Рішення адміністративного суду від 2022-03-24 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив: - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок, нарахування та виплату пенсії [PERSON] з 01.04.2019 (без обмеження пенсії максимальним розміром) у розмірі 90% від розміру грошового забезпечення, визначеного у довідці Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 29.09.2021 № 31833 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії [PERSON] , з урахуванням посадового окладу - 8800 грн, окладу за військовим званням - 1550 грн, надбавки за вислугу років 55% - 5215 грн, надбавки за службу в умовах режимних обмежень 15% - 1332 грн, премії 225,8% - 20051,04 грн, надбавки за особливості проходження служби 50% - 7822,50 грн (усього: 44850 грн), з урахуванням вже виплачених сум; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити виплату [PERSON] суму недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.04.2019 однією сумою (без обмеження пенсії максимальним розміром) у розмірі 90% від загального розміру грошового забезпечення, визначеного в оновленій довідці від 29.09.2021 № 31833 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії [PERSON] , виданою Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, за нормами чинними на 05.03.2019. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 без обмеження її максимального розміру (на рівні 90% від розміру грошового забезпечення) на підставі довідки від 29.09.2021 №31833 про розмір грошового забезпечення, однак відповідач листом від 29.10.2021 відмовив позивачу у перерахунку пенсії на підставі вказаної довідки без обмеження пенсії максимальним розміром та на рівні 90% від розміру грошового забезпечення, посилаючись на положення ст. ст. 13, 43 Закону №2262 та на визнання нечинними п. 1-2 Постанови КМУ №103. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нездійснення [PERSON] перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки Південно-Східного міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 29.09.2021 № 31833. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 01.04.2019 на підставі довідки Південно-Східного міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 29.09.2021 № 31833, з урахуванням проведених платежів. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. [PERSON] , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та змінити судове рішення в мотивувальній та резолютивній частині, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, що призвело до частково неправильного вирішення спору. Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження. Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ. Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції сформована довідка від 29.09.2021 № 31833, видана відповідно заяви від 29.09.2021 № Б-1817 [PERSON] про те, що розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 05.03.2019 за посадою «начальник управління ДДУПВП в Дніпропетровській області» становить: посадовий оклад 8880 грн, оклад за військовим званням генерал-майор внутрішньої служби 1550 грн, надбавка за вислугу років 5215 грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень 1332 грн, премія 20051,04 грн, надбавка за особливості проходження служби 7822,50 грн, усього 44850,54 грн. Довідка направлена на адресу ГУ ПФУ в Дніпропетровській області супровідним листом від 29.09.2021. 01.10.2021 [PERSON] звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив: 1) здійснити перерахунок та виплату з 01.04.2019 основного розміру пенсії, без обмеження її максимального розміру (на рівні 90 % від розміру грошового забезпечення), на підставі оновленої довідки № 31833 від 29.09.2021 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, де зазначені відомості про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії станом на 28.09.2021, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; 2) надати аргументовану та вичерпану відповідь про перерахування та нарахування пенсії за оновленою довідкою № 31833 від 29.09.2021 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої на підставі заяви від 29.09.2021 № Б-1817, без обмеження її максимального розміру (на рівні 90 % від розміру грошового забезпечення) з 01.04.2019. ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на звернення позивача від 01.10.2021 з питання пенсійного забезпечення надано лист-відповідь від 29.10.2021 № 38321-30690/Б-01/8-0400/21, у якій відповідач зазначив, зокрема таке: - [PERSON] отримує пенсію за вислугу 36 років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262); - 25.08.2021 на нашу адресу надійшло рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.06.2020 по справі № 160/5676/20, яким Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зобов`язано здійснити перерахунок Вашої пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням основного розміру пенсії у розміру 90%, починаючи з 01.01.2018 та здійснити виплату пенсії в перерахованому розмірі за вирахуванням раніше виплачених сум; - на виконання рішення суду Вам проведено перерахунок пенсії 01.01.2018 в розмірі 90% від грошового забезпечення 15645 грн, яке зазначено у довідці від (без дати та номеру), яка надана Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, на виконання постанови Кабінету Міністрів України 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»; - доплата за період з 01.01.2018 по 30.09.2020 становить 74044,50 грн; - 14.05.2021 на нашу адресу надійшло рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 по справі № 160/2327/21, яким Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зобов`язано здійснити з 01.04.2019 року Вам перерахунок і виплату пенсії відповідно до довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про розмір грошового забезпечення для перерахунку Вашої пенсії, складеної за Вашою заявою від 17.11.2020 № Б-1594 відповідно до Додатку 2 Порядку, за нормами чинними станом на 05.03.2019, та надісланої Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України листом від 07.12.2020 за вих. № 4/3-11739 20/Б-1594, з урахуванням виплачених сум; - на виконання рішення суду Вам проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 в розмірі 70% від грошового забезпечення 33679,50 грн, яке зазначено у довідці (без дати та номеру), яка надана Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України; - доплата за період з 01.04.2019 по 31.05.2021 становить 77525,49 грн; - доплата за період з 01.06.2021 по 31.07.2021 в розмірі 8069,00 грн виплачена Вам в серпні 2021 року; - одночасно повідомляємо, що рішенням суду по справі № 160/2327/21 не зобов`язано органи Пенсійного фонду України перерахувати пенсію виходячи з розміру 90% відповідних сум грошового забезпечення, тому Вам проведено перерахунок пенсії за умовами статті 13 Закону № 2262, якими максимальний розмір призначених пенсій за вислугу років обмежується 70% відповідних сум грошового забезпечення; - оскільки рішенням суду від 19.03.2021 по справі № 160/2327/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не було зобов`язано здійснити перерахунок пенсії без обмеження пенсії максимальним розміром, тому перерахунок та виплату пенсії проведено з урахуванням вимог, передбачених статтею 43 Закону № 2262. Розмір Вашої пенсійної виплати станом на 01.10.2021 складає 18540 грн; - таким чином, покладені судом зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку Вам пенсії виконані Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень, покладених управління Пенсійного фонду України; - умови проведення перерахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 були передбачені пунктом 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 103); - 05.03.2019 набрало чинності рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 № 826/3858/18, яке 05.03.2019 залишене без змін, яким вирішено визнати протиправними та нечинним пункти 1-2 Постанови № 103; - враховуючи зазначені норми, для проведення Вам перерахунку пенсії на підставі довідки від 29.09.2021 за № 31833, яка надана Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, немає законних підстав. Правомірність відмови відповідача у перерахунку пенсії позивача на підставі довідки від 29.09.2021 за № 31833 без обмеження пенсії максимальним розміром та із застосуванням при визначенні розміру пенсії 90% відповідних сум грошового забезпечення є предметом судового розгляду у даній справі. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В даному випадку позивач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити [PERSON] пенсію в розмірі 90% від загального розміру грошового забезпечення без її обмеження максимальним розміром та про виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії однією сумою. Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вказаних позовних вимог, виходив з того, що: - позовна вимога про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром та виходячи з розрахунку 90% грошового забезпечення на підставі довідки від 29.09.2021 №31833 не підлягає задоволенню, оскільки у розглянутому випадку обчислення пенсії ще не здійснено, отже вимога заявлена на майбутнє, стосується можливого порушення права позивача, є передчасною; - належним виконанням судового рішення про зобов`язання пенсійного органу перерахувати та виплатити позивачу пенсію буде вважатися як перерахування присудженої суми одним платежем, так і кількома платежами, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці. Можлива кількість платежів у межах однієї суми коштів не порушує прав особи на соціальний захист у формі пенсійного забезпечення. Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з наступного. За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За приписами статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. З матеріалів справи встановлено, що в листі від 29.10.2021 № 38321-30690/Б-01/8-0400/21 відповідач фактично відмовляє позивачу не лише у перерахунку пенсії на підставі довідки від 29.09.2021 № 31833, а і в застосуванні відповідного відсотку (90%) грошового забезпечення для розрахунку розміру пенсії та вказує на відсутність підстав для не застосування положень Закону №2262 щодо обмеження пенсії максимальним розміром - 10 прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Із зазначеного слідує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про передчасність вимог позивача щодо застосування відповідного відсотку (90%) грошового забезпечення для розрахунку розміру пенсії та щодо незастосування обмеження пенсії максимальним розміром при перерахунку пенсії на підставі довідки від 29.09.2021 № 31833. Щодо застосування відповідного відсотку (90%) грошового забезпечення для розрахунку розміру пенсії, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. Так, умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ), яким держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист. Стаття 13 Закону №2262-ХІІ в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт «б» статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); в) особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів. Пенсія позивачу була призначена у розмірі 90% від грошового забезпечення за 36 років вислуги. Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII, згідно яких цифри « 90» замінено цифрами « 80». Положеннями пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом. Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 №1166-VII внесено зміни у частину 2 статті 13 Закону №2262-XII, згідно з якими цифри « 80» замінено цифрами « 70». Статтею 63 Закону №2262-ХІІ, у редакції, чинній з 01.01.2017 року, визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій. Згідно з цією статтею, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, яким присвоєні чергові військові (спеціальні) звання під час перебування їх у запасі або у відставці, раніше призначені їм пенсії з урахуванням нових присвоєних військових (спеціальних) звань не перераховуються. 30.08.2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, яка набрала чинності з 01.03.2018 року. 21.02.2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103, відповідно до п.1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ до 01.03.2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 року відповідно до Постанови КМУ №704. 13.02.2008 року постановою Кабінету Міністрів України №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок №45), відповідно до п.3 якого, на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України. Пунктом 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами 2 і 3 ст.51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. Відповідно до ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Таким чином, внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій. Отже, при перерахунку пенсії відсотковий розмір грошового забезпечення, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням вислуги років. При цьому застосуванню підлягає норма закону у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії. Таким чином, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Крім того, суд апеляційної інстанції бере до уваги й те, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій). У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. У рішеннях Конституційного Суду України зазначено, що розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що при перерахунку з 01 квітня 2019 року пенсії позивача відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч.2 ст.13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії, тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що у відповідача відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії позивача під час здійснення її перерахунку з 90% грошового забезпечення до 70%. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 240/5401/18 та постановах Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі №540/820/19, 09 лютого 2021 року у справі № 1640/2500/18. Щодо питання обмеження пенсії максимальним розміром суд апеляційної інстанції зазначає таке. Згідно з ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (Закон №2262-ХІІ) у редакції Закону України від 08.07.2011 №3668-VI, із змінами, внесеними згідно із Законом України від 24.12.2015 №911-VIII, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. Відповідно до ст. 152 Конституції України закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону №2262-XII зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. Згідно п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 положення ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня ч. 7 ст. 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року». Колегія суддів зазначає, що буквальне розуміння змін, внесених Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 дозволяє зробити висновок, що у Законі №2262-ХІІ з 20.12.2016 відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що набули чинності з 01.01.2017 та полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими. Таким чином, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774 до ч. 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для обмеження пенсії максимальною величиною. Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що оскільки позивачу було призначено пенсію з 01.12.2007 року, тому при здійсненні її перерахунку з 01.04.2019 року обмеження перерахованої пенсії максимальною величиною застосуванню не підлягає. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.10.2020 у справі №522/16881/17, від 17.05.2021 у справі №343/870/17, від 10.09.2021 у справі №300/633/19. Щодо вимоги позивача про зобов`язання виплати пенсії однією сумою, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. Згідно зі ст. 55 Закону № 2262-ХІІ нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Таким чином, ст. 55 Закону № 2262-ХІІ передбачає виплату недоплаченої пенсії однією сумою лише в тому разі, якщо пенсія належала пенсіонеру, однак, не була отримана ним вчасно з власної вини. Між тим, ця норма не містить приписів, які б визначали спосіб дій органу Пенсійного фонду щодо виплати суми пенсії, що утворилася з вини органу Пенсійного фонду, зокрема, внаслідок перерахунку за рішенням суду. Отже, спосіб виконання дій, які має вчинити суб`єкт владних повноважень за рішенням суду, не визначений у спірних відносинах нормативно. Належним виконанням судового рішення про здійснення виплати суми недоплаченої частини основного розміру пенсії, буде вважатися як перерахування присудженої суми одним платежем, так і кількома платежами, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці. Кількість платежів у межах однієї суми коштів не порушує прав особи на соціальний захист у формі пенсійного забезпечення. З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вимога позивача про виплату перерахованої пенсії однією сумою задоволенню не підлягає. За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи не повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, однак зроблені судом першої інстанції висновки не в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи, тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 20 грудня 2021 року підлягає частковому скасуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь [PERSON] судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Результат розгляду: partial