Рішення адміністративного суду від 2023-01-25 00:00:00+02

Представник позивача [PERSON] адвокат С.І.Книш засобами поштового зв`язку звернувся із адміністративним позовом до Семенівського районного суду Полтавської області до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті. В обгрунтування позову зазначав, що 14.12.2021 відповідачем винесено постанову по справі адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серія ВМ № 00003262 від 14.12.2021, про притягнення позивача [PERSON] до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення штрафу у розмірі 17000,00 грн (далі спірна постанова). Зі змісту спірної постанови вбачається, що 18.10.2021 о 09 год. 14 хв., за адресою М-22, км 74+810, Полтавська обл., зафіксовано транспортний засіб RENAULT MAGNUM, д.н.з. [NUMBER] (далі ТЗ). Позивач, як відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР): загальної маси транспортного засобу на 10,5 % (9,127 тон), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 11,3 % (5,58 тон), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 1321 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). Накладено штраф 17000,00 грн. Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 04.02.2022 року постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серія ВМ № 00003262 від 14.12.2021, головного спеціаліста відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Дмитренка Максима Олександровича про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 1321 КУпАП, залишено без змін, а позовну заяву [PERSON] без задоволення. Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції. Так в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які підтверджують факт перевищення нормативних параметрів транспортним засобом д.н.з. [NUMBER] . Позивач зазначає, що фото та відеозапис не доводять факт порушення позивачем п. 22.5 ПДР, оскільки на них відсутня інформація, яка встановлює факт та обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме: тип транспортного засобу; фактична маса (вага) транспортного засобу; вага (маса) перевищення встановлених законодавством вагових норм для даного типу транспортного засобу під час руху автомобільними дорогами; навантаження на осі транспортного засобу; допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів. Зазначені докази (фото та відео) підтверджують лише рух транспортного засобу позивача за адресою М-22, км 74+810, Полтавська обл. і не підтверджують порушення позивачем п. 22.5 ПДР. На переконання позивача, відповідачем не доведено та не підтверджено жодним доказом, вчинення позивачем правопорушення, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП в діях позивача. В свою чергу, позивачем на підтвердження дотримання встановлених законодавством габаритно-вагових норм надано належні та допустимі докази, а саме товарно-транспортну накладну № 0000062058 від 18.10.2021 (міститься в матеріалах справи), з якої слідує, що 18.10.2021 м. Кременчук було завантажено сідловий тягач \~з д.н.з. [NUMBER] , вантажем щебінь, вагою 16,92 т., загальна вага т.з. з вантажем - 38,99 т. Тобто транспортний засіб було завантажено в межах нормативних параметрів, визначених п. 22.5 ПДР (38,99 т не перевищує 40 т). Крім того, позивач вважає, що оскаржувана постанова, не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, Інструкції та Порядку № 1174, оскільки не містить опис обставин, встановлених під час розгляду справи, а саме: повну масу транспортного засобу; смуги руху; напрямок руху; марка, модель, державний номерний знак причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв; категорія транспортного засобу; тип транспортного засобу; ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі; допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги. Таким чином, порушення вимог законодавства при складані постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача є безумовною підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Позивач звертає увагу суду, що 22.08.2018 року [PERSON] передав в користування транспортний засіб з д.н.з. [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довіреністю № 657 від 22.08.2018. Користуючись своїм правом, [PERSON] 31.05.2019 року передав в оренду транспортний засіб сідловий тягач д.н.з. [NUMBER] Приватному підприємству «Хорольська спілка перевізників» (код ЄДРПОУ 42169297). Зазначений факт підтверджується Договором оренди (суборенди) транспортних засобів № 2-ХСП/05- 2019 від 31.05.2021, актом прийому-передачі до Договору оренди (суборенди) № 2- ХСП/05-2019 від 31.05.2021. Так, в день вчинення адміністративного правопорушення, сідловий тягач д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом д.н.з. [NUMBER] , рухалися по автомобільній дорозі під керуванням водія перевізника ПП «Хорольська спілка перевізників», під час надання послуг з перевезення, і в розпорядженні позивача не перебували. Отже, належним користувачем сідлового тягача д.н.з. [NUMBER] , та напівпричепа, д.н.з. [NUMBER] , на момент вчинення адміністративного правопорушення є уповноважена особа перевізника ПП «Хорольська спілка перевізників». Позивач вважає, що в даному випадку обов`язок внесення відомостей про належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів покладається на представника юридичної особи або належного користувача. Відповідач скористався своїм правом та надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача в якому зазначає, що подія та склад адміністративного правопорушення, які є обов`язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності, належним чином встановлені та відображені у оскаржуваній постанові, а також підтверджуються: фотографіями транспортного засобу та державних номерних знаків, здійсненими у момент фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт, а також інформаційною карткою габаритно-вагового контролю, яка містить інформанцію про навантаження на осі транспортного засобу, а також навантаження загальної маси транспортного засобу. Згідно інформаційної картки габаритно-вагового контролю загальна маса транспортного засобу в момент фіксації правопорушення складала 49127 кг, що перевищує нормативний показник 40 т на 9,127 тон. а навантаження на строєні осі транспортного засобу складало 29175 кг, коли допустима маса навантаження 22 т, що і, відповідно, було відображено в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності. У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги. В даному випадку фактично зафіксована загальна маса транспортного засобу автоматичним комплексом габаритно-вагового контролю склала 49127 кг замість 40000 кг дозволених. Отже, розрахунок перевищення загальної маси транспортного засобу у відсотках виглядає так: ((49127-40000-10%*49127)/40000) *100= 10,5%. Таким чином, відповідач вважає, що розмір відсотку, отриманий у результаті даних розрахунків, відповідає зазначеному в постанові. Крім того, відповідач зазначає, що основним доказом є показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, працюючими в автоматичному режимі, внесені до автоматично сформованої постанови. Технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам встановленим чинним законодавством України, зокрема вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ від 13.01.2016 року №94. Про відповідність вимогам вищезазначеного регламенту зазначено в сертифікаті перевірки типу та сертифікаті відповідності, які додані до відзиву. На переконання відповідача факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан в Україні. Рішенням зборів суддів Другого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2022 № 11 "Про відновлення проведення судових засідань в режимі ВКЗ в Другому апеляційному адміністративному суді в період воєнного стану" відновлено проведення судових засідань в режимі відеоконференцзв`язку. Листом Другого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2022 року сторін у справі повідомлено, що враховуючи факт проведення бойових дій на території Харківської області та технічні можливості суду, проведення розгляду справи у відкритому судовому засіданні за участю сторін є значно ускладненим та небезпечним та запропоновано учасникам судового процесу висловити позицію стосовно можливості розгляду справи в режимі відеоконференції та надати відповідні клопотання у найкоротший термін будь-яким засобом зв`язку. Рішенням зборів суддів Другого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2022 року відновлено з 05.12.2022 проведення відкритих судових засідань, зважаючи на ситуацію в Харківському регіоні та за дотриманням умов відсутності загрози життю та здоров`ю учасникам судового процесу, суддям та працівникам суду з урахуванням вимог воєнного часу. Зважаючи на відсутність сховища (захисної споруди цивільного захисту) у Другому апеляційному адміністративному суді, виходячи з поточної ситуації у регіоні, рекомендовано суддям керуватися реальною поточною обстановкою, та за можливості здійснювати розгляд справ та матеріалів в порядку письмового провадження або в режимі відеоконференцзв`язку. Представник позивача до суду апеляційної інстанції не прибув, надав клопотання про розгляд справи без його участі та просив задовольнити апеляційну скаргу посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі. Представник відповідача до суду апеляційної інстанції не прибув, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 14.12.2021 відповідачем винесено постанову по справі адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серія ВМ № 00003262 від 14.12.2021, про притягнення позивача [PERSON] до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення штрафу у розмірі 17000,00 грн. Зі змісту спірної постанови вбачається, що 18.10.2021 о 09 год. 14 хв., за адресою М-22, км 74+810, Полтавська обл., зафіксовано транспортний засіб RENAULT MAGNUM, д.н.з. \~ [NUMBER] (далі ТЗ). Позивач, як відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР): загальної маси транспортного засобу на 10,5 % (9,127 тон), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 11,3 % (5,58 тон), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).. Позивач, не погоджуючись з постановою по справі про адміністративне правопорушення, оскаржив її в судовому порядку. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення позивачем п. 22.5 ПДР України є доведеним, а тому відповідачем правомірно прийнято постанову від 14.12.2021. Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення. Згідно з ч.2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%. Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частинами 2, 3, 4 ст. 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності. Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Як видно зі змісту ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: granted