Рішення адміністративного суду від 2022-11-11 00:00:00+02

19.05.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» (далі Товариство) звернулось в суд з позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області, просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 22.04.2021 №00023190706, №00023210706. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 червня 2022 року в задоволенні позову відмовлено. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що фактична перевірка суб`єкта господарювання може бути проведена при дотриманні таких умов, як наявність підстав для проведення фактичної перевірки та пред`явлення посадовими особами податкового органу необхідного пакету документів. Суд першої інстанції вказав, що податковий орган мав законні підстави для проведення фактичної перевірки позивача, а наказ про проведення фактичної перевірки прийнято обґрунтовано, згідно з нормами чинного законодавства. Суд першої інстанції зазначив, що ТОВ «Нова Пошта» здійснювало перевезення посилки з немаркованим алкогольним напоєм із с. Немія до м. Ужгород та в приміщенні ТОВ «Нова Пошта», що знаходиться за адресою: м. Ужгород, пр. Свободи,63, приміщення відділення № 2 «Нова Пошта», у період з 01 березня 2021 року (дата прибуття вантажу) по 04 березня 2021 року (дата отримання вантажу) забезпечував її зберігання. Суд першої інстанції дійшов висновку, що отриманий посадовими особами контролюючого органу згідно з експрес - накладною № 20450352379784 напій «Jameson Irish Whiskey», ємністю 3,0 л, є алкогольним напоєм у розумінні статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Суд першої інстанції підсумував, що відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафні санкції у відповідності до податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Закарпатській області від 22 квітня 2021 року № 00023190706 та № 00023210706, а відтак такі не підлягають скасуванню, як протиправні. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від \~\~\~\~09 червня 2022 року та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що Товариство надає послуги з організації перевезення відправлень. Скаржник вказує, що склавши експрес накладну та передавши вантаж, відправник погодився з умовами Публічного договору. Скаржник зазначає, що при прийнятті відправлення за ЕН №20450352379784 для перевезення огляд стану вантажу працівниками відділення №1 у с.Немія Вінницької області Товариством не проводився, вміст не перевірявся, тоді як відправник надав відправлення за ЕН №20450352379784 з описом «одяг» в запакованому стані. Скаржник зазначає, що не мало обов`язком реєструвати місце зберігання підакцизних товарів, а тим більше не зберігало такі товари та ще й без марок акцизного податку. Також вказує на недобросовісне виконання відповідачем свого обов`язку щодо складання акта фактичної перевірки. Контролюючий орган подав відзив на апеляційну скаргу, вказавши, що Товариство не заперечує, що здійснювало перевезення посилки з алкогольним напоєм із с.Немiя до м.Ужгород та в приміщенні ТОВ «Нова Пошта», що знаходиться за адресою: м.Ужгород, пр.Свободи, 63 (приміщення відділення No2 «Нова Пошта»), у період з 01.03.2021 (дата прибуття вантажу) по 04.03.2021 (дата отримання вантажу) забезпечувало її зберігання, а також, що за свої послуги отримало грошові кошти у розмірі 56,00грн. Вказує, що при проведенні перевірки контролюючий орган діяв з дотриманням вимог чинного законодавства. Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів. Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України не відповідає. Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» зареєстроване як юридична особа 19.01.2001, серед видів діяльності за КВЕД основний 52.29 інша допоміжна діяльність у сфері транспорту. На підставі Наказу ГУ ДПС у Закарпатській області від 04.03.2021 №101-П у зв`язку з надходженням звернення споживача та наявної інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, відповідно до підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, з метою належної організації заходів по контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, 04.03.2021 проведено фактичну перевірку господарської одиниці ТОВ «Нова Пошта» відділення №2, що знаходиться за адресою м.Ужгород, проспект Свободи, 63. За результатами проведеної фактичної перевірки складено акт від 12.03.2021 №000913, відповідно до висновків якого встановлено порушення Товариством статті 226 ПК України, статті 11, статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». В акті перевірки зазначено, що перевіркою встановлено зберігання у відділенні №2 «Нова Пошта» м.Ужгород, транспортування (з с.Немія, відділення №1 «Нова Пошта» до м.Ужгород) не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв (без марки акцизного податку встановленого зразка) віскі «Jameson Irish Whiskey» 3 л, 40% alk/vol. На підставі вказаного акта перевірки контролюючий орган виніс 22.04.2021 податкові повідомлення-рішення: №00023190706, яким до Товариства застосовано штрафну (фінансову) санкцію на підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, абзацу 16 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»; №00023210706, яким до Товариства застосовано штрафну (фінансову) санкцію на підставі підпункту 226.2 статті 226 Податкового кодексу України, статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, такими, що підлягають скасуванню, Товариство звернулось з позовом до суду. Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначено Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР, в редакції чинній на час винесення оскаржуваних податкових повідомлення-рішень (далі Закон № 481/95-ВР). Відповідно до частини 1 статті 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. Згідно з абзацом 16 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень. Отже, склад правопорушення, за яке вищенаведеною нормою передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, а також без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку. Підпунктом 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів. Відповідно до підпункту 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 ПК України маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою, пачку (упаковку) тютюнового виробу чи ємність (упаковку) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку. Виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України (пункт 226.3 статті 226 ПК України). Згідно з пунктом 226.9 статті 226 ПК України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки; сигарети, цигарки та сигарили, що вироблені після 1 січня 2021 року, в яких кількість одиниць у пачці (упаковці) не відповідає кількості одиниць, зазначеній на марках акцизного податку; рідини, що використовуються в електронних сигаретах, вироблених до 1 січня 2021 року. Відповідно до пункту 226.11 статті 226 ПК України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, забороняються. Суд апеляційної інстанції зауважує, що склад правопорушення, за яке абзацом 16 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізації алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, в тому числі фальсифікованих. Згідно з пунктом 228.9 статті 228 ПК України відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону. Таким чином, наявність наклеєної, у встановленому законодавством у сфері державного регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв порядку, марки акцизного податку є необхідною умовою для здійснення зберігання, транспортування, реалізації підакцизного товару, а підставою для застосування штрафу в порядку частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР є не лише реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого зразка, а й зберігання таких алкогольних напоїв. При цьому суб`єктом вказаного порушення є суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через свої зареєстровані постійні представництва), який допустив відповідне виробництво, зберігання, транспортування, реалізацію. Статею 11 Закону № 481/95-ВР встановлено порядок та вимоги щодо маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Верховний Суд у постановах від 28 травня 2019 року по справі №810/2155/16, від \~\~\~\~\~\~\~\~20 вересня 2019 року у справі №818/597/16 вказав на те, що визначальною ознакою для висновку про наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої Законом № 481/95-ВР, є встановлення фактів вчинення позивачем порушень, зафіксованих у актах фактичних перевірок. Водночас контролюючим органом не враховано той факт, що Товариство здійснює діяльність у сфері транспорту, є поштово-вантажною компанією, яка надає логістичні та дистрибуційні послуги. Відповідно до статті 1 Закону України «Про поштовий зв`язок», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, послуги поштового зв`язку - продукт діяльності оператора поштового зв`язку з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій, спрямований на задоволення потреб користувачів; оператор поштового зв`язку (оператор) - суб`єкт підприємницької діяльності, який в установленому законодавством порядку надає послуги поштового зв`язку; посилка - поштове відправлення з предметами культурно-побутового та іншого призначення, не забороненими законодавством до пересилання, розміри, маса і порядок упакування якого встановлені відповідно до законодавства України. Частинами 1 та 2 статті 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» встановлено, що оператори надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку. Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості. Статею 17 Закону України «Про поштовий зв`язок» встановлено, що всі оператори незалежно від їх організаційно-правової форми користуються рівними правами і виконують однакові обов`язки відповідно до законодавства України, крім виключних прав і обов`язків національного оператора, визначених цим Законом. Оператори забезпечують доступ користувачів до інформації про тарифи, правила надання послуг поштового зв`язку, строки пересилання поштових відправлень, режими роботи об`єктів поштового зв`язку, заборонені до пересилання предмети, відповідальність операторів перед користувачами тощо. З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено та не заперечено контролюючим органом, що до початку перевірки (25.02.2021) [PERSON] , посадовою особою контролюючого органу (начальником відділу фактичних перевірок Управління податкового аудиту ГУ ДПС у Закарпатській області) через мережу Інтернет замовлений у [PERSON] алкогольний напій віскі «Jameson Irish Whiskey» в тетра - пачці емк. 3 л. 40%. 27.02.2021 у відправника [PERSON] у відділенні №1 у с.Немія Могилів-Подільського району Вінницької області ТОВ «Нова Пошта» прийнято відправлення для перевезення, оформлене експрес-накладною (ЕН) №20450352379784, у якій зазначена інформація про відправника, інформація про одержувача, місто доставки відправлення, тип відправлення «посилка», вага « 5 кг. (фактична), кількість місць « 1», опис вмісту відправлення «одяг», оголошена вартість « 240 грн.», додаткова послуга «Грошовий переказ 240 грн.», платник [PERSON] », платник послуг та вартість доставки «доставку сплачує отримувач 56 грн.», форма розрахунку «готівковий розрахунок». Суд апеляційної інстанції зауважує, що з метою регулювання послуг з організації перевезення відправлень та надання комплексу послуг, пов`язаних із перевезенням відправлень територією України Товариством розроблені Умови надання послуг, які є стандартними для всіх без винятку клієнтів та доступні для ознайомлення на офіційному сайті ТОВ «Нова пошта», а також розроблено Публічний договір про надання послуг з організації перевезення відправлень, який регулює відносини між Товариством як Експедитором та Замовниками щодо надання послуг з організації перевезення відправлень на умовах, встановлених Експедитором. Моментом укладення такого Договору визначено момент передачі Замовником Експедитору відправлення для надання послуг, передбачених Договором. Замовником є Відправник або Одержувач відправлення. Вказаний договір є публічним (статті 633 ЦК України) та є договором приєднанням в розумінні статті 634 ЦК України і може бути укладений лише шляхом приєднання Замовником до всіх його умов Договору в цілому. Для Замовника такий Договір є обов`язковим з моменту прийняття ним пропозиції Експедитора про укладення Договору Відповідно до пунктів 2.4 та 2.5 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень Договір укладається шляхом приєднання Замовника до запропонованого Експедитором Договору загалом та прийняття всіх істотних умов Договору без підписання письмового примірника і має юридичну силу відповідно до положень ст. 633, 634 Цивільного кодексу України. Замовник не може запропонувати свої умови Договору. 2.6. Безумовне та повне прийняття умов Договору Замовником полягає в здійсненні Замовником дій, спрямованих на отримання послуг, а саме передачі Замовником Експедитору відправлення для надання послуг, передбачених Договором, незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису Відправника. Таким чином, обравши Експедитором ТОВ «Нову пошту» як [PERSON] (відправник), так і [PERSON] (Одержувач), який при купівлі алкоголю через мережу Інтернет не був позбавлений можливості обрати спосіб доставки, вважаються обізнаними з умовами як зазначеного Договору, так і з умовами надання послуг Товариством. Предметом такого Договору є організація Експедитором за плату та за рахунок Замовника перевезення відправлення й надання комплексу інших послуг, пов`язаних із організацією перевезення відправлення (далі Послуги). Відповідно до пункту 1.7 зазначеного Договору Відправлення вантаж, документи або інше майно залежно від того, що вказується у відповідній експрес-накладній та передається Відправником Експедитору для надання послуг з організації перевезення відправлень. Прийняття Експедитором відправлення для надання послуг, визначених Договором, оформляється експрес-накладною, у якій зазначаються такі відомості: тип послуги, інформація про Відправника, інформація про Одержувача, інформація про кількість вантажних місць, вага відправлення, оголошена вартість відправлення, опис вмісту відправлення, платник послуг, форма розрахунку, розрахункові строки доставки відправлення, інформація про додаткові послуги/сервіси, вартість послуг Експедитора (пункт 3.3 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення). Таким чином, експрес-накладна підтверджує операцію перевезення і містить практично ту ж саму інформацію, що і стандартна ТТН, таку має складати Замовник тобто відправник вантажу, який відповідно до пункту 4.3.2 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень зобов`язаний чітко та правильно заповнити експрес-накладну (заповнити всі обов`язкові поля, зазначити достовірну інформацію тощо) на кожне окреме відправлення, засвідчити її підписом та надати заповнену та підписану експрес - накладну Експедитору. Відправник несе відповідальність за інформацію, вказану ним в експрес-накладній. Крім того, Замовник зобов`язаний повідомити Експедитору інформацію про вміст відправлення, наданого для організації перевезення відправлення, на підставі відповідної експрес-накладної (пункт 4.3.3 вказаного Договору). При цьому, номери експрес-накладних, які починаються на « 2», означають, що Відправник самостійно створював дану експрес-накладну на сайті компанії. Вказане, на переконання суду апеляційної інстанції дозволяє зробити висновок, що інформація для Товариства як Експедитора презюмувалась як достовірна, коли приймалась оформлена Експрес накладна №20 4503 5237 9784 від 27.02.2021 від Замовника (Відправника) [PERSON] з зазначенням у графі «опис вмісту відправлення» - «одяг», а тому, як випливає з Умов надання послуг, Товариство не вправі вимагати надання відправлення для огляду і перевірки вмісту. Відповідно до пункту 4.1.2 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень Експедитор зобов`язаний забезпечити збереження відправлення з моменту його прийняття для надання послуг до моменту його видачі Одержувачу за умови дотримання Замовником положень Договору та Умов надання послуг. Відповідно до Умов надання послуг «Зберігання» передбачає, що відправлення зберігається у відділенні впродовж 30-ти календарних днів, не враховуючи дня надходження у відділення Одержувача. З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено та не заперечено контролюючим органом, що 01.03.2021 на телефон Одержувача (посадової особи відповідача як замовника) надійшло SMS повідомлення від Nova Poshta, яке інформувало про прибуття замовлення №20450352379784 від [PERSON] до відділення № 2 «Нова Пошта» м. Ужгород. Посилка отримана [PERSON] 04.03.2021 у відділенні №2 «Нова Пошта», який, як зазначає контролюючий орган, під час проведення контрольно - розрахункової операції на підставі пункту 80.4 статті 80 Податкового кодексу України, оплатив кошти за товар, рахунок за переказ коштів та доставку відправлення. Відповідно до пунктів 6.2, 6.3 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, оплата вартості наданих Експедитором послуг здійснюється за чинними тарифами Експедитора Відправником під час передачі відправлення для організації його перевезення або Одержувачем під час отримання відправлення. Інформація про сторону, що сплачує за послуги Експедитора, та форму розрахунку зазначається в експрес-накладній. В Експрес накладну №20 4503 5237 9784 від 27.02.2021 Замовник (Відправник) [PERSON] вказав «Доставка з після оплатою, грошовий переказ 240, платник \~\~\~ [PERSON] , Ужгород», «Доставку оплачує отримувач». На підставі системного аналізу обставин справи та вказаних положень Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень та Умов надання послуг суд апеляційної приходить до висновку, що віскі «Jameson Irish Whiskey» 3л, 40% alk/vol. прийнято Товариством як Експедитором відповідно до самостійно-сформованої Замовником Експрес-накладної №20 4503 5237 9784 від 27.02.2021 в посилці як «одяг» (Відправлення), що вказує на не обізнаність про факт транспортування, а в подальшому і зберігання алкогольного напою. На виконання умов вказаного Договору та Умов, Товариство як Експедитор забезпечило перевезення відповідного відправлення та зберігання такого як «одяг», і видачу Одержувачу, а тому такі дії Товариства за своєю суттю не є ні транспортуванням, ні реалізацією, ні зберіганням немарнованого алкогольного напою, як це вказано контролюючим органом, а належним виконанням взятих на себе зобов`язань Експедитора. Належних та допустимих доказів здійснення Товариством діяльності по придбанню і відповідному перетворенню алкогольних напоїв, зокрема, віскі «Jameson Irish Whiskey», для наступної реалізації суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) роздрібної торгівлі, іншим суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) та/чи діяльності по продажу алкогольних напоїв безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, зберігання таких контролюючим органом ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції не надано, такі з матеріалів справи не встановлені. Крім того, відповідно до статті 1 Закону № 481/95-ВР місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів. В свою чергу, відповідно до Умов надання послуг поштове відділення відділення, в якому здійснюється приймання/видача відправлення (документи і посилки) фактичною й об`ємною вагою не більше ніж 30 кг на одне місце або на одну експрес-накладну та з максимальною довжиною однієї зі сторін не більше ніж 120 см, а кожна інша сторона не більше ніж 70 см. Таким чином, зберігання Товариством відправлення у поштовому відділенні безпідставно ототожнено контролюючим органом з місцем зберігання алкогольних напоїв. В своїй сукупності висновки контролюючого органу щодо порушення Товариством статті 226 ПК України, статті 11, статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», на переконання суду апеляційної інстанції, безпідставні та зроблені за наслідком вчинення посадовими особами контролюючого органу дій, які порушують принцип рівності усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації. Такі дії не відповідають вимогам ПК України щодо сумлінного виконання покладених на контролюючі органи функцій, не допущення порушень прав та охоронюваних законом інтересів підприємств та дискредитують Головне управління ДПС у Закарпатській області як контролюючий орган. В свою чергу, суд апеляційної інстанції наголошує, що посадові особи контролюючого органу як державні службовці зобов`язані з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки. Щодо аргументів скаржника про допущені контролюючим органом порушення процедури призначення та проведення фактичної перевірки, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до позиції Верховного Суду незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків\~ \~\~не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. Отже, неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення. Вказане відповідає висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 вересня 2021 року у справі № 816/228/17. В апеляційній скарзі скаржник вказує на те, що контролюючий орган не направляв Товариству акт перевірки №2860/0716/2650/РРО/31316718, який зазначений як підстава винесення ППР, надісланий примірник акта перевірки нечитабельний, а також, що посадовими особами контролюючого органу безпідставно проведено контрольну розрахункову операцію. Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що за фактичних обставин справи вказані порушення об`єктивно не могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу щодо порушень, які ставились у вину Товариству. Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. За встановлених обставин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті контролюючим органом необґрунтовано, упереджено, такі суперечать положенням податкового законодавства, а тому підлягають скасуванню. Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права. Так, у п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. З огляду на викладене, враховуючи положення статті 317 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення неповно встановлено обставини справи, висновки суду першої інстанції обставинам справи не відповідають, що має наслідком скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового, яким позов слід задовольнити. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до положень статті 139 КАС України, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем витрати на сплату судового збору.

Результат розгляду: granted