Рішення адміністративного суду від 2022-06-28 00:00:00+03

Історія справи. У листопаді 2014 року [PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора (далі - Відповідач-1), Прокуратури Київської області (далі - Відповідач-2), в якому просив: - скасувати наказ Генерального прокурора України № 1454к від 23.10.2014 про звільнення Позивача з посади першого заступника прокурора Київської області; - поновити Позивача на посаді першого заступника прокурора Київської області; - стягнути на користь Позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 23.10.2014. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2020, яке набрало законної сили 28.05.2020, адміністративний позов було задоволено повністю. 28.05.2020 Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист для виконання вказаного судового рішення. 31.01.2022 Позивачем було подано до суду першої інстанції заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в цій справі, яка вмотивована тим, що Відповідач ухиляється він виконання судового рішення. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 лютого 2022 року зазначену заяву Позивача задоволено: - встановлено судовий контроль за виконанням Офісом Генерального прокурора рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.05.2020 у справі № 826/17953/14 в частині поновлення Позивача на посаді першого заступника прокурора Київської області (код ЄДР 02909996) з 24 жовтня 2014 року; - встановлено Офісу Генерального прокурора в особі керівника або особи, що виконує його обов`язки, строк для подання суду звіту про виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.05.2020 у справі № 826/17953/14 в частині поновлення Позивача на посаді першого заступника прокурора Київської області (код ЄДР 02909996) з 24 жовтня 2014 року, - протягом календарного місяця після дати отримання копії даної ухвали; - звернути увагу Офісу Генерального прокурора та Генерального прокурора, що за результатами розгляду питання щодо подання звіту та повноти виконання рішення суду, у разі невиконання рішення суду у наведеній вище частині, на керівника Офісу Генерального прокурора (особу, що виконує його обов`язки) може бути накладено штраф у розмірі від 49 620 грн. до 99 240 грн; - запропонувати Позивачу надати суду відомості: щодо звернення до органу Державної виконавчої служби з виконавчим листом, а також - щодо стану виконання рішення суду в рамках виконавчого провадження. Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду в частині поновлення Позивача на посаді не виконано. Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Офіс Генерального прокурора подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та відмовити в задоволенні заяви Позивача про встановлення судового контролю за виконання рішення суду в цій справі, зазначаючи, що рішення суду в цій справі в частині поновлення Позивача на посаді було виконано шляхом видання Генеральним прокурором наказу від 30.09.2021 № 320к. Разом з тим, Апелянт зазначає, що з Позивачем відсутній телефонний зв`язок, а тому його було повідомлено про видачу зазначеного наказу рекомендованим листом від 04.10.2021 на адресу, вказану в його особовій справі та у виконавчому листі. При цьому, Апелянт вказує, що лист від 04.10.2021 повернувся у зв`язку із закінченням терміну зберігання і Департаментом кадрової роботи та державної служби було повторно направлено відповідну інформацію на адресу Позивача, зазначену в його позову в цій справі, але [PERSON] так і не з`явився для ознайомлення з наказом про його поновлення на роботі. З цих та інших підстав Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, шо призвело до неправильного вирішення питання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в цій справі. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.05.2021 та від 20.05.2022 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, стверджуючи, що Відповідачем було здійснено його поновлення на роботі лише після його звернення до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в цій справі і що заробітну плату за квітень і аванс за травень місяць він перерахував на ЗСУ. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав. Нормативно-правове обґрунтування. Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 124 Конституції України регламентовано, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни. Аналогічна норма закріплена у частині другій статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та у статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. У частинах першій, другій, третій статті 382 КАС України закріплено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Обставини, установлені судом апеляційної інстанції. Перевіряючи доводи апеляційної скарги та усуваючи неповноту з`ясування судом першої інстанції відповідних обставин щодо виконання Відповідачем судового рішення в цій справі, колегія суддів установила, що наказом Генерального прокурора від 30.09.2021 № 320к на підставі та на виконання рішення суду у справі № 826/17953/14 Позивача було поновлено на посаді першого заступника прокурора Київської області з 24.10.2014. 04.10.2021 та 09.02.2022 Позивачу направлялися листи-повідомлення щодо прийняття Генеральним прокурором зазначеного наказу та щодо необхідності прибути до Департаменту кадрової роботи та державної служби Офісу Генерального прокурора для ознайомлення з таким наказом. Висновки суду апеляційної інстанції. Отже, станом на час звернення Позивача до суду першої інстанції із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в цій справі, а саме станом на 31.01.2022 таке рішення суду, зокрема в частині поновлення Позивача на посаді першого заступника прокурора Київської області з 24.10.2014, було виконано Відповідачем. Тому, підстави для встановлення судового контролю відсутні, що не було встановлено судом першої інстанції та призвело до неправильного вирішення заяви Позивача. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід. Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права. Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви Позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в цій справі. Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Офісу Генерального прокурора підлягає задоволенню, а ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 лютого 2022 року - скасуванню, а заява Позивача про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду - залишенню без задоволення.

Результат розгляду: denied