Рішення адміністративного суду від 2023-04-18 00:00:00+03

Адвокат Оніщук Володимир Іванович звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою до Голованівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, поліцейського з реагування патрульної поліції Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області сержанта поліції Куріпка Володимира Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, посилаючись на те, що 25 грудня 2022 року поліцейським з РПП Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області сержантом поліції Куріпком Володимиром Ігоровичем було винесено постанову у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №168815 про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення у виді адміністративного штрафу у розмірі 1190 грн. 00 коп. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 122 та ст. 125 КУпАП. Зазначає, що позивач 25.12.2022 о 17:00 годині, рухався на автомобілі ВАЗ 2105, реєстраційний номер [NUMBER] , по вул. Гранітна в смт Вільшанка Голованівського району Кіровоградської області. В цей час до нього ззаду наблизився поліцейський автомобіль з увімкненим дальнім світлом фар, проблисковими маячками синього та червоного кольорів та спеціальним звуковим сигналом. На виконання вимог правил дорожнього руху позивач зупинив керований транспортний засіб біля правого краго проїзної частини в зоні відсутності заборонних та інших дорожніх знаків наявність яких забороняє здійснити зупинку транспортного засобу. Поліцейський автомобіль, здійснивши розворот, зупинився паралельно з автомобілем позивача в зустрічному напрямку руху. В подальшому позивач на вимогу відповідача надав для огляду документи: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб і страховий поліс. На запитання позивача про причину зупинки транспортного засобу відповідач відповів, що у автомобіля позивача не освітлений номерний знак в темну пору доби. Однак, оглянувши автомобіль позивач встановив, що номерні знаки автомобіля освітлені достатньо для їх ідентифікації з відстані 20 метрів, про що зауважив відповідачу, однак останній повідомив позивача, що під час руху автомобіля номерний знак був неосвітлений, але на вимогу позивача не надав жодних доказів вказаної несправності та вчиненого правопорушення і повідомив позивача, що відносно нього буде винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Відповідач, не роз`яснивши позивачу прав, які має особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, почав оформлення постанови. На клопотання позивача залучити до розгляду справи захисника та свідків відповідач відповів відмовою. У зв`язку з наведеним просить визнати протиправною та скасувати постанову серії БАД №168815, винесену 25 грудня 2022 року поліцейським з реагування патрульної поліції Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області сержантом поліції Куріпком Володимиром Ігоровичем відносно [PERSON] за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 122, ст. 125 КУпАП. Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 17 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судовий розгляд призначено на 02 лютого 2023 року. 02 лютого 2023 року розгляд справи відкладено на 03 березня 2023 року у зв`язку з неявкою відповідачів. 03 березня 2023 року розгляд справи відкладено на 18 квітня 2023 року у зв`язку з витребуванням доказів. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав повністю та просив його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Поліцейський з РПП Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області сержант поліції Куріпко В.І. подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд дійшов наступних висновків. Представник позивача у поданій позовній заяві просив поновити позивачеві строк для звернення до суду із пред`явленим позовом, оскільки копію оскаржуваної постанови позивач на місці її винесення не отримував, а отримав поштою лише 09.01.23. Частиною 1 ст. 121 КАС України, передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Матеріалами справи підтверджуються доводи представника позивача щодо причин пропуску строку, які є поважними, а тому такий строк підлягає поновленню. З оскаржуваної постанови вбачається, що 25 грудня 2022 року о 17 год. 15 хвилин в смт. Вільшанка Голованівського району по вул. Гранітна, 5, поліцейським з РПП Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області сержантом поліції Куріпком Володимиром Ігоровичем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №168815, якою [PERSON] , [INFO] , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 122, ст. 125 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн. Відповідно до вказаної постанови позивачу ставиться в провину те, що він 25 грудня 2022 року о 17 год. 01 хв. в смт. Вільшанка Голованівського району по вул. Гранітна керував автомобілем ВАЗ 2105, д.н.з. [NUMBER] , у якого неосвітлений номерний знак у темну пору доби та здійснив зупинку на перехресті вулиць Гранітна та Зарічна та не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію при зупинці, чим порушив п.п. 2.9 «в», 30.2, 2.3 «а», 15.9 «ґ», 9.9 «б» Правил дорожнього руху (а.с.7). Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення визначені статтею 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), за приписами якої воно накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль). Пунктом 11 частини1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Відповідно до статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша і друга статті 121-3, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, статті 125 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395 (далі - Інструкція). У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції). Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122, ст. 125 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу. Натомість винесена на місці вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 - 3 КУпАП Інструкцією не передбачено. Згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати, зокрема, такi превентивнi заходи: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису. Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. За визначенням, наведеним у статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Стосовно недотримання відповідачем процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в частині незазначення технічного засобу, яким здійснено відеозапис, про який вказано у п.7 оскаржуваної постанови, а саме: у графі «До протоколу додається» зазначено «відеофіксація, фотофіксація», суд погоджується з доводами позивача, викладеними у позовній заяві, з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про технічний засіб, яким здійснювалася фіксація правопорушення. Водночас, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Крім цього, відповідачем надано оптичний диск із записами відео з нагрудної камери поліцейського та фотофіксацію. На вказаному оптичному диску наявні чотири медіафайли: «0000000_00000020221225170104_0003», «0000000_00000020221225171605_0004», «0000000_00000020221225173105_0005» та «0000000_00000020221225174404_0005». В судовому засіданні було встановлено, що файли «0000000_00000020221225170104_0003», «0000000_00000020221225171605_0004», «0000000_00000020221225173105_0005» неможливо відтворити, тоді як на записі «0000000_00000020221225174404_0005» зафіксовано лише частину розмови поліцейського із позивачем. Із вказаного відеозапису та фотофіксації неможливо встановити факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 122, ст. 125 КУпАП. Також суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача. Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17 та від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а. Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень. Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. На підставі викладеного, з урахуванням істотних порушень, які були допущені під час оформлення та винесення оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку про її протиправність, що має наслідком її скасування у судовому порядку. Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України. Згідно з пунктом другим частини третьої вищенаведеної статті Кодексу, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи). При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29). З огляду на викладене, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є порушення процедури розгляду справи, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність надіслання справи про адміністративне правопорушення у відношенні позивача на новий розгляд до компетентного органу, а саме до Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted