Рішення адміністративного суду від 2022-10-20 00:00:00+03

\~\~\~\~\~\~\~\~12 липня 2022 р. [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, у якому просив скасувати постанову поліцейського департаменту патрульної поліції Сівака Артема Юрійовича серії 2АВ №00128673 від 07.06.2022 про накладення адміністративного стягнення. Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року у справі № 196/437/22 в задоволенні адміністративного позову [PERSON] до Департаменту патрульної поліції про накладення адміністративного стягнення - відмовлено. Судом зазначено, що позивач не надав суду доказів дотримання умов звільнення його від адміністративної відповідальності, які передбачені положеннями статті 279-3 КУпАП. Водночас, факт вчинення правопорушення підтверджено належними доказами, які відповідають вимогам статей 73 - 73 КАС України. Не погодившись з рішенням суду, [PERSON] подав апеляційну скаргу, згідно якої \~\~просить скасувати рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року у справі № 196/437/22, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує, що в спірному випадку наявні підстав для звільнення її від адміністративної відповідальності на підставі ст.279-3 КУпАП, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави \~для задоволення апеляційної скарги, та зазначає: Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 2 АВ №00128673 від 07.06.2022 року, винесеної поліцейським ДПП Сівак А.Ю., 07.06.2022 о 18 год.50 хв., за адресою м. Кривий Ріг, вул.Волгоградська,буд.11 ,зафіксовано транспортний засіб Opel Omega 2.0 I 16 номерний знак [NUMBER] . Особа, яка керувала наведеним транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 26км/год, чим порушила п.12.9(б)Правил дорожнього руху, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. \~\~За цим фактом позивача \~притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340грн. Не погоджуючись зі спірною постановою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого. Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Відповідно до підпункту «б» пункту 12.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил. Приписами ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Приміткою ч.1 ст. 122 КУпАП передбачено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису). Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами. Частиною другою ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Слід зазначити, що відповідно до 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Принцип презумпції невинуватості передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягається до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом, у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах. Апеляційним судом зі змісту матеріалів справи встановлено, що спірна постанова винесена поліцейським Департаменту патрульної поліції Сівак А.Ю. за результатами розгляду даних, зафіксованих в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу. Тобто, в спірному випадку до позивача застосовано адміністративне стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі. Разом з тим, судом першої інстанції не надано належної оцінки тому факту, що транспортний засіб Opel реєстраційний номер [NUMBER] , з 13 вересня 2021 року знаходився на зберіганні на спеціальному майданчику м.Дніпро, вул.Курсантська, 7, у зв`язку з арештом Другого Малиновського ВДВС м.Одеси. Другим Малиновським ВДВС у місті Одеса \~\~відмовлено [PERSON] у проханні передати транспортний засіб на зберігання йому (відповідь від 11.11.2021 №60869), у зв`язку з чим \~\~запропоновано залишити на зберіганні транспортний засіб на штраф-майданчику за адресою: м.Дніпро, вул.Курсантська, 7. Таким чином, автомобіль належний [PERSON] \~\~затримано та вилучено з 13 вересня 2021 року для зберігання на штраф-майданчику і на \~час \~розгляду справи, позивачу не повернуто. Згідно до Порядку обліку прийняття і видачі тимчасово затриманих транспортних засобів, що зберігаються на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 28.08.2020 \~№ 633. Видача транспортного засобу зі штрафного майданчика здійснюється за допомогою акта-передачі та на підставі відповідних документів, як то документи про сплату штрафу, постанови державного виконавця тощо. Подібних документів матеріали справи не містять. Крім того, наявна в матеріалах справи відповідь на адвокатський запит Другого Малиновського ВДВС у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 30.06.2022 №13074 підтверджує наявність транспортного засобу Opel реєстраційний номер [NUMBER] на зберіганні на спеціальному майданчику м.Дніпро, вул.Курсантська, 7. Зазначені відомості \~підтверджують \~той факт, що \~\~транспортний засіб позивача \~вибув \~із його \~\~володіння. Посилання суду першої інстанції, \~що позивач не звертався \~до компетентних органів з \~питання вибуття \~транспортного засобу з його володіння внаслідок \~протиправних дій \~інших осіб, або щодо використання \~іншими особами \~номерних знаків, що належать \~його транспортному засобу, суперечить приписам Кодексу адміністративного судочинства \~України, відповідно до яких, зокрема, у справах про протиправність \~рішень суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо \~доказування правомірності рішення \~покладається на відповідача. \~І саме відповідач у даній справі, при встановлених обставинах, \~не \~надав доказів \~можливості скоєння \~саме позивачем правопорушення, передбаченого ст. 122 КУпАП, при умові, що транспортний засіб \~позивача знаходиться на \~зберіганні на спеціальному майданчику м. Дніпро. На думку колегії суддів наведені обставини \~унеможливлюють вчинення позивачем інкримінованого йому порушення правил дорожнього руху. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не повно встановлені обставини по справі, що привело до невірного вирішення справи по суті спору, та у відповідності до приписів ст. 317 КАС України є підставою для визнання протиправним та скасування оскаржуваного судового рішення та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: granted