Рішення адміністративного суду від 2022-01-19 00:00:00+02

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, в якому після уточнення позовних вимог просив суд: визнати протиправними дії Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо відмови у перерахунку пенсії у розмірі 90% згідно заяви від 12.01.2021 в залежності від сум заробітної плати на відповідній посаді слідчого прокуратури району станом на 06.09.2017 у розмірі 33084,80 грн, без обмежень; зобов`язати Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії у розмірі 90% від сум заробітної плати на відповідній посаді слідчого прокуратури району станом на 06.09.2017 у розмірі 33084,80 грн, без обмежень, починаючи з 13 грудня 2019 року по 30 квітня 2020 року, та вважаючи ті обставини, що позивач не отримав з поважних причин пенсійні виплати до 01.11.2020, з мотивів припинення виплат, а почав отримувати пенсію з 01.11.2020, тому з цієї дати по теперішній час. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 адміністративний позов задоволено частково, а саме суд: визнав протиправним та скасував рішення Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 15 січня 2021 року №909270141507, яким відмовлено [PERSON] в проведенні перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру України» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII у зв`язку з прийняттям Другим Сенатом Конституційного Суду України 13.12.2019 Рішення №7-р (ІІ)/2019; зобов`язав Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату раніше призначеної [PERSON] пенсії за вислугу років відповідно до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII на підставі довідки прокуратури Луганської області від 23.12.2020 за №21-863вих-20 з урахуванням раніше проведених виплат та з виключенням із періоду перерахунку проміжок часу з 01.05.2020 по 31.10.2020. Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 замінено стягувача у виконавчому провадженні ВП №65493701 з Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області. 30 вересня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом [PERSON] до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії. Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви про встановлення судового контролю. Позивач, не погодившись з таким рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій останній просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вимогами КАС України не передбачено, що судовий контроль за виконанням судового рішення встановлюється судом тільки після закінчення виконавчого провадження. Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15.03.2021, зокрема, суд зобов`язав Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату раніше призначеної [PERSON] пенсії за вислугу років відповідно до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII на підставі довідки прокуратури Луганської області від 23.12.2020 за №21-863вих-20 з урахуванням раніше проведених виплат та з виключенням із періоду перерахунку проміжок часу з 01.05.2020 по 31.10.2020. На виконання рішення видано виконавчі листи. 19.05.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 147). Листом від 05.08.2021 № 7719 орган виконання судового рішення повідомив позивача про те, що на виконання рішення суду, проведено позивачу перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 № 1697 на підставі довідки прокуратури Луганської області від 23.12.2020 за № 21-863 вих-20 з урахуванням раніше проведених виплат та з виключенням із періоду перерахунку проміжок часу з 01.05.2020 по 31.10.2020. На основну відомість травня 2021 року нараховано та виплачено місячний розмір пенсії у сумі 17690 грн. Сума пенсії за період з 13.12.2019 по 30.04.2020 та з 01.11.2020 по 30.04.2021 в розмірі 134238,47 грн. обліковується в управлінні та буде виплачена після отримання фінансування на даний вид виплат (а.с. 148-149). Згідно інформації про виконавче провадження на сайті Міністерства юстиції України боржник Старобільське ОУПФУ Луганської області станом на 11.10.2021 рішення суду не виконав в повному обсязі. Доказів того, що виконавче провадження закінчено суду не надано (а.с. 111). Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неможливості встановлення судового контролю відповідно до вимог ст.382 КАС України у справі з огляду на наступне. Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. За приписами частин 1 та 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати. Норма статті 382 КАС України не містить застереження, що суд може встановити судовий контроль за виконанням судового рішення лише одночасно з ухваленням останнього. У випадку ухилення боржника - суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення суд може постановити ухвалу про зобов`язання останнього подати звіт і після постановлення рішення у справі, якщо цього потребують обставини справи. Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання або неналежне виконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі. Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення. Аналогічна правова позиція викладена і в постанові ВС від 03.04.2019 року у справі №820/4261/18. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17 сформульовано правовий висновок про можливість встановлення судового контролю, передбаченого ст. 382 КАС України, після прийняття кінцевого рішення у справі. З матеріалів справи вбачається, що рішення суду відповідачем виконано частині перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII на підставі довідки прокуратури Луганської області від 23.12.2020 за №21-863вих-20. З урахуванням обставин справи, характеру спірних правовідносин, предмета та категорії спору, практики правозастосування, що складалася з приводу спорів цієї категорії, зокрема й суду касаційної інстанції, суд погоджується з апелянтом щодо не підтвердження виконання рішення суду у повному обсязі, оскільки на момент розгляду судами першої та апеляційної інстанцій повної виплати перерахованої суми пенсії відповідачем здійснено не було. Стосовно вимог скарги в частині направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, суд зазначає, що оскільки ухвала суду у даному випадку не перешкоджає подальшому провадженню у справі, відсутні підстави для застосування положень ст. 320 КАС України та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції Щодо посилання заявника на необхідність за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду по справі № 360/411/21 від 15.03.2021 або в разі неподання такого звіту встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд зазначає що вказані вимоги є передчасними. Зазначене свідчить про те, що рішення суду не виконано в повному обсязі, а тому суд вважає за необхідне встановити контроль за виконанням рішення суду першої інстанції - шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області подати до суду першої інстанції звіт про його повне виконання у місячний строк з дня набрання цією постановою законної сили, що обумовлює задоволення заяви позивача та його апеляційної скарги в цій частині. Відповідно до ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції є такою, що підлягає скасуванню та заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду першої інстанції підлягає частковому задоволенню.

Результат розгляду: partial