Рішення адміністративного суду від 2023-07-25 00:00:00+03

у березні 2023 року [PERSON] звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просила замінити стягувача [PERSON] на неї - [PERSON] , як спадкоємицю останньої. Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про заміну стягувача у справі №240/717/20. Не погоджуючись із даним рішенням, [PERSON] подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Апелянт просить суд, ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву задовольнити та замінити сторону виконавчого провадження на його правонаступника, а саме з [PERSON] \~на спадкоємицю - [PERSON] . Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив. Процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії адміністративного процесу - під час розгляду справи у суді першої інстанції, суді апеляційної інстанції, суді касаційної інстанції, під час перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами. Тобто, заміна сторони можлива на будь-якій стадії судового процесу. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Отже, процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участь у цьому процесі. Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні. Згідно ч.ч.1,4 ст.25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст.1218 ЦК України). Так, з матеріалів справи встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті [PERSON] компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 04.02.2014 по 30.06.2014, нарахованої на підставі постанови Народицького районного суду Житомирської області від 21.08.2014 у справі №284/1416/14-а. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити [PERSON] компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Народицького районного суду Житомирської області від 21.08.2014 у справі №284/1416/14-а за період з 04.02.2014 по 30.06.2014, починаючи з 30.10.2014 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії 18.07.2019. На виконання рішення суду, Житомирським окружним адміністративним судом на адресу позивача 19 травня 2021 року надіслано виконавчий лист № 4393 2021 р., в якому боржником значиться Головне Управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, а стягувачем - [PERSON] . На підставі вказаного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження №66865245. Однак, [INFO] , [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 18.02.2022 року Народицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області. Відповідно до заповіту складеного від 04 лютого 2010 року, [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] та єдиною спадкоємицею за заповітом (а.с.93,95). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ч.1 ст.91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Згідно ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІУ сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Частиною 3 ст.1268 ЦК України вказано, що спадкоємець який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність того чи іншого свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. При цьому, обов`язок спадкоємця отримати свідоцтво про право на спадщину у відповідності до ст.1297 ЦК України настає у випадках, якщо у складі спадщини є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація. Аналіз вказаних вище норм дає підстави для висновку, що суми компенсацій за вчасно неотримані суми пенсій, які були нараховані, проте не виплачені особі за життя, передаються членам його сім`ї. При цьому, отримання вказаних коштів законодавець не ставить у залежність від отримання свідоцтва про спадщину. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 22.12.2020 у справі №2-а-3938/11. Крім того у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а, сформульована висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя». Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що [PERSON] набула право на отримання суми компенсації, нарахованої її матері - [PERSON] на виконання рішення суду, проте не виплачених за її життя, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про відсутність підстав для задоволення заяви [PERSON] про заміну сторони у даній справі. Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у даній справі мова йде за можливість отримання особою, як спадкоємцем, присуджених судовим рішенням суми компенсації належної померлій особі та не отриманої нею за життя, компенсації за невчасне здійснення пенсійних виплат. При цьому, даним судовим рішенням не вирішується право на отримання відповідної виплати таке право уже було вирішено попереднім судовим рішенням на виконання якого відкрито виконавче провадження. Відповідно до ст. 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити постанову, якою заяву [PERSON] задовольнити.

Результат розгляду: granted