Рішення адміністративного суду від 2022-11-16 00:00:00+02

Стислий виклад позиції сторін Позивач, звернувся до суду з позовною заявою про скасування постанови серії БАБ № 647591 від 14.08.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 6 ст. 121 КУпАП, винесеної інспектором СРПП ВП № Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Федоренком А.І. Вимоги про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, позивач обґрунтовує тим, що відповідач незаконно виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки ним не було порушено жодних вимог Правил дорожнього руху та працівники поліції не з`ясовували чи зареєстрований його моторолер. Крім того, позивач зазначає, що оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відовідальності була винесена з порушенням чинного законодавства, зокрема, постанова була винесена на місці зупинки транспортного засобу, без його заслуховування як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, фактично без його відома та без надання можливості скористатись правовою допомогою, без надання йому доказів, на підставі яких було винесено постанову. Зазначене вказує на упередженість та протиправність дій працівника поліції, відсутність події правопорушення взагалі, а тому оскаржувана постанова не може вважатись законною та має бути скасована судом. Відповідач, у визначений судом строк відзив на позов не надав. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 30 серпня 2022 року позовну заяву залишено без руху та позивачені надано 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви. Упродовж наданого судом строку позивачем усунено недоліки позовної заяви та надано суду про це підтвердження. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 12 вересня 2022 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження. Зазначену ухвалу поштовим відправленняь скеровано сторонам у справі. Відповідачам поштовим зв`язком разом з ухвалою, направлено копію позовної заяви разом з доданими до неї документами. Відповідно до зворотнього рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вручено уповноваженій особі відповідача - Головного Управління національної поліції в Київській області 26.09.2022. Зазначена ухвала разом із копією позовної заяви з додатками іншим відповідачем - інспектором Відділення поліції №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, отримано у суді нарочно, що підтверджується розпискою про одержання від 20.09.2022. Відповідачі, упродовж визначеного законом строку, не надали відзив на позовну заяву. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не прибув. Натомість, від представника позивача [PERSON] - адвоката Заліського Б.С. через канцелярію суду надійшло клопотання про судовий розгляд справи у його відсутності та у відсутності його довірителя. Позов підтримують та просять його задоволити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, інспектор Відділення поліції №1 Білоцерківського районного управління поліції Головного Управління національної поліції в Київській області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув та про причини своєї неявки суд не повідомив. Крім того, ним не надано відзиву на заявлений адміністративний позов та будь-яким іншим способом не висловлено позоцію щодо нього. Відповідач, Головне Управління національної поліції в Київській області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання представника не направило та про причини його не прибуття суд не повідомило. Відповідачем також не надано відзиву на заявлений адміністративний позов та будь-яким іншим способом не висловлено позоцію щодо нього. Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч.3ст.268 КАС Українинеприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до положень ст. 257 КАС України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно положень ст.229 ч.4 КАС України. Обставини справи встановлені судом Судом встановлено такі фактичні обставини. 14.08.2022 інспектором СРПП ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтинантом поліції Федоренком А.І. винесено постанову про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 647591. Відповідно до вказаної постанови [PERSON] притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] стало те, що останній 14.08.2022 у с. Бушеве по вул. Лісна керував моторолером марки HondaDio без номерного знаку та без реєстрації транспортного засобу чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 6 статті 121 КупАП. Зазначений факт став підставою для накладення на [PERSON] адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень. З матеріалів позовної заяви встановлено, що при винесенні зазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення працівникіом поліції порушено порядок розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення, зокрема, не було заслухано особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та фактично позбавлено особу можливості скористатись правовою допомогою адвоката при розгляді справи. Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Згідно ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах зверненння до адміністративного суду, встановленого цим Кодесом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Частиною другою ст. 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). Судом встановлено, що 14.08.2022 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 121 КУпАП. Із оглянутої в судовому засіданні оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що [PERSON] керував моторолером марки HondaDio без номерного знаку та без реєстрації транспортного засобу чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 6 статті 121 КупАП. Позивач не згідний із вказаною постановою, вважає її необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона постановлена без належних доказів його вини, з порушенням його права на захист, а також з порушенням встановленого законом порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення. Суд вважає доводи позивача слушними з огляду на наступне. Згідно п. 11 ч. 1 ст.23, п.1 ч. 1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Обов`язки учасників дорожнього руху, а також підстави та порядок притягнення до відповідальності за їх порушення передбачені Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху та Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Згідно з п. 30.1 Правил дорожнього руху власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів. Пунктом 2.9 «в» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила), встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий. Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Водночас, відповідно до ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Виходячи із змісту п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач керував транспортним засобом не зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд звертає увагу, що згідно п. 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. №1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. №1371), власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що е підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів. Проте, згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, згідно з Указом Президента №259/2022 від 18.04.2022 року. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента №341/2022 від 17.05.2022. Однак, оскаржувана постанова не містить посилання на докази, які підтверджують описані у постанові обставини, встановлені при розгляді справи. Відзив на позов, з посиланням на докази, за якими посадова особа під час винесення оскаржуваної постанови, встановила наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, відповідачами не подано. При винесенні оскаржуваної постанови відповідач мав дотриматися вимог закону і прийняти повне, законне і обґрунтоване рішення (постанову), зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості, оцінюючи всі обставини справи, правильно кваліфікувати дії водія. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, в порушення вимог ст. 245 КУпАП, поліцейський не дотримався вимог щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин. З урахуванням положень ст. 251 КУпАП, зібраних інспектором фактичних даних не було достатньо для встановлення наявності факту адміністративного правопорушення та винуватості позивача у його вчиненні. Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідач не дослідив та не перевірив жодних доказів по обставинах, викладених ним в постанові і які б підтверджували вину [PERSON] . Суду не надано відповідачем відеозапису подій, фото, чи посилання на інші докази правомірності дій відповідача при притягненні позивача до адміністративної відповідальності. Враховуючи викладене суд приймає до уваги викладені обставини справи зазначені в позовній заяві. За таких обставин відповідач не виконав вимоги про всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, у зв`язку з чим його постанова підлягає скасуванню як незаконна. Викладене є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню до даних правовідносин і передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному судочинстві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За наведених вище обставин у їх сукупності факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, є недоведеним. Висновки за результатами розгляду За правилами ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Згідно з частиною 2 вказаної статті, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Суд дійшов висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі не були дотримані вимоги закону і під час цього не були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та обєктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. На підставі ст. 293 КУпАП, орган, який розглядає скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення, має повноваження скасувати постанову і закрити справу. Відповідно до ст. 247 КУпАП, розпочате провадження по справі про адміністративне правопорушення може бути закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскаржуване рішення не може бути розцінено як таке, що відповідає вимогам закону, а тому підлягає скасуванню за відсутністю складу адміністративного правопорушення. За умов відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 6 КУпАП, наявні підстави для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення. Враховуючи те, що вищевказаними нормами КАС України чітко визначено зміст резолютивної частини рішення суду, тому на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України, з метою найбільш повного та ефективного захисту прав позивача, оскаржувану ним постанову слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити. Щодо розподілу судових витрат Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачем при поданні адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок, що підтверджується квитанцією №1080002385 від 06.09.2022, оригінал якої міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати щодо сплати судового збору у розмірі 496,20 грн. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted