Рішення адміністративного суду від 2022-02-01 00:00:00+02

Фермерського господарство "Агролайн" звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки з позовом в якому просили визнати протиправною та скасувати постанову Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 30.08.2021 №300261. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначав, що про розгляд справи 30.08.2021 відповідачем його було повідомлено листом без дати та номеру, який отримали 06.09.2021, тобто після прийняття Постанови про застосування адміністративного-господарського штрафу від 30 серпня 2021 року. Таким чином, позивач був позбавлений можливості надати пояснення, представити докази, скористатись юридичною допомогою адвоката, ознайомитись з матеріалами справи, прийняти безпосередню участь в розгляді справи, що є порушенням його прав та інтересів. Також зазначали, що один із вказаних транспортних засобів із реєстраційним номером [NUMBER] ніколи не був зареєстрований за ФГ "Агролайн" та не належав на праві власності останньому. При цьому, транспортний засіб із реєстраційним номером [NUMBER] 01 червня 2021 року на підставі Договору оренди транспортного засобу №53 від 01.06.2021 був переданий у користування ФГ «Лани Слобожанщини». Відтак, ФГ "Агролайн" не могло вчинити порушення наведені в Акті. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року в задоволенні адміністративного позову Фермерського господарства "Агролайн" до Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 30.08.2021 №300261 відмовлено. Не погодившись з прийнятим судовим рішення Позивачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права просили скасувати зазначене рішення, прийняти нове - про задоволення позовних вимог. Представник позивача в судовому засіданні доводи і вимоги апеляційної скарги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з"явився тоді як про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином. Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що інспекторами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Херсонська область) шляхом проведення рейдової перевірки, 10.07.2021\~перевірено\~транспортний\~засіб марки DAF д.н.з. [NUMBER] , як такий що використовується в своїй діяльності автомобільним перевізником Фермерським господарством «АГРОЛАЙН», при наданні послуг з перевезення вантажу, на підставі товарно-транспортної накладної №931 від 09.07.2021 наданої водієм транспортного засобу. Габаритно-ваговим контролем транспортного засобу марки DAF д.н.з. [NUMBER] , на підставі талону (роздруківки) зважування від 10.07.2021 зафіксовано\~перевищення нормативно\~визначених\~вагових параметрів транспортного засобу із вантажем на одиничну вісь, а саме - 14,35 т, при нормативно визначених 11 т та відсутність у водія позивача при здійсненні перевезення вантажу оформленого дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень. За результатами перевірки складено Акт додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом №300289 від 10.07.2021 р., в якому вказано, що автомобілем марки DAF д.н.з. [NUMBER] , згідно з товарно-транспортною накладною №931 від 09.07.2021 здійснювалось надання послуг з перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень: загальна маса транспортного засобу становила 50,15 т, що на 25,4% перевищує встановлені 40 т; на одиничну вісь, а саме - 11,65 т, що на 30,5% перевищує нормативно визначені 11 т, з перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень - на строєну вісь, а саме - 28,60 т, що на 30% перевищує нормативно визначені 22т., та відсутність у водія позивача при здійсненні перевезення вантажу оформленого дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень, тобто без документів передбачених ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме без дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових параметрів, відповідальність за яке передбачено абз.16 ч.І ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Складений інспектором Акт №300289 від 10.07.2021 був направлений для розгляду в Придністровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (Хмельницька область) як за місцезнаходженням суб`єкта господарювання. Про розгляд Акту позивача було інформовано листом-повідомленням №68162/24.1/24-21 від 19.08.2021 (рекомендованим листом). За результатами розгляду матеріалів, що відбувся в Придністровському міжрегіональному управлінні Укртрансбезпеки 30.08.2021 р., в.о. начальника Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки винесено Постанову №300261 від 30.08.2021 р. про застосування до Фермерського господарства «Агролайн» \~адміністративно-господарського штрафу у сумі 34000 грн за порушення вимог ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачене абз.16 ч.І ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт». Не погодившись з зазначеною постановою позивач оскаржив її в судовому порядку. Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що доводи позивача спростовані наданою відповідачем товарно-транспортною накладною, яку водій надав інспекторам під час перевірки. В товарно-транспортній накладній від 09.07.2021 №931 зазначено, що автомобільний перевізник ТОВ "Агролайн", транспортний засіб - автомобіль DAF [NUMBER] та причіп/напівпричіп [NUMBER] , водій [PERSON] . Щодо доводів позивача відносно допущених процесуальних порушень під час розгляду адміністративних матеріалів та винесення постанови від 30.08.2021 року у їх відсутність то суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується завчасне направлення повідомлення позивачу про розгляд справи. На думку суду, що обізнаність позивача про те, що така справа мала розглядатись відповідачем, надавала позивачеві можливість отримати відомості про час її розгляду за результатами розгляду клопотання позивача про перенесення розгляду справи, як за наслідками його задоволення. Окрім того Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 820/4810/17 зазначено свою позицію з приводу аналогічного питання:"... відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростовувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що постанова від 30.08.2021 №300261 є правомірною, а тому у задоволенні вимог про її скасування необхідно відмовити. Колегія суддів не погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне. Так, судом встановлено, що під час проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача відповідач встановив перевищенням вагових обмежень - загальна маса транспортного засобу становила 50,15 т, що на 25,4% перевищує встановлені 40 т; на одиничну вісь, а саме - 11,65 т, що на 30,5% перевищує нормативно визначені 11 т, з перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень - на строєну вісь, а саме - 28,60 т, що на 30% перевищує нормативно визначені 22т., та відсутність у водія позивача при здійсненні перевезення вантажу оформленого дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень, тобто без документів передбачених ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме без дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових параметрів, відповідальність за яке передбачено абз.16 ч.І ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», що підтверджується довідкою про результати здійснення габаритно - вагового контролю від 10.07.2021 №0051677. Форма та зміст документів, які видаються посадовими особами Укртрансбезпеки визначається Порядком №1007/1207 та Порядком №1567. Відповідно до підпункту 4 пункту 4 Порядку №1007/1207 посадові особи під час здійснення габаритно-вагового контролю видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (додаток 1), а відповідно до п. 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3; пункту 27 за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5. З даного приводу суд першої інстанції зазначив, що розрахунок плати за проїзд визначається за наслідком габаритно-вагового контролю, у тому числі шляхом визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті, а тому відомості з наведеної ТТН не можуть спростовувати встановлені під час такого контролю показники. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 02.08.2018 у справі №820/1420/17). Крім того, суд першої інстанції не прийняв до уваги твердження позивача про те, що один із вказаних транспортних засобів із реєстраційним номером [NUMBER] зареєстрований за господарством, транспортний з реєстраційним номером [NUMBER] ніколи не був зареєстрований за ФГ «АГРОЛАЙН» та не належав на праві власності останньому. При цьому, транспортний засіб із реєстраційним номером [NUMBER] на підставі Договору оренди транспортного засобу №53 від 01.06.2021 \~був переданий 01 червня 2021 року у користування ФГ «Лани Слобожанщини» і на цій підставі позивач не може нести відповідальності, оскільки відповідачем долучено до відзиву товарно-транспортну накладну, яку водій надав інспекторам під час перевірки, а тому, суд першої інстанції дійшов висновку, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. В товарно-транспортній накладній від 09.07.2021 №931 зазначено: автомобільний перевізник ТОВ "Агролайн"; транспортний засіб автомобіль DAF [NUMBER] та причіп/напівпричіп [NUMBER] ; водій [PERSON] . Колегія \~суддів не погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції оскільки судом не враховано доводи Позивача про те, що транспортний засіб, зазначений в Акті перевірки не перебував у володінні та користуванні останнього на момент вчинення правопорушення. З зазначеного доводу позивача в рішенні не наведено мотивів не прийняття як доказів додатків наданих суду при зверненні з позовом. Так, Позивачем до позовної заяви додано Договір оренди транспортного засобу №53 від 01.06.2021 р. (далі Договір) та Акт приймання передачі від 01.06.2021 року, згідно яких автомобіль марки DAP XF 105.460, державний номерний знак [NUMBER] був переданий 01 червня 2021 року у користування ФГ «Лани Слобожанщини». Вказаний Договір на момент ухвалення оскаржуваного рішення суду не визнавався недійсним в судовому порядку, та його недійсність прямо не встановлена законом (ст.204 ЦК України), відтак - є обов`язковим для виконання сторонами в силу ст.629 ЦК України. Суд першої інстанції, не обгрунтував відхилення Договору як доказу, щодо підставності заявленого позову. З тексту оскаржуваного Рішення слідує, що доказом вчинення правопорушення Позивачем є копія товарно-транспортної накладної №931 від 09.07.2021р. (далі - копія ТТН) в якій в графі «Автомобільний перевізник» вказано ФГ «Агролайн». Однак, судом першої інстанції під час оцінки вказаної копії ТТН, як доказу вини ФГ «Агролайн», не враховано, що копія ТТН не містить характерних ознак документа та не завірена належним чином Сторонами правочину, що відповідно ставить під сумнів як сам факт вчинення правопорушення так і відношення ФГ «Агролайн» до його вчинення. Судом не перевірені твердження Позивача про відсутність перебування у трудових відносинах [PERSON] з ФГ «Агролайн». Згідно отриманих відомостей з ГУ ДПС у Хмельницькій області факт перебування у трудових відносинах громадянина [PERSON] з ФГ «Агролайн» станом на 10 липня 2021 року не підтверджено (лист № 13978/6/22-01 -24-01 -02 від 06.12.2021). Крім того, факт відношення ФГ «Агролайн» до виявленого порушення також спростовано відомостями від ФГ «Лани Слобожанщини». Так, листом від 08.12.2021р. вих.№46 ФГ «Лани Слобожанщини» підтверджено факт укладання та виконання договору оренди транспортного засобу №53 від 01.06.2021 року з ФГ «Агролайн», за умовами якого «ОРЕНДОДАВЦЕМ» (ФГ «Агролайн») передано, а «ОРЕНДАРЕМ» (ФГ «Лани Слобожанщини») прийнято у строкове платне користування транспортний засіб: сідловий тягач - Е, марка та модель DAT ХР 105/460, державний реєстраційний номер: [NUMBER] , який використовувався фермерським господарством «Лани Слобожанщини» у власній господарській діяльності, в тому числі 10 липня 2021 року, про що, зокрема, свідчить акт приймання-передачі орендованого майна від 01 червня 2021 року. Також ФГ «Лани Слобожанщини» підтверджено інформацію, що громадянин [PERSON] (іпн. [NUMBER] ) був уповноважений господарством на керування транспортним засобом DAF XF 105/460, державний реєстраційний номер. [NUMBER] . в тому числі 10.07.2021 здійснював перевезення вантажу за адресою: Херсонська область, с Чорнобаївка Херсонська область, с.Мирне. Таким чином і зазначені документи підтверджують помилковість відхилення поданих Позивачем документів: Договору оренди транспортного засобу №53 від 01.06.2021 р. та Акту приймання-передачі від 01 червня 2021 року, які є належними та допустимим доказами і які стосуються предмету доказування. Натомість обгрунтування судом в оскарженому рішенні власної правової позиції наявністю копії ТТН є помилковим, так як з огляду на вищевказане зазначена ТТН не може вважатись належним доказом. При цьому, судом першої інстанції не враховано, що в редакції Закону, чинній до 01 жовтня 2021 року, відповідальність за ст.60 Закону несе не власник транспортного засобу, а перевізник, встановлення якого є обов"язком контролюючого органу - Відповідача під час проведення контрольно-перевірочних заходів. Що стосується посилання суду на правову позицію викладену в Постанові Верховного Суду від 02.08.2018 р. у справі №820/1420/17, то виходячи з відмінності предметів спору по даним справам, колегія суддів вважає таке посилання також помилковим. Неналежна оцінка надана судом першої інстанції факту неналежного повідомлення Позивача про час розгляду справи в Придністровському міжрегіональному управлінні Укртрансбезпеки. Так, Позивачем 16.08.2021 р. отримано від Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки лист без дати та номеру, яким ФГ «Агролайн» повідомлено про те, що справа згідно складеного відносно господарства Акту призначена до розгляду на 10 год.00 хв. 17.08.2021 р., а також додано копію вказаного Акту. Приймаючи до уваги той факт, що господарство вперше дізналося про існування Акту складеного відносно нього, останнім було подано клопотання від 16 серпня 2021 року про відкладення розгляду справи. Задовольняючи клопотання та відкладаючи розглядом справу на 30.08.2021 р. Відповідачем листом без дати та номеру було повідомлено Позивача про час та місце повторного розгляду справи. Лист позивач отримав 06.09.2021р., тобто після прийняття Постанови №300261 від 30 серпня 2021 року, про застосування адміністративно-господарського штрафу. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджений Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі Порядок №1567). Відповідно до пункту 26 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. Згідно з пунктом 27 Порядку №1567 у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. Таким чином, справа про порушення розглядається без участі уповноваженої особи суб`єкта господарювання лише у разі належного повідомлення останнього про розгляд справи, відповідно до п.26 Порядку №1567 (під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням). Водночас, Порядком №1567 не передбачена можливість розгляду без участі суб`єкта господарювання у разі відсутності будь-якої інформації щодо вручення йому повідомлення про розгляд справи. Судом першої інстанції не надано належної оцінки зазначеним обставинам, а саме істотності порушення Відповідачем порядку розгляду матеріалів та винесення постанови щодо суб"єкта господарювання, як порушника, то б то, в його відсутність. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.01.2019 по справі №826/1632/17. Таким чином, неналежне повідомлення спричинило порушення принципу змагальності та не надало можливості Позивачу надати пояснення та докази, що транспортний засіб марки DAF XF 105.460, державний номерний знак [NUMBER] перебуває в оренді іншого підприємства та використовується останнім у власних цілях. Також, наведене, спростовує доводи Відповідача, що Позивач був належним чином повідомлений про час розгляду справи, тому є необгрунтованим й посилання суду на постанову Верховного Суду по справі №820/4810/17. Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Частиною 1 ст. 139 КАС України вказано, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Отже враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення вимог апеляційної скарги слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму понесених судових витрат у вигляді сплаченого судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2270,00 грн., відповідно до платіжного доручення №367 від 20.10.2021 року та за подання апеляційної скарги в розмірі 3405,00 грн. відповідно до до платіжного доручення №438 від 13.12.2021 року. У силу \~п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право \~скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно зі \~ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови \~про задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: granted