Рішення адміністративного суду від 2023-02-03 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Новгородківської селищної ради № 1875 від 29.12.2021 «Про відмову у затверджені проекту землеустрою щодо відведення та передачу земельної ділянки у власність\~ (шляхом безоплатної передачі) громадянину [PERSON] »; зобов`язати Новгородківську селищну раду Кропивницького району Кіровоградської області прийняти рішення, яким затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в приватну власність [PERSON] для ведення фермерського господарства (А.01.02) в розмірі земельної ділянки частки (паю) за рахунок категорії земель сільськогосподарського призначення, що\~ перебувають у землях запису за межами населеного пункту на території Новгородківської селищної ради (колишня Верблюзька сільська рада Новгородківського району); зобов`язати Новгородківську селищну раду Кропивницького району Кіровоградської області прийняти рішення про передачу [PERSON] у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 7,50 га для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Новгородківської селищної ради \~(колишня Верблюзька сільська рада Новгородківського району), кадастровий номер\~ 3523480400:02:001:0692. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року в задоволенні позову відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що рішенням Верблюзької сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області від 28.02.2020 № 270 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам України для ведення фермерського господарства, зокрема, [PERSON] в розмірі земельної частки (паю), площею 7,46 умовних кадастрових гектарів, за рахунок земельної ділянки комунальної власності (за межами населеного пункту) кадастровий номер 3523480400:02:001:9025, площею 23,8304 га пасовищ на території Верблюзької сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області. За замовленням позивача було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в приватну власність [PERSON] для ведення фермерського господарства (А.01.02.) в розмірі земельної ділянки частки (паю) за рахунок категорії земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у землях запасу за межами населеного пункту на території Верблюзької сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області, який погоджений Головним управлінням Держгеокадастру в Івано\~ Франківській області (позитивний висновок від 13.05.2021 № 9934/82-21). З метою затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність [PERSON] звернувся до Новгородківської селищної ради Кіровоградської області. Рішенням Новгородківської селищної ради Кіровоградської області від 29.12.2021 № 1875, зокрема, відмовлено у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у зв`язку з порушенням земельного законодавства, статей\~ 186,\~ 212 ЗК України, а саме\~ самовільне зайняття\~ земельної ділянки та зміна виду угідь. Невідповідність проекту землеустрою Закону України «Про землеустрій», статтям 20, 29, 50. Переліку обмежень у використанні земельної ділянки не відповідає додатку 6 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051. Кадастровий план земельної ділянки не відповідає статті 34 Закону України «Про державний земельний кадастр». Назване рішення є предметом оскарження в даній адміністративній справі. Позивач зазначає, що назване рішення не відповідає вимогам чинного законодавства, є необґрунтованим, не містить конкретні підстави його прийняття, що позбавляє позивача усунути виявлені недоліки, за їх наявності. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Статтею 118 Земельного кодексу України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Згідно з частиною 7 зазначеної статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відповідачем не заперечується, що позивач отримав у встановленому законом порядку дозвіл на розробку проекту землеустрою. Статтею 118 Земельного кодексу України визначено, що Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Згідно зі статтею 25 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Статтею 30 названого Закону визначено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому\~ Земельним кодексом України, цим Законом. Частиною 9 статті 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~ статтею 122\~ цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Приписами статті 186 Земельного Кодексу України встановлено, що проекти землеустрою погоджуються та затверджуються в такому порядку: проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії таких висновків є необмеженим. Підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, іншим суб`єктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, визначеного\~ Законом України\~ «Про землеустрій»; надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами чи організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею; проведення будь-яких обстежень, експертиз чи робіт. Кожен орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, інший суб`єкт, визначений цією статтею, розглядає та погоджує документацію із землеустрою самостійно та незалежно від погодження такої документації іншими органами. Висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження. Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що Висновок Головного управління Держгеокадастру в Івано\~ Франківській області від 13.05.2021 № 9934/82-21 не є обов`язковим для прийняття та застосування Новгородківською селищною радою Кропивницького району Кіровоградської області при вирішенні питання щодо затвердження проекту землеустрою, розробленого позивачем. Разом з тим, закон наділяє відповідача правом відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою лише в разі невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації. При цьому рішення щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Колегія суддів встановила, що оскаржуване рішення наведеним критеріям не відповідає, адже містить лише посилання на певні норми права, без опису змісту недоліку, що позбавляє позивача можливості усунути відповідні недоліки документації із землеустрою. Оскаржуване рішення містить єдиний опис недоліку, а саме, самовільне зайняття\~ земельної ділянки та зміна виду угідь, натомість таке порушення не охоплюється підставами для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою, встановленими статтею 186 ЗК України, які є вичерпними. Суд першої інстанції дійшов невірного висновку, мотивуючи відмову в задоволенні позову доведеністю відповідачем самовільного зайняття [PERSON] земельної ділянки та зміни виду угідь, оскільки таке порушення є підставою для застосування до особи юридичної відповідальності, натомість не може бути підставою для відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою.\~ \~ Інші законні підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою відповідачем не наведені. Відтак суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та протиправним, адже відповідач зобов`язаний навести конкретні підстави прийняття такого рішення, зазначити належні і достатні мотиви його прийняття, а не обмежуватися загальними нормами земельного законодавства. Також суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суб`єкта владних повноважень має відповідати критеріям, визначеним статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в іншому випадку таке рішення не може вважатися правомірним. Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що є підставою для його скасування. Разом з тим, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення позову [PERSON] в іншій частині, оскільки в такому випадку суд візьме на себе функції органу місцевого самоврядування та втрутиться в його дискреційні повноваження, що неприпустимо відповідно до закону.

Результат розгляду: partial