Рішення адміністративного суду від 2022-11-02 00:00:00+02

Позивач в січні 2022 року звернулася до суду із вище зазначеним позовом, в якому просить суд скасувати постанову ЕАО/5137718 від 12 грудня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП у відношенні [PERSON] , а справу - закрити за відсутністю складу правопорушення. В обґрунтування позову вказує, що 12.12.2021 року приблизно об 10 год. на вул. Набережно-Хрещатицькій [PERSON] була зупинена працівниками поліції. До неї підійшла жінка у поліцейській формі та повідомила про те, що вона порушила правила дорожнього руху. Запитала про своє порушення і чи можна подивитися на фіксацію порушення. Поліцейська відійшла до патрульної машини, а повернувшись пояснила, що порушення зафіксовано в режимі авто фіксації і доступ до відео отримає через інтернет, коли відкриється доступ для сплати штрафу. Після цього повідомлено, що всі дані занесено і вона може їхати далі. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення зазначає, що їй не роз`яснено права, жодних підписів на протоколі або інших документах не ставила. Жодних копій протоколів або постанов надано не було. Через декілька днів почала пошуки відео свого порушення в інтернеті, але нічого не знаходила. 01.01.2022 року через інтернет ресурс з пошуку штрафів знайшла інформацію про свій штраф, але відео там відсутнє. Окрім іншого вказує, що впевнена, що не порушувала правил дорожнього руху, а постанова вважає, що була винесена незаконно. Вважає, що постанову відносно неї складено із порушенням вимог КУпАП, просить її скасувати, закрити провадження по справі. За результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу матеріали адміністративного позову 10.01.2022 року передано в провадження судді Яценко Н.О. Ухвалою від 31.01.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору. Ухвалою від 31.01.2022 року позов залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. 15.02.2022 року до суду надійшов адміністративний позов з клопотанням про поновлення строку на подачу адміністративного позову та з клопотанням про витребування доказів. Ухвалою від 19.04.2022 року позивачу поновлено строк на звернення до суду, по справі відкрито спрощене провадження без виклику сторін. Ухвалою від 19.04.2022 року за клопотанням позивача витребувано з Управління національної поліції належним чином завірену копію постанови про адміністративне правопорушення серії ЕОА № 5137718 від 12.12.2022 року відносно [PERSON] складену за ч.2 ст.122 КУпАП; запис відеофіксації адміністративного правопорушення за участю автомобіля марки «Nissan X-Trail», д.н. [NUMBER] від 12.12.2021 року, місце порушення м.Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, 13-Б. Згідно ч. 5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 20.06.2022 року відповідачем отримано копію ухвалу про відкриття провадження по справі та ухвалу про витребування доказів, однак станом на 02.11.2022 року ухвала про витребування доказів залишена без реагування. Також не надано суду і відзив на позов. Враховуючи відсутність клопотань про проведення судового засідання та невиконання відповідачем ухвали про витребування доказів, суд вбачає можливим розглянути справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, оцінивши їх в сукупності суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як убачається з інформації про порушення, в яку внесено постанову серії ЕАО №5137718 від 12.12.2021 позивач, керуючи автомобілем марки «Nissan X-Trail», д.н. [NUMBER] 12.12.2021 року о 00:00 год., місце порушення м.Київ, вул.Набережно-Хрещатицька, 13-Б проїхала перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушила п. 8.7.3 е. ПДР - порушення проїзду на заборонений червоний, або миготливий, або два миготливих сигнали забор. рух. Вказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в сумі 510 грн. Матеріали справи не містять доказів вручення постанови позивачу. Предметом оскарження є постанова по справі про адміністративне правопорушення, перевіряючи правомірність її винесення суб`єктом владних повноважень, суд зобов`язаний перевірити наявність в діях [PERSON] складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Положеннями ч.ч. 1-4 ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Ч.2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди. Нормами статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Предмет доказування у справі про адміністративні правопорушення становлять обставини, що підлягають з`ясуванню у справі про адміністративне правопорушення, а саме: наявність події адміністративного правопорушення; особа, яка вчинила протиправні дії (бездіяльність), за якими нормами КУпАП передбачена адміністративна відповідальність; винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення; обставини, що пом`якшують адміністративну відповідальність, і обставини, що обтяжують адміністративну відповідальність; характер і розмір шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням; обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення; інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; причини і умови вчинення адміністративного правопорушення. Згідно з ч.ч.1-3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. В КУпАП та КАС України визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та її перегляду судом у випадку оскарження, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. В даній категорії справ відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача та його заперечення проти пред`явленого йому обвинувачення, адже в силу ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При цьому, для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був належним і допустимим. Належний доказ - це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані - це дані, які маючи зв`язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів, а допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Відповідачем взагалі не надано до суду ніяких доказів по справі, що підтверджують позицію відповідача. Враховуючи сукупність викладених обставин та недоведеність вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУАП, суд доходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог із скасуванням оскаржуваної постанови. Разом з тим в задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє, оскільки як зазначив Верховний Суд у справі № 490/843/15-а право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу, або є суду у передбачених статті 221 КУпАП випадках та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, слід стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь [PERSON] (адреса реєстрації [ADDRESS] , ідентифікаційний код [NUMBER] ) судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial