Рішення адміністративного суду від 2022-08-29 00:00:00+03

Позивач, [PERSON] , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив суд: - визнати протиправним та скасувати рішення XII сесії VIII скликання Кегичівської селищної ради від 30 червня 2021 року №1782 "Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо резервування цінних для заповідання територій та об`єктів"; - визнати протиправним та скасувати рішення XIV сесії VIII скликання Кегичівської селищної ради від 30 липня 2021 року №2769 "Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою гр. [PERSON] "; - зобов`язати Кегичівську селищну раду на найближчій сесії повторно розглянути клопотання [PERSON] про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею до 2,0000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташованої за межами населеного пункту від 18.06.2021 року. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2021 зупинено провадження по справі №520/17384/21 за позовом [PERSON] до Кегичівської селищної ради, третя особа: Харківська обласна організація Українського товариства мисливців і рибалок про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії до набрання законної сили судовим рішенням палати з розгляду справ щодо соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №154/3345/16. Не погодившись з вказаною ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції, просить ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року про зупинення провадження у справі скасувати. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не вірно визначив, що спірні правовідносини у цій справі є подібними до правовідносин, які є предметом розгляду у справі № 154/3345/16. Вважає, що висновок суду першої інстанції про зупинення провадження у справі є передчасним, оскільки зупиняючи провадження у даній справі, суд не дослідив належним чином обставини справи, а тому був позбавлений можливості встановити причинно - наслідковий зв`язок між наданими позивачем доводами та дослідженням правильності застосувань норм права апеляційним судом, що розглядається в касаційній інстанції у справі №154/3345/16. Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, \~ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 16.08.2022 про перехід до розгляду в порядку письмового провадження за наявності відповідного клопотання позивача та відповідача, справа розглянута колегією суддів в порядку письмового провадження. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Приймаючи рішення про зупинення провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки спірні правовідносини у цій справі є подібними до правовідносин, які є предметом розгляду у справі № 154/3345/16 необхідно для забезпечення єдності судової практики зупинити провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції по справі № 154/3345/16. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне. Так, приписами ст. 236 КАС України розмежовано підстави, за яких суд має право зупинити провадження, а також, з настанням яких, суд зобов`язаний вчинити дану процесуальну дію. Перелік цих підстав є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції. Так, ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.10.2021 року справу № 154/3345/16 передано на розгляд палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Виходячи зі змісту вищевказаної ухвали встановлено, що 05.12.2016 фізична особа звернулася до суду з позовом до Володимир-Волинської міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, фізична особа, про визнання незаконним та часткове скасування рішення Володимир-Волинської міської ради Волинської області від 10.06.2016 № 8/7 в частині п. 9.1. Ключовим правовим питанням, щодо якого виник спір, як зазначено в цій ухвалі, є надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на яку претендує декілька осіб. При цьому, в практиці Верховного Суду залишилося не вирішеним питання щодо правомірності застосування черговості під час надання дозволу на земельну ділянку, на яку претендує декілька осіб. За таких обставин Верховний Суд в ухвалі від 19.10.2021 по справі № 154/3345/16 зазначив, що потребує уточнення загальний підхід про вичерпність переліку підстав для відмови у наданні дозволу, і висловлення правової позиції щодо його застосування до ситуацій, коли на одну й ту саму ділянку претендує декілька осіб. Відповідно, зазначене вище стало підставою для передачі справи № 154/3345/16 на розгляд палати з розгляду справ щодо соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Згідно із ч. 1 ст. 346 КАС України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї самої палати або у складі такої палати. Колегія суддів, надаючи правову оцінку висновку суду першої інстанції про необхідність зупинення провадження по справі за позовом [PERSON] до Кегичівської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії до набрання законної сили судовим рішенням палати з розгляду справ щодо соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 154/3345/16, викладеному в оскаржуваній ухвалі, вважає за необхідне зазначити наступне. Так, зі змісту заявлених вимог у цій справі встановлено, що позивач просить суд першої інстанції: визнати протиправним та скасувати рішення XII сесії VIII скликання Кегичівської селищної ради від 30.06.2021 року № 1782 "Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо резервування цінних для заповідання територій та об`єктів"; визнати протиправним та скасувати рішення XIV сесії VIII скликання Кегичівської селищної ради від 30.072021 року № 2769 "Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою гр. [PERSON] "; зобов`язати Кегичівську селищну раду на найближчій сесії повторно розглянути клопотання [PERSON] про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею до 2,0000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташованої за межами населеного пункту від 18.06.2021 тобто, у вказаних справах різні правовідносини, які не є подібними. Колегія суддів зазначає, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 19 жовтня 2021 року на підставі частини першої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України передав на розгляд палати з розгляду справ щодо соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду справу №154/3345/16 за позовом [PERSON] до Володимир-Волинської міської ради, третя особа [PERSON] про визнання незаконним та часткове скасування рішення. Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду вважає, що у практиці Верховного Суду виникали схожі ситуації, однак не знайшли однозначного вирішення. Зокрема, у постанові від 29.09.2020 у справі №688/2908/16-ц Велика Палата Верховного Суду сформулювала лише загальні підходи до вирішення таких спорів. Ключовим для вирішення спору є оцінка добросовісності дій міської ради під час прийняття оскаржуваного рішення. Зважаючи на те, що у справі, що розглядається, йдеться про безоплатну приватизацію земельної ділянки, а не про надання її в оренду (як у справі №688/2908/16-ц, що її розглядала Велика Палата Верховного Суду), конкурентний принцип застосовуватися не може. Однак сам принцип надання ділянки лише одному з претендентів, визначених добросовісно та на об`єктивних засадах є прийнятним і у справі, що розглядається. За таких обставин потребує уточнення загальний підхід про вичерпність переліку підстав для відмови у наданні дозволу, і висловлення правової позиції щодо його застосування до ситуацій, коли на одну й ту саму ділянку претендує декілька осіб. Отже, предметом спору у даній справі є, зокрема, добросовісність дій селищної ради під час прийняття оскаржуваного рішення від 30.06.2021 щодо надання дозволу одному з претендентів та відмови в наданні дозволу рішенням позивачу від 30.07.2021, за умови що станом на дату прийняття рішення від 30.06.2021 у відповідача були наявні заяви обох осіб, що претендують на спірну ділянку. З урахуванням зазначеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що предмети спірних правовідносин в частині питання щодо визначення переліку підстав для відмови у наданні дозволу та його застосування до ситуацій, коли на одну й ту саму ділянку претендує декілька осіб, що розглядається у цій справі та у справі №154/3345/16, є подібними. Таким чином, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що оскільки спірні правовідносини у справі №520/17384/21 є подібними до правовідносин, які є предметом розгляду у справі №154/3345/16, для забезпечення єдності судової практики слід зупинити провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції по справі №154/3345/16. Враховуючи вищенаведене, доводи позивача щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального законодавства є помилковими. Відповідно до вимог ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Результат розгляду: denied