарних роки 6 місяців і більше. В свою чергу, положеннями статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ, підпункту "а" пункту 3 Порядку№ 393 та підпункту "в" пункту 3 Порядку № 393 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2001 року № 1497, які діяли до 27 липня 2011 року), передбачено визначення вислуги років у пільговому обчисленні, а посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованими та суперечать зазначеним вище положенням Закону № 2262-ХІІ та Порядку № 393. Отже, позивач має право на обрахування вислуги років в пільговому розрахунку та переведення з пенсії за вислугу років згідно з пунктом «б» статті 12 Закону № 2262-ХІІ на пенсію за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ, оскільки її вислуга на день звільнення у пільговому обчисленні становить 29 років 03 місяці 24 дні. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2006 року № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 (далі - Порядок № 3-1). Так, пунктом 1 Порядку № 3-1 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи). Абзацом першим пункту 4 Порядку № 3-1 визначено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання. Днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення (абзац перший пункту 6 Порядку № 3-1). Пунктом 14 Порядку № 3-1 визначено: Орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою; Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів; Заяви осіб про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсії згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (додаток 3); Заявнику або посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу органом, що призначає пенсії, видається розписка - повідомлення із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в тримісячний термін з дня прийняття заяви (додаток 4). Згідно з пунктом 16 Порядку № 3-1 при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі. Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії (пункт 17 Порядку № 3-1). Зважаючи на обставини справи, враховуючи, що настання для позивача негативних наслідків пов`язано із прийняттям відповідачем рішення від 22 липня 2021 року № 34 ( [PERSON] ) про відмову в переведенні на інший вид пенсії, яким позивачу відмовлено у переведенні з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту "б" статті 12 Закону № 2262-ХІІ, на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ, місцевий суд дійшов правильного висновку, що належним, достатнім та ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування такого рішення відповідача, а також зобов`язання відповідача до вчинення певних дій. Згідно з пунктом 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень. У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (частина третя статті 245 КАС України). Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, на підставі частини другої статті 9 КАС України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку вважає про необхідність виходу за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 22 липня 2021 року № 34 ( [PERSON] ), яким [PERSON] відмовлено у переведенні з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту "б" статті 12 Закону № 2262-ХІІ, на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ; зобов`язати відповідача перевести з 01 грудня 2017 року [PERSON] з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту "б" статті 12 Закону № 2262-ХІІ, на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ на підставі заяви від 11 жовтня 2018 року, та здійснити перерахунок і виплату пенсії за вислугу років з урахуванням фактично сплачених сум. Стосовно дати, з якої позивача має бути переведено з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту "б" статті 12 Закону № 2262-ХІІ, на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ, слід зазначити, що таке переведення має бути проведено саме з дати призначення пенсії - 01 грудня 2017 року, оскільки відповідно до статті 50 Закону № 2262-ХІІ пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією. Позивачем оскаржувались дії Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо визначення пільгової вислуги років, яка впливає на вид призначеної пенсії (за пунктом «а» чи «б» статті 12 Закону № 2262-ХІІ). Суд відхиляє доводи відповідача щодо того, що Головним управлінням Національної поліції в Луганській області на його адресу не направлялось нове подання з визначенням пільгової вислуги років позивача, оскільки витяг з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 31 серпня 2018 року № 405 о/с, яким визначено пільгову вислугу років позивача, направлено на адресу ГУ ПФУ в Луганській області на виконання вимог судового рішення у справі № 812/711/18, а нове подання Головним управлінням Національної поліції в Луганській області складатися не повинно. Належною та достатньою підставою для переведення позивача з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту "б" статті 12 Закону № 2262-ХІІ, на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ у межах спірних правовідносин є заява [PERSON] від 11 жовтня 2018 року. Надаючи оцінку твердженням відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, суд виходить з такого. Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України). Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Судами встановлено, що рішення, яким позивачу відмовлено у переведенні на інший вид пенсії, прийнято відповідачем 22 липня 2021 року. Про прийняте рішення позивач дізналась під час розгляду її заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі № 360/4138/18. Доказів направлення означеного рішення на адресу позивача відповідачем суду не надано. Позовна заява до суду подана позивачем 01 жовтня 2021 року, про що свідчить штамп реєстрації вхідної кореспонденції Луганського окружного адміністративного суду. Отже, наразі строк на оскарження рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 22 липня 2021 року № 34 ( [PERSON] ) ще не сплив, а отже, й не пропущений позивачем. Отже, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовну заяву позивачем подано в межах шестимісячного строку звернення до суду, а відповідно строк звернення не є пропущеним, а доводи, наведені з цього питання в апеляційній скарзі, не спростовують таких висновків. Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відтак, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд прийняв рішення з дотриманням як матеріального так і процесуального права, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду. Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied