Рішення адміністративного суду від 2024-06-18 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, у якому просив: - визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 1937 від 18.12.2023 року «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських ІТТ ГУНП у Вінницькій області», в частині застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції; - визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 2 о/с від 02.01.2024 року про звільнення старшого лейтенанта поліції [PERSON] , інспектора-чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання №1 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області; - поновити [PERSON] на посаді інспектора-чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання №1 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області; - стягнути з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу, з відрахуванням при його виплаті податків та інших загальнообов`язкових платежів; - звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на посаді інспектора-чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання №1 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її. Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом першої інстанції встановлено, що 20.06.2006 року [PERSON] був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ та 06.11.2015 звільнений з органів внутрішніх справ, що підтверджується копією трудової книжки та послужним списком. 07.11.2015 року [PERSON] був прийнятий на службу до Національної поліції України та наказом ГУНП у Вінницькій області №2 о/с від 07.11.2015 року призначений поліцейським ізолятора тимчасового тримання Головного управління Національної поліції у Вінницькій області. Присвоєно спеціальне звання старший сержант поліції. Наказом ГУНП у Вінницькій області № 249 о/с від 09.12.2016 року [PERSON] призначено помічником чергової частини ізолятора тимчасового тримання Головного управління Національної поліції у Вінницькій області. 14.08.2018 року наказом ГУНП у Вінницькій області №132 о/с [PERSON] призначено інспектором чергової частини ізолятора тимчасового тримання Головного управління Національної поліції у Вінницькій області. Наказом ГУНП у Вінницькій області № 923 о/с від 29.09.2018 року [PERSON] присвоєно спеціальне звання лейтенант поліції. Згідно з наказом ГУНП у Вінницькій області №92 о/с від 11.06.2019 року [PERSON] призначено дільничим офіцером поліції сектору превенції Вишенського ВП Вінницького ВП ГУНП. Наказом ГУНП у Вінницькій області № 181 о/с від 27.09.2019 року [PERSON] призначено інспектором чергової частини ізолятора тимчасового тримання №1 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області. Відповідно до наказу ГУНП у Вінницькій області № 175 о/с від 30.09.2020 року [PERSON] присвоєно спеціальне звання старший лейтенант поліції. З письмових пояснень позивача та висновку за результатами службового розслідування встановлено, що 05.12.2023 року [PERSON] заступив на добове чергування в ITT №1 та 06.12.2023 року о 07:20 год. змінився після добового чергування і залишив місце несення служби. 06.12.2023 року о 10:27 год. із Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП Національної поліції України до ГУНП у Вінницькій області надійшла інформація про те, що 06.12.2023 року о 09:28 год. екіпажем УПП у Вінницькій області «ЮНКЕР-0152» по вул. Хмельницьке шосе, 10, у м. Вінниця, за порушення п. 16.10 ПДР України було зупинено автомобіль марки "Volkswagen Caddy", номерний знак [NUMBER] , під керуванням інспектора-чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання № 1 ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції [PERSON] , спеціальний жетон № 0106754, у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та складено відносно нього адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Про вказану подію відповідачем відповідно до Переліку правопорушень та подій, інформація про які подається до центрального органу управління поліції, головних управлінь Національної поліції в Автономній республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві, затвердженого наказом НП України від 04.07.2018 № 645, було повідомлено Департамент головної інспекції та дотримання прав людини Національної поліції України згідно з інформаційною довідкою від 06.12.2023 року № 1223/37/01-2023. 06.12.2023 року начальником УГІ ГУНП у Вінницькій області підполковником поліції [PERSON] подано доповідну записку керівництву ГУНП у Вінницькій області та запропоновано призначити службове розслідування у зв`язку з виявленими порушеннями службової дисципліни [PERSON] . За фактом отриманої інформації та з метою повної, усебічної та об`єктивної перевірки відомостей про можливе порушення службової дисципліни [PERSON] , наказом начальника ГУНП у Вінницькій області від 06.12.2023 року № 1745 призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію для його проведення. Цим же наказом зобов`язано начальника УФЗБО ГУНП у Вінницькій області Т. Комара вжити заходів щодо відсторонення позивача від виконання службових обов`язків. 15.12.2023 року начальником ГУНП у Вінницькій області затверджено висновок за результатами службового розслідування за відомостями, викладеними у доповідній записці начальника УГІ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції [PERSON] від 06.12.2023 року. Зокрема, висновком службового розслідування було встановлено, що 06.12.2023 року приблизно о 09:28 екіпажем УПП у Вінницькій області «ЮНКЕР-0152» у складі заступника командира роти №3 УПП у Вінницькій області ДПП НП України капітана поліції [PERSON] та поліцейського взводу № 1 роти № 3 УПП у Вінницькій області ДПП НП України старшого лейтенанта поліції [PERSON] , по вул. Хмельницьке шосе, 10, у м. Вінниці було зупинено автомобіль марки "Volkswagen Caddy", номерний знак [NUMBER] , за порушення п. 16.10 ПДР України, під керуванням інспектора-чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання № 1 ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції [PERSON] . На момент зупинки позивач перебував поза службою, у цивільному одязі та без вогнепальної зброї. Під час перевірки документів та спілкування із старшим лейтенантом поліції [PERSON] , поліцейськими УПП у Вінницькій області ДПП було встановлено, що останній має явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), у зв`язку з чим водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 7510», на вказану пропозицію позивач неодноразово відмовлявся, а погодився через певний час. Після чого пройшов медичний огляд на місці зупинки, результат тесту склав - 0,37‰. В подальшому, позивач пройшов додатковий огляд в медичному закладі охорони здоров`я КНП "ЦТЗ "Соціотерапія" ВОР за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820». В обох випадках прилад показав позитивний результат, зокрема за першою спробою результату тесту склав - 0,32‰, а з а другою - 0,21‰. У зв`язку з вищевикладеним стосовно старшого лейтенанта поліції [PERSON] поліцейськими УПП складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №383302 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (порушення пункту 2.9 "а" ПДР України, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння). Також, відносно позивача було складено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автомавтичному режимі серія ЕНА №1075913 за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Під час проведення службового розслідування, 06.12.2023 року до УПП направлено запит №1225/37/01-2023 щодо надання завірених належним чином копій адміністративних матеріалів від 06.12.2023 року, а саме: відеозаписів з нагрудних відеокамер та інших матеріалів, що стосуються даної події. Вказані матеріали надійшли до ГУНП у Вінницький області 07.12.2023 року згідно з листом УПП у Вінницькій області вих. № 40991/41/21-02-2023. Як зазначено у висновку службового розслідування, на підставі отриманих пояснень від працівників патрульної поліції, переглядом відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, вивченням протоколу про адміністративне правопорушення та інших зібраних матеріалів дисциплінарна комісія дійшла висновку про скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні Присяги поліцейського, вимог частини 1, пунктів 1, 2, 6, 9, 11, 12 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», абзацу 5 частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», пунктів 1.3 та 2.9.а) ПДР України, пунктів 4.1. та 4.2. розділу IV посадової інструкції, вирішено застосувати до інспектора-чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання №1 ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції [PERSON] дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції. В подальшому, наказом начальника ГУНП у Вінницькій області від 18.12.2023 року №1937, за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні Присяги поліцейського, вимог частини 1, пунктів 1, 2, 6, 9, 11, 12 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України Про Національну поліцію, абзацу 2 пункту 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, абзацу 5 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», пунктів 1.3 та 2.9а Правил дорожнього руху України, пунктів 4.1 та 4.2 розділу ІV посадової інструкції до інспектора чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання № 1 ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції [PERSON] застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільненні зі служби в поліції. Наступним наказом ГУНП у Вінницькій області від 02.01.2024 року № 2 о/с, у зв`язку з реалізацією накладеного дисциплінарного стягнення, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" [PERSON] звільнено зі служби в поліції з 04.01.2024 року. Вважаючи вказані вище накази відповідача протиправними та з метою їх скасування, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку, позивач звернувся із адміністративним позовом до суду. Оцінюючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне. Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII), Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" (далі - Статут), Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок №893) та Положенням про дисциплінарні комісії в Національній поліції України (далі - Положення №893), затвердженими наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 "Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України", Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі -ПДР). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами. Так, відповідно до ст.8 Закону поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Згідно з ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді. Статтею 19 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 05.03.2018 № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут). Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна передбачає дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Частинами другою, третьою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу. Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема: - бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; - утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; - поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень. Згідно з частинами першою та третьою статті 11, статті 12, частини першої статті 13 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом. Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Приписами ч. 1-4 ст. 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Згідно частин 7, 8 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Згідно з статтею 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України. У пункті 1 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року №893 (надалі - Порядок № 893) зазначено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Відповідно до положень п. 1, 4 розділу V Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування має встановити: - наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; - наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; - ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; - обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; - відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; - вид і розмір заподіяної шкоди; - причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку. Згідно з пунктами 1, 2 розділу VІІ Порядку № 893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення. Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності. Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Аналіз наведених правових норм вказує, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни, однозначно свідчить про \~недотримання поліцейським норм Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги. Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни. Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення. Згідно \~з ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. Так, згідно з Висновком службового розслідування, оцінивши зібрані докази дисциплінарна комісія дійшла висновку, що старший лейтенант поліції [PERSON] дискредитував звання поліцейського внаслідок вчинення суспільно-небезпечного діяння у сфері безпеки дорожнього руху, яке створювало потенційну загрозу життю та здоров`ю громадян та полягало у керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, неспроможності у повній мірі усвідомлювати та контролювати свої дії, висловлювати думки. Отже, \~підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стали висновки службового розслідування щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що полягав у порушенні службової дисципліни, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Водночас, колегія суддів враховує, що дисциплінарним проступком є протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Отже, для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення \~на підставі п. 6 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" обов`язковим є встановлення факту вчинення ним дисциплінарного проступку, в порядку, визначеному Дисциплінарним статутом Національної поліції України. Так, судом встановлено, що постановою Вінницького міського суду від 28.12.2023 року, яка набрала законної сили 09.01.2024, провадження \~у справі №127/38965/23 про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Під час \~розгляду справи №127/38965/23 суд встановив наступне: "...оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: granted