Рішення адміністративного суду від 2022-05-09 00:00:00+03

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі № 460/9319/20, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - ГУ ПФУ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій було задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ щодо відмови нарахувати та виплатити позивачці підвищення до пенсії згідно з статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22 травня 2008 року по 22 липня 2011 року, з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року, з 17 липня 2018 року, додаткової пенсії згідно з статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22 травня 2008 року по 22 липня 2011 року, з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року. Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити [PERSON] з урахуванням раніше виплачених сум підвищення до пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат згідно з статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22 травня 2008 року по 22 липня 2011 року, з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року, з 17 липня 2018 року, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до частини третьої статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком за період з 22 травня 2008 року по 22 липня 2011 року, з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2021 року апеляційну скаргу ГУ ПФУ задоволено частково. Скасовано рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі № 460/1495/20 та прийнято постанову, якою адміністративний позов [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправною відмову ГУ ПФУ у нарахуванні та виплаті позивачці щомісячної доплати до пенсії, передбаченої статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території зони гарантованого добровільного відселення, в розмірі двох мінімальних заробітних плат починаючи з 28 серпня 2019 року. Зобов`язано відповідача провести нарахування та виплату [PERSON] щомісячної доплати до пенсії, передбаченої статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території зони гарантованого добровільного відселення, в розмірі двох мінімальних заробітних плат починаючи з 28 серпня 2019 року з урахуванням раніше виплачених сум. Адміністративний позов [PERSON] у частині позовних вимог за періоди з 22 травня 2008 року по 22 липня 2011 року, з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року, з 01 січня 2016 року по 27 серпня 2019 року залишено без розгляду. 02 березня 2022 року апеляційним судом зареєстровано заяву [PERSON] про ухвалення додаткового судового рішення з питань розподілу судових витрат. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України заява розглядається у порядку письмового провадження. Вирішуючи по суті вимоги заяви [PERSON] про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат, суд апеляційної інстанції виходить із такого. Частиною 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Як слідує з матеріалів справи, позивачкою при поданні позову до суду першої інстанцї сплачено 840,80 грн судового збору. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2021 року апеляційна скарга ГУ ПФУ була задоволена частково. Скасовано рішення суду першої інстанції та позовні вимоги задоволено частково. Частиною 4 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, на переконання апеляційного суду, на користь [PERSON] слід стягнути з ГУ ПФУ, як суб`єкта владних повноважень, за рахунок його бюджетних асигнувань 840,80/2 = 420,40 грн сплаченого при зверненні до суду першої інстанції судового збору.

Результат розгляду: granted