Рішення адміністративного суду від 2022-05-12 00:00:00+03

в серпні 2021 року [PERSON] звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу від 17.05.2021\~\~№ Ф 10223-10 на суму 9590,38 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 29 травня 2021 отримала вимогу податкового органу про сплату боргу (недоїмки) зі\~сплати єдиного внеску на суму 9590,38 грн., що розрахована податковим органом на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів. Позивач вважає спірну\~вимогу\~протиправною, оскільки з 2007 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, отримуючи пенсію за віком, відтак звільнена від обов`язку сплати єдиного внеску. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 січня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасувано вимогу Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 17.05.2021 № Ф 10223-10 \~\~про сплату боргу (недоїмки) на суму 9590,38 грн., прийняту стосовно [PERSON] . Стягнуто на користь [PERSON] судові витрати на сплату судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. за рахунок асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області. Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Хмельницькій області як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю (адвокат),\~інформація про припинення/призупинення незалежної професійної діяльності відсутня. Таким чином вона є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Відповідно до інформації системи «Податковий блок» за [PERSON] рахується залишок несплачених сум єдиного внеску у розмірі 9590,38 грн., відтак просить у задоволенні позову відмовити. Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість судового рішення, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке. Як встановлено судом та підтверджено наявними в справі матеріалами, [PERSON] з \~2007 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що доводиться копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] .\~Одночасно\~з цим позивач \~має \~статус самозайнятої особи,\~є адвокатом. У реєстраційних даних системи податкового обліку ГУ ДПС у Хмельницькій області стосовно \~неї \~\~встановлена ознака незалежної професійної діяльності (адвокат) Головне управління ДПС у Хмельницькій області надіслало вимогу про сплату боргу\~(станом на 30.04.2021) з \~єдиного внеску від 17.05.2021 \~№ Ф10223-10 на суму 9590,38 грн., яка отримана 29.05.2021 року.\~Як встановлено з розрахунку, наведеного у відзиві, заборгованість виникла у зв`язку з нарахуванням сум ЄСВ \~починаючи з 19.04.2018 року по \~19.01.2021 Вимога\~податкового органу оскаржена у адміністративному порядку, однак скарга позивачки залишена без задоволення. Вважаючи безпідставним нарахування єдиного внеску і незаконною \~вимогу про сплату боргу, позивач звернулась \~до суду. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач\~не довів правомірність вимоги про сплату боргу (недоїмки), не надав належних доказів на підтвердження наявності законних підстав нарахування недоїмки. Суд зазначив, що одночасно з цим, сам по собі факт сплати єдиного внеску, якщо відповідний обов`язок у особи був відсутній, не призводить до висновку про правомірність нарахування позивачці єдиного внеску. \~\~ Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне. Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Згідно з положеннями статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правові та організаційні засади забезпечення\~обліку і сплати\~єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування \~визначені \~Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, далі по тексту - Закон №2464-VI). Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на \~загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. \~Відповідно до статті 2 Закону № 2464-VI його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. \~ Пунктами 4, 5 частини 1 ст. 4 Закону \~передбачено, що платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності. Відповідно до \~\~пунктів 1 та \~2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується: - для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску; - для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску. Відповідно до підпункту 14.1.226 пункту 14.1 ст. 14 ПК України самозайнята особа - це платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - це участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб. \~ Відповідно до статті 13 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" \~№5076-VI, адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Згідно з положеннями ч. 4 статті 4 Закону №2464-VI \~особи, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або за вислугу років, або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Положеннями ч.ч. \~2,4 статті 25 Закону №2464-VI регламентовано, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом. Відповідно до підпунктів 14.1.153 і 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу, а податковий борг - це \~сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та сума непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом. \~ Системний аналіз зазначених положень закону дозволяє дійти висновку, що від сплати єдиного внеску звільняються у тому числі\~самозайняті особи, \~які \~не належать до осіб, які підлягають обов`язковому страхуванню на інших підставах, за умови отримання такими особами пенсії за віком. Зазначений висновок підтверджується практикою Верховного Суду України у справах щодо аналогічних правовідносин, а також правовими висновками Верховного Суду у справах щодо аналогічних \~правовідносин, зокрема №1640/2837/18, №805/2195/17-а. Як встановлено з матеріалів справи,\~ [PERSON] \~отримує пенсію за віком, що відповідачем не спростовано.\~Відтак позивач, як самозайнята особа, яка отримує пенсію за віком, звільнена від обов`язку\~сплати за себе єдиного внеску відповідно до частини 4\~статті 4 Закону №2464-VI. Водночас, колегія суддів зауважує, що відповідач не надав суду доказів укладення позивачкою договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Також відповідач не \~надав доказів того, що недоїмка утворилась у \~період, коли позивач не була звільнена від обов`язку сплати єдиного внеску. \~ Крім того, \~питання \~правомірності/протиправності нарахування позивачці недоїмки з єдиного внеску вже було предметом розгляду у адміністративному суді. Так у \~постанові \~Сьомого апеляційного адміністративного суду від\~03.06.2021 у справі № 560/3730/20 встановлено, що позивач ( [PERSON] ) є самозайнятою особою та здійснює\~незалежну професійну діяльність (адвоката), а також є пенсіонером та отримує пенсію за віком, а тому є звільненою від сплати єдиного внеску. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що\~у інтегрованій картці позивачки безпідставно відображено \~недоїмку з \~єдиного внеску, що свідчить про відсутність підстав для формування спірної вимоги. Сам\~по собі факт сплати єдиного внеску, якщо відповідний обов`язок у особи був відсутній, не призводить до висновку про правомірність нарахування їй \~єдиного внеску. \~ Відповідно до положень статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують. Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied