Рішення адміністративного суду від 2022-05-25 00:00:00+03

Вступ 1. Позивач проходив службу в Збройних Силах України та Державній кримінально-виконавчій службі України. На день звільнення вислуга років позивача складала: у календарному обчисленні - 17 років 08 місяців 11 днів; у пільговому - 24 роки 03 місяці 02 дні. Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону № 2262. Відповідач відмовив у призначенні пенсії, оскільки позивач на день звільнення не мав вислугу 24 календарних роки. 2. Вирішуючи справу, Суду слід дати відповідь на ключове питання: чи зараховується вислуга років, обчислена на пільгових умовах, для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»? ІСТОРІЯ СПРАВИ Короткий зміст позовних вимог 3. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, у якому просив: - визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області від 22 квітня 2020 року № 2 про відмову в призначенні [PERSON] пенсії за вислугу років, викладене у листі від 29 квітня 2020 року № 1800-0310-8/17025; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області призначити [PERSON] пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» з урахуванням вислуги - 24 роки 03 місяці 02 дні. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 4. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року, у задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено. 5. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачено, що пенсію за вислугу років можна призначати особам при наявності вислуги, обчисленої на пільгових умовах. 6. Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» чітко визначено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності 24 календарних роках, та міститься виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років. 7. Позивач, на час звільнення не мав необхідної календарної вислуги років, оскільки наявні 17 років 08 місяців та 11 днів при необхідних 24 календарних роки. Короткий зміст вимог касаційної скарги 8. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, [PERSON] звернувся із касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ 9. Судами попередніх інстанцій установлено, що наказом начальника державної установи «Сумський слідчий ізолятор» Державної пенітенціарної служби України в Сумській області від 13 вересня 2019 року № 179/ОС-19 [PERSON] звільнено з органів Державної кримінально-виконавчої служби України у запас Збройних Сил України. Станом на день звільнення вислуга років позивача складає: у календарному обчисленні - 17 років 08 місяців 11 днів; у пільговому - 24 роки 03 місяці 02 дні. 10. Позивачем було підготовлено та направлено пакет документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області для призначення пенсії за вислугу років. 11. Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області листом від 29 квітня 2020 року № 1800-0310-8/17025 повідомило позивача про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, оскільки відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років незалежно від віку призначається особам, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше. Відповідно до наданих Північно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції документів, вислуга років позивача на день звільнення зі служби у календарному обчисленні складає 17 років 08 місяців 11 днів, у зв`язку із чим, Головним управлінням прийнято рішення № 2 від 22 квітня 2020 року про відмову у призначенні позивачу пенсії. 12. Уважаючи відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області у призначенні пенсії за вислугу років протиправною, [PERSON] звернувся до суду з позовом. ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 13. Касаційна скарга обґрунтована тим, що висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17, від 19 вересня 2018 року у справі № 725/1959/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 161/4876/17, від 31 січня 2019 року у справі № 295/15121/16-а є недостатньо обґрунтованими, правомірними та справедливими, оскільки не враховано висновки Європейського Суду з прав людини, викладених у справах «Пічкур проти України», «Суханов та Ільченко проти України», «Лелас проти Хорватії», «Рисовський проти України», «Щокін проти України» та рішення Конституційного Суду України у справі від 22 вересня 2005 року у справі № 5-рп/2005, від 29 червня 2010 року у справі № 17-рп/2010, від 11 жовтня 2018 року у справі № 7-р/2018, від 18 червня 2018 року у справі № 5-р (ІІ) 2020, в яких йдеться про принцип «належного урядування», «якість закону» та стверджується про те, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями. 14. Скаржник зазначає, що положення пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яким передбачено, що для призначення пенсії повинна враховуватись календарна вислуга років є базовою умовою, тоді як частина четверта статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» є спеціальною, оскільки нею прямо передбачено, що для призначення пенсії встановлюється пільговий залік вислуги років. Також зазначає, що така можливість передбачена й постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393. 15. На думку скаржника, вказана обставина не була врахована судами попередніх інстанцій під час розгляду справи, а тому потребує нормативного регулювання із дотриманням принципу in dubio pro tributario, тобто із наданням пріоритету з найбільш сприятливими для особи тлумаченнями норми права. 16. Позивач просить відступити від висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17, від 19 вересня 2018 року у справі № 725/1959/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 161/4876/17, від 31 січня 2019 року у справі № 295/15121/16 з огляду на прийняту 03 березня 2021 року постанову Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у справі № 805/3923/18-а, якою було визнано необґрунтованим висновок суду про те, що визначальною ознакою для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ Релевантні джерела права 17. Згідно із частинами третьою, четвертою статті 23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При звільненні зі служби особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист». Особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів. 18. Відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1- 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше. 19. Статтею 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею цього Закону встановлено порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України. 20. Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 (далі - Порядок № 393, Постанова № 393). 21. Порядок № 393 визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах. Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій 22. Положеннями статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що право на пенсію за вислугу років відповідно виникає за наявності двох умов: звільнення зі служби та наявності необхідної вислуги років. 23. Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів. 24. Постановою № 393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах. 25. Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. 26. Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена Постановою № 393. 27. Визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат. 28. Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» як єдину, обов?язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи. 29. Визначення у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вислуги саме в календарних роках передбачає обов?язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги. 30. Таким чином, передбачена Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). 31. В свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років. 32. При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах. 33. Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 34. З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення. 35. З аналізу вищезазначених норм права випливає, що моментом виникнення у позивача права на пенсію за вислугою років є дата звільнення зі служби, а тому до спірних правовідносин належить застосовувати умови призначення пенсій за вислугу років, які діяли на момент звільнення [PERSON] зі служби. 36. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди попередніх інстанцій, виходили із того, що на день звільнення зі служби календарна вислуга років позивача за час роботи його в органах внутрішніх справ України становила 17 років 08 місяців 11 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років з огляду на те, що пенсія за вислугу років призначається при наявності саме календарної, а не загальної чи пільгової вислуги років. 37. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 березня 2021 року у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку. 38. Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 480/4241/18. 39. У вищезазначеній постанові Судова палата сформувала наступні правові висновки: «В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до постанови № 393». 40. З урахуванням правового висновку, наведеного у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі 805/3923/18-а та постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 480/4241/18, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання протиправним оскаржуваного рішення відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 41. Оскільки вислуга років позивача у пільговому обчисленні стажу його роботи на день звільнення становить 24 роки 03 місяці 02 дні, а тому у відповідності до пункту «а» частини першої статті 12 Закону № України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» він набув право на призначення пенсії за вислугою років на підставі вказаного Закону. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 42. Відповідно до статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України Суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. 43. Колегія суддів приходить до висновку про те, у зв`язку із порушенням судами попередніх інстанцій норм матеріального права рішення Сумського оружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року підлягають скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позову. 44. Під час розгляду справи позивачем сплачено судовий збір: 840,80 грн за подання позовної заяви (квитанція від 24 липня 2020 року № 9), 1261,30 грн за подання апеляційної скарги (квитанція від 12 листопада 2020 року № 14) та 3363,20 грн за подання касаційної скарги (квитанція від 08 березня 2021 року № 0.0.2042797836.1).

Результат розгляду: granted