Рішення адміністративного суду від 2022-06-21 00:00:00+03

У січні 2021 року позивач, [PERSON] , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови [PERSON] перерахувати та виплатити пенсію у розмірі 76% грошового забезпечення на підставі довідки Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09.12.2020 №ВСЗ/6298, яка включає в себе наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад - 5920,00 грн, оклад за військовим званням - 1480,00 грн, надбавка за вислугу років (50 %) - 3700,00 грн, надбавка за особливості проходження служби (65%) - 7215,00 грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 888,00 грн, лікар вищої категорії (крім хірургів) (7%) - 414,40 грн, премія (35%) - 2072,00 грн, з урахуванням 100 % суми підвищення без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити [PERSON] пенсію в розмірі 76% від суми грошового забезпечення на підставі довідки Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09.12.2020 №ВСЗ/6298, яка включає в себе наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад - 5920,00 грн, оклад за військовим званням - 1480,00 грн, надбавка за вислугу років (50 %) - 3700,00 грн, надбавка за особливості проходження служби (65%) - 7215,00 грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 888,00 грн, лікар вищої категорії (крім хірургів) (7%) - 414,40 грн, премія (35%) - 2072,00 грн, з урахуванням 100 % суми підвищення без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 жовтня 2021 року позовні вимоги задоволено частково: Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у проведенні [PERSON] перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09.12.2020 №ВСЗ/6298, починаючи з 01.04.2019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести [PERSON] перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09.12.2020 № ВСЗ/6298, починаючи з 01.04.2019, з урахуванням проведених раніше виплат. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись з таким рішенням суду в частині відмовлених позовних вимог, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог неповно з`ясовано обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, зокрема, що після перерахунку розмір пенсії буде перевищувати 10 прожиткових мінімумів, тому, не зобов`язуючи відповідача здійснити виплату пенсії позивачу без обмеження її максимального розміру, суд створює підстави для нового спору. Також, наголошує на наявності права на отримання пенсії у розмірі 76% з урахуванням 100 відсотків підвищення, починаючи з 01.04.2019 року. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії та призначено до розгляду в порядку письмового провадження. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, - повернуто особі, яка її подала. Ухвалою Шостого апеляційного адіміністративного суду від 25 січня 2022 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги [PERSON] на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 жовтня 2021 року на розумний строк, достатній для всебічного та повного розгляду справи. Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію, призначену відповідно до вимог Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Київським міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки складено довідку від 09.12.2020 №ВСЗ/6298 про розмір грошового забезпечення позивача, станом на 05.03.2019, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Згідно супровідного листа Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 18.12.2020 №2715 вказана довідка надіслана до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві. У відповідь на звернення представника позивача від 24.12.2020, листом від 29.12.2020 №2600-0202-8/185808 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві повідомлено представнику позивача, що пенсія йому перерахована і виплачується відповідно до норм чинного законодавства. Зазначено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 по справі №836/3858/18 визнано протиправними та нечинними, зокрема, пункти 1,2 постанови Кабінету Міністрів України № 103. Після визнання протиправними та нечинними пунктів 1, 2 Постанови КМУ №102, Урядом України акти, які визначають механізм перерахунку пенсій відповідних категорій військовослужбовців не приймалось. Також в листі вказано, що надіслана Київським міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки довідка про розмір грошового забезпечення від 09.12.2020 №ВСЗ/6298, видана на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києві від 26.10.2020 №640/10072/20, долучена до матеріалів пенсійної справи. Вважаючи відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років та її виплаті із розрахунку 76 % грошового забезпечення з урахуванням 100 відсотків суми підвищення без обмежень її граничного розміру протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів. Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив частково та зазначив, що оскільки з 05 березня 2019 року - дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою №704, відповідно до статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ, а також те, що Київським міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки подано оновлену довідку від 09.12.2020 №ВСЗ/6298 із такими складовими до пенсійного органу, відповідач протиправно відмовив позивачу у здійсненні перерахунку основного розміру його пенсії з 01 квітня 2019 року (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії). Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, суд першої інстанції виходив з того, що положення Закону щодо обмеження максимальним розміром пенсії не може застосовуватися до осіб, яким пенсію призначено до 01 січня 2016 року. Разом з цим, суд зауважив, що з матеріалів справи вбачається, що відповідач не застосовував обмеження граничним розміром до пенсії позивача. Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії без обмеження максимального її розміру, що, в свою чергу, дозволяє дійти висновку про передчасність позовних вимог в цій частині та про відсутність правових підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимального розміру. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до частини першої ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Так, позивачем не оскаржується рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відтак колегія суддів вважає за необхідне здійснювати перевірку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги [PERSON] . Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року №7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення. Першочергово, апеляційний суд звертає увагу, що позивачем до суду першої інстанції, крім іншого, було заявлено позовну вимогу про виплату позивачу з 01 квітня 2019 року пенсії з урахуванням 100 % суми підвищення, у задоволенні якої судом першої інстанції було відмовлено, однак, в оскаржуваному рішенні суд жодним чином не мотивував таку відмову, що є порушенням норм процесуального права та самостійною підставою для скасування рішення суду першої інстанції у відповідній частині. Щодо наявності підстав для виплати [PERSON] з 01 квітня 2019 року пенсії з урахуванням 100 % суми підвищення, колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до пункту 2 Постанови № 103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01 січня 2018 року у таких розмірах: з 01 січня 2018 року - 50 відсотків; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 01 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року. У зв`язку із скасуванням пункту 2 Постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії - скасовано, а відтак позивач з 01 квітня 2019 року мав право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, що відповідає правовій позиції Верховного Суду у зразковій справі № 160/3586/19. Разом з тим, колегією суддів враховується, що 14.08.2019 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 804, яка набрала чинності 04.09.2019. Відповідно до пункту 1 цієї постанови виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року. У свою чергу, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.01.2020 у справі № 640/19133/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020, визнано неправомірними дії Кабінету Міністрів України при прийнятті Постанови №804 та визнано цю постанову протиправною та нечинною повністю. Відтак, на переконання колегії суддів, у тому числі з урахуванням наведених вище висловлених Верховним Судом позицій про застосування аналогічних за змістом нормативних актів до спірних правовідносин, позовні вимоги з 04.09.2019 по 31.12.2019 задоволенню не підлягають, оскільки відповідач протиправних дій при виплаті позивачу підвищення до пенсії на підставі Постанови № 804, не вчиняв, а сама постанова визнана нечинною у 2020 році. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 13.04.2021 у справі №560/2720/19, від 12.08.2021 у справі № 200/8751/20-а, від 19.08.2021 у справі № 640/5451/20. Отже, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги в частині виплати 100% перерахованої пенсії підлягають задоволенню частково - за період з 01 квітня 2019 року до 04 вересня 2019 року. Щодо позовних вимог про відсоткове значення пенсії для її перерахунку та обмеження максимальним розміром, апеляційний суд звертає увагу на наступне. Так, відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо питання обмеження пенсії максимальним розміром та визначення відсоткового значення при перерахунку, суд першої інстанції дійшов висновку, що такі вимоги є передчасними. З вищевикладеним висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд. Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Разом з тим, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання тлумачення частини 2 статті 55 Конституції України (пункт 1 резолютивної частини Рішення № 6-зп від 25 листопада 1997 року; пункт 1 резолютивної частини Рішення № 9-зп від 25 грудня 1997 року та пункт 1 резолютивної частини Рішення №19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року). Так, у рішенні № 19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року Конституційний Суд України зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст та спрямованість діяльності держави (частина 2 статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Відтак, системний аналіз статті 55 Конституції України дозволяє дійти висновку, що частина 2 цієї правової норми гарантує кожному захист своїх прав, які були порушені органами державної влади, місцевого самоврядування, посадовими і службовими особами. Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Вирішуючи спір суд повинен встановити, що у зв`язку з прийнятим рішенням, вчиненням дії чи допущенням бездіяльності суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення. Особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Разом з цим, обставину щодо фактичного порушення суб`єктом владних повноважень - відповідачем його прав, свобод чи інтересів належними і допустимими доказами має довести саме позивач. У розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто, передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Відтак, для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес. З матеріалів справи вбачається, що як станом на момент звернення до суду з позовом, так і станом на дату розгляду даної справи судом апеляційної інстанції між позивачем і відповідачем існує спір лише щодо здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09.12.2020 №ВСЗ/6298, однак, спір щодо виплати пенсії з розрахунку 76% від суми грошового забезпечення без обмежень її граничного розміру відсутній. Так, матеріалами справи підтверджується, що представник позивача 24.12.2020 року звертався до відповідача з адвокатським запитом щодо пенсійного забезпечення [PERSON] , у відповідь на яке листом від 29.12.2020 №2600-0202-8/185808 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві повідомлено представнику позивача, що пенсія йому перерахована і виплачується відповідно до норм чинного законодавства. Зазначено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 по справі №836/3858/18 визнано протиправними та нечинними, зокрема, пункти 1,2 постанови Кабінету Міністрів України № 103. Після визнання протиправними та нечинними пунктів 1, 2 Постанови КМУ №102, Урядом України акти, які визначають механізм перерахунку пенсій відповідних категорій військовослужбовців не приймалось (а.с. 16). Тобто, колегія суддів зауважує, що пенсійний орган відмовив у здійсненні перерахунку пенсії позивача з мотивів не прийняття Урядом нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, які передбачають проведення перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ. Заперечень щодо права позивача на отримання пенсії з розрахунку 76% без обмежень максимальним розміром не містить і відзив пенсійного органу на позовну заяву. В останньому відповідач лиш вказує,що такі позовні вимоги заявлені передчасно, оскільки пенсійний орган не обмежував пенсію позивача граничним розміром. Більше того, в апеляційній скарзі представник позивача сам вказує, що після перерахунку (здійсненого на виконання цього рішення), розмір пенсії позивача буде перевищувати 10 прожиткових мінімумів (за самостійними розрахунками позивача), тобто, апелянт самостійно підтверджує, що наразі розмір пенсії [PERSON] не перевищує 10 прожиткових мінімумів, що, в свою чергу, очевидно вказує на передчасність заявлених позовних вимог. Відтак, спір щодо обмеження пенсії максимальним розміром та визначення конкретного відсотку розміру грошового забезпечення на час звернення позивача у цій справі до суду відсутній, жодні матеріали цієї справи доказів наявності такого не містять. Також, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку пенсії на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні цих позовних вимог, як передчасних. Таким чином, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню лише в частині відмовлених позовних вимог щодо виплати 100% перерахованої пенсії за період з 01 квітня 2019 року до 04 вересня 2019 року з прийняттям нової постанови про задоволення відповідних позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії щодо зобов`язання здійснити перерахунок та виплату 100% перерахованої пенсії за період з 01 квітня 2019 року до 04 вересня 2019 року. Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню в частині відмови у задоволенні відповідних позовних вимог, з прийняттям у відповідній частині нової постанови про їх задоволення.

Результат розгляду: partial