Рішення адміністративного суду від 2022-11-14 00:00:00+02

Позивач 13.01.2022 року звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 29.12.2021 року: - №00059470705 про застосування штрафних санкцій в розмірі 2000000 грн., - №00059490705 про застосування штрафних санкцій на загальну суму 40000 грн.. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем проведено \~фактичну \~перевірку, при цьому така перевірка може бути призначена виключно \~у \~випадку наявності та/або отримання у встановленому порядку інформації про порушення платником відповідних \~вимог законодавства. Проте, жоден документ, на підставі якого проведено \~фактичну перевірку позивача, не містить таких відомостей. Наказ про проведення \~перевірки \~містить лише посилання на норми ПК України, без конкретики підстав перевірки. Прийняте \~на підставі \~такої \~перевірки \~податкове повідомлення-рішення є \~протиправним. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року \~у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Не погодившись з \~рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти постанову \~про \~задоволення \~позовних \~вимог \~в \~повному \~обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вказує, що \~судом \~не \~враховано та не надано оцінки доводам позивача про те, що підстави проведення перевірки, зазначені в документах на перевірку, повинні бути очевидними і зрозумілими не лише для контролюючого органу, але й для платника податків, що безпосередньо пов`язано з реалізацією останнім права на захист своїх інтересів. Особа, яка працює агрономом у ТОВ «Агрогрупа Деметра», не є та не може вважатися представником позивача та не є особою, яка фактично проводить розрахункові операції, та відповідно останній не міг скористатись правом не допуску контролюючих органів до перевірки. Фактична перевірка позивача за місцем фактичного провадження діяльності за адресою: Полтавська область, Миргородський район, с. Остапівка, вул. Шевченка, 43 призначена за відсутності передбачених законом підстав та проведена з порушеннями з боку податкового органу вимог чинного законодавства щодо проведення такої перевірки. Встановлення протиправності дій податкового органу щодо проведення перевірки без законних підстав є достатньою та самостійною підставою для визнання наслідків такої перевірки, без аналізу протиправності висновків контролюючого органу по суті виявлених перевіркою порушень. Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав. Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів \~статті 311 КАС України. Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила таке. Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрогрупа Деметра» є юридичною особою (код ЄДРПОУ 39046346), зареєстровано 08.01.2022 року та є сільськогосподарським товаровиробником. Відповідно до даних реєстру ЄДРПОУ основним видом діяльності позивача за КВЕД-2010 є: \~01.61\~ \~\~Допоміжна діяльність у рослинництві (основний); 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних (а.с. 15). Відповідач - Головне управління ДПС у Кіровоградській області є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження. 26.11.2021 року відповідачем прийнято наказ №2951-п «Про проведення фактичної перевірки», відповідного до якого на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, п.п. 80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України вирішено провести фактичну перевірку позивача за адресою: Полтавська область, Миргородський район, с.Остапівка, вул.Шевченка, 43, \~з 29 листопада 2021 року тривалістю 10 діб за період з 01.01.2020 \~року по дату закінчення перевірки з метою контролю за обігом спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, наявності ліцензій \~(а.с.20). На \~підставі \~вказаного \~наказу \~контролюючим \~органом в \~період з 29.11.2021 року \~по 07.12.2021 року проведено фактичну перевірку ТОВ «Агрогрупа Деметра», за результатами \~якої \~07.12.2021 року \~складено акт №10598/16/31/РРО/39046346 (а.с. 22-29). Висновками перевірки встановлено порушення позивачем абз.1, 4, 6 пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України в частині відсутності реєстрації акцизного складу в Системі електронного адміністрування реалізації пального, відсутності реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів лічильників та рівнемірів лічильників рівня пального у резервуарі рівнемірів лічильників. 29.12.2021 року контролюючим органом на підставі вказаного акту фактичної перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення: - \~№ 00059490705 про \~застосування \~штрафних \~санкцій в розмірі 40000 грн., - \~№ 00059470705 про застосування \~штрафних санкцій в розмірі 2000000 грн.(а.с.30-31). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Не погодившись з такими податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «Агрогрупа Деметра» оскаржив \~їх \~до суду. \~\~\~\~ Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив із того, що загальний обсяг отриманого позивачем пального за 2021 рік (в межах календарного року) становить 334555,80 л, що перевищує 1000 куб.м, останній є розпорядником акцизного складу, який мав його зареєструвати в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового. Оскільки позивач не провів реєстрацію акцизного складу в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, до нього підлягають застосуванню положення пункту\~ 128-1.2 статті 128-2 ПК України в частині накладення штрафу в розмірі 2000000 гривень. Податкові повідомлення-рішення, якими до позивача застосовано штрафні санкції за порушення підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230\~ Податкового кодексу України, а саме здійснення господарської діяльності із отримання та використання пального без реєстрації акцизного складу в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового (СЕАРП СЕ), прийнято правомірно. Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає \~про \~таке. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Велика Палата Верховного Суду неодноразово у своїх рішеннях, зокрема у справах \~№ 265/6582/16-ц, № 487/10128/14-ц, № 487/10132/14-ц, № 924/1473/15 звертала увагу на те, що відповідно до принципу juranovitcuria («суд знає закони») навіть неправильна юридична кваліфікація сторонами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм. Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). За приписами пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта та у разі проведення перевірки в іншому місці адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 ПК України. Як зазначалось вище, в наказі про проведення фактичної перевірки \~ТОВ «Агрогруппа Деметра», підставою для її проведення є п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, відповідно до якого фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: 80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Розглядаючи раніше справи з аналогічним предметом спору, у постановах від \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~25 січня 2019 року (справа №812/1112/16), від 07 листопада 2019 року (справа №140/391/19), від 10 квітня 2020 року (справа №815/1978/18), від 12 серпня 2021 року (справа №140/14625/20), від 01 червня 2022 року (справа №520/7331/21) тощо, \~Верховний Суд вказував, що підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо, а саме: - наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; - здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Верховний Суд зазначив, що відтак, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, \~з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. У даному випадку достатньо самого факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Разом з тим, у постановах від 11 червня 2019 року (справа № 1440/2045/18), від \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~8 вересня 2020 року (справа № 640/21536/19) та від 17 грудня 2020 року (справа № 520/12028/18) Верховний Суд зауважив, що для зазначення підстави для проведення перевірки недостатньо вказати номер підпункту статті ПК України, особливо, якщо вказаний підпункт містить декілька обґрунтувань для проведення перевірки, а тому, окрім звичайного посилання на норму, що регулює питання її призначення, податковий орган повинен зазначити і конкретні фактичні підстави її призначення. З огляду на вказане Верховний Суд сформував правову позицію, що при призначенні фактичної перевірки за підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК контролюючий орган повинен зазначити одну із підстав, визначених цим підпунктом, й у разі, якщо такою підставою є наявність та/або отримання інформації про порушення платником податків вимог законодавства, конкретизувати останню. Отже, податковий орган має право проводити фактичну перевірку відповідно до пп.80.2.5 п.80.2 статті 80 Податкового кодексу України лише з підстав наявності у нього повноважень на здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального), проте повинен зазначити безпосередньо в наказі, що перевірка проводиться саме з цих підстав, а не у зв`язку з наявністю другої підстави відповідної податкової інформації. Разом з тим, наказ про проведення фактичної перевірки \~ТОВ «Агрогруппа Деметра» не містить жодних посилань на те, що саме є підставою для проведення перевірки - податкова інформація чи покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин. Призначаючи перевірку, податковий орган у спірному наказі обмежився лише посиланням на \~пп.80.2.5 п.80.2 статті 80 Податкового кодексу України і не конкретизував, у зв`язку з чим саме проводиться фактична перевірка позивача, посилання на будь-яку податкову інформації в наказі відсутні. За таких обставин апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про відсутність в наказі будь-яких посилань на конкретні фактичні підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, у зв`язку з чим такий наказ не може вважатися правомірним, а з огляду на приписи пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу не мали право приступати до проведення фактичної перевірки без наявності підстав для її проведення. Вказані висновки апеляційним судом здійснені з урахуванням застосування зазначених норм права в постановах Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року у справах №120/5729/20-а та №120/5229/20-а, \~від 11 липня 2022 року у справі №120/5728/20-а. Водночас судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21 лютого 2020 року у справі №826/17123/18 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. \~При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства. Отже, у разі якщо контролюючим органом проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки. Колегія суддів також зазначає, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Порушення вимог Податкового кодексу України щодо неможливості проведення перевірки без наявності підстав для її проведення, які повинні бути зазначені у відповідному наказі, має наслідком визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. За таких обставин податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатися правомірним і підлягає скасуванню. Встановлені судом обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і прийнято оскаржене податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність такого рішення. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~22 вересня 2020 року \~у справі № 520/8836/18. При цьому зазначені обставини є самостійною підставою для задоволення позову, визнання протиправним і скасування оскарженого податкового повідомлення-рішення і не потребують перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства по суті цих порушень. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність винесення податкових повідомлень-рішень від 29.12.2021 року №00059470705 і №00059490705. Отже, висновки суду про відмову у задоволенні позову є необґрунтованими. З урахуванням викладених вище обставин в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції не вірно встановлені обставини справи, суд першої інстанції не врахував вказаних вище обставин та положень законодавства, судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до вимог ст.317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: granted