Рішення адміністративного суду від 2022-07-06 00:00:00+03

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 вересня 2021 року задоволено клопотання Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про скасування ухвал Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2020 року, 5 жовтня 2020 року та 9 листопада 2020 року про застосування заходів процесуального примусу у справі № 826/17947/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергосервіс» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії. Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ТОВ «Теплоенергосервіс» оскаржило її в апеляційному порядку. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Теплоенергосервіс» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 вересня 2021 року на підставі пункту 1 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України. Постановою Верховного Суду від 18.05.2022 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергосервіс» задоволено, ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2022 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 29.06.2022. 29.06.2022 відкладено розгляд апеляційної скарги до 06.07.2022. У судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги. Представник апелянта у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на наступне. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року задоволено адміністративний позов ТОВ «Теплоенергосервіс» до Головного управління ДПС у м. Києві у справі №826/17947/17: визнано протиправними та скасовано податкову вимогу Головного управління ДФС у м. Києві від 7 листопада 2017 року № 90865-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 7 листопада 2017 року 90865-17; зобов`язано Головне управління ДФС у м. Києві включити до інтегрованої картки платника ТОВ «Теплоенергосервіс» відомості про сплату Товариством суми 46337,00 грн за податковою декларацією з податку на додану вартість за грудень 2014 року. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2018 року змінено рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року, шляхом викладення абзацу четвертого резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Зобов`язати Головне управління ДФС у м. Києві включити до інтегрованої картки платника ТОВ «Теплоенергосервіс» відомості про сплату суми податку на додану вартість у розмірі 46337,00 грн». Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року зобов`язано Головне управління ДФС у м. Києві надати звіт про виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2018 року у справі № 826/17947/17. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2020 року накладено на відповідального за виконання рішення - виконуючого обов`язки начальника Головного управління ДПС у м. Києві штраф у розмірі 42040,00 грн за невиконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року у справі № 826/17947/17. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 5 жовтня 2020 року встановлено Головному управлінню ДПС у м. Києві новий строк для подання суду звіту про виконання судового рішення в адміністративній справі № 826/17947/17 - до 9 листопада 2020 року; накладено на відповідальну за виконання рішення - начальника Головного управління ДПС у м. Києві штраф у розмірі 84080,00 грн за невиконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року у справі № 826/17947/17. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 9 листопада 2020 року за результатами розгляду звіту про виконання рішення суду в справі № 826/17947/17 визнано судове рішення в цій справі не виконаним; встановлено Головному управлінню ДПС у м. Києві новий строк для подання суду звіту про виконання судового рішення - до 9 грудня 2020 року; накладено на відповідального за виконання рішення - начальника Головного управління ДПС у м. Києві штраф у розмірі 84080,00 грн за невиконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року у справі № 826/17947/17. У подальшому, з огляду на прийняття судом звіту ГУ ДПС у м. Києві про виконання судового рішення у справі № 826/17947/17, Головне управління ДПС у м. Києві звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з клопотанням про скасування ухвал цього суду від 14 травня 2020 року, 5 жовтня 2020 року та 9 листопада 2020 року в частині накладення штрафу на відповідального за виконання рішення - виконуючого обов`язки начальника ГУ ДПС у м. Києві. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 вересня 2021 року задоволено клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про скасування ухвал цього суду про застосування заходів процесуального примусу. Скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду від 14 травня 2020 року про «накладення на відповідального за виконання рішення - виконуючого обов`язки начальника ГУ ДПС у м. Києві [PERSON] штраф у розмірі 42040,00 грн». Скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2020 року про «накладення на начальника Головного управління ДПС у м. Києві [PERSON] штрафу за невиконання рішення суду в розмірі 84080,00 грн». Скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду від 9 листопада 2020 року про «накладення на начальника Головного управління ДПС у м. Києві [PERSON] штрафу за невиконання рішення суду в розмірі 84080,00 грн». Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, виходив з наступного: - за приписами частини 6 статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, щодо якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків; - як вбачається з матеріалів справи ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.12.2020 звіт Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про виконання судового рішення у справі №826/17947/17 - прийнято. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2018 року у справі № 826/17947/17 ухвалено вважати виконаною. Дослідивши наданий відповідачем звіт про виконання судового рішення у справі № 826/17947/17 (постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2018 року у справі № 826/17947/17), колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що судове рішення у справі № 826/17947/17 є виконаним, що підтверджується постановою від 01.03.2021 року; - отже, судом вжито до виконуючого обов`язки начальника Головного управління ДПС у м. Києві ([PERSON] заходи процесуального примусу з метою спонукання добросовісного виконання рішення (постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2018 року у справі № 826/17947/17), однак, з огляду на те, що відповідач виправив допущене порушення шляхом надання доказів, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування вжитих ухвалами суду від 14.05.2020 року, 05.10.2020 року та 09.11.2020 року заходів процесуального примусу у вигляді штрафу. Натомість, апелянт стверджує про те, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали було порушено норми процесуального права, зокрема: - в ухвалі від 22.09.2021 суд першої інстанції використав повноваження апеляційного суду та постановив ухвалу, прийняття якої судом першої інстанції не передбачено; - суд першої інстанції мав повернути клопотання представника ГУ ДПС у м. Києві, оскільки ухвали в частині накладення штрафу не стосуються ГУ ДПС у м. Києві, а боржником є фізична особа - [PERSON] , хоча в матеріалах справи відсутні докази надання нею повноважень на представлення її інтересів представником ГУ ДПС; - заявником було порушено норми ч. ч. 1, 2 ст. 167 КАС України, саме не надано доказів надсилання копії клопотання про скасування ухвал; - апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно застосував при прийняття оскаржуваної ухвали положення ст. 149 КАС України, оскільки штраф було накладено в порядку ст. 382 КАС України; - при розгляді питання про скасування ухвал, судом першої інстанції не було залучено третю особу Київську міську прокуратуру, оскільки скасування ухвал про накладення штрафу, призведе до недоотримання Державним бюджетом України стягнутих за ними коштів. Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне. З урахуванням висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 18.05.2022 в даній справі, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвала про накладення штрафу за неподання звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду є процесуальним рішенням з питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до статті 382 цього Кодексу. Відповідно, ухвала суду про скасування накладеного раніше у порядку статті 382 КАС України штрафу також відноситься до ухвал з питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах. Незважаючи на те, що в даному випадку ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 вересня 2021 року про скасування ухвал, якими на посадову особу відповідача накладено штраф, постановлена з посиланням на приписи частини шостої статті 149 КАС України, однак штраф було накладено саме у порядку статті 382 КАС України. Так, відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тож, з наведеного слідує, що ухвалами від 14.05.2020, 05.10.2020, 09.11.2020 було накладено штраф на виконуючого обов`язки начальника ГУ ДПС у м. Києві [PERSON], згідно умов та приписів саме ст. 382 КАС України. При цьому, приписи ст. 382 КАС України, не містять підстав для скасування ухвали про накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу за неподання звіту про виконання рішення суду. За даних обставин, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі дійшов висновку, що накладений на підставі ст. 382 КАС України штраф за неподання звіту про виконання рішення суду може бути скасований на підставі ст. 149 КАС України, однак, у відповідності до норм ст. 149 КАС України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень; 4) використання під час процедури врегулювання спору за участю судді портативних, аудіотехнічних пристроїв, а також здійснення фото- і кінозйомки, відео-, звукозапису. Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків; 2) неодноразового зловживання процесуальними правами; 3) повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів. Частиною 6 ст. 149 КАС України, визначено, що суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, щодо якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків. Тож, на переконання колегії суддів, перелік підстав для застосування штрафу, визначений ст. 149 КАС України, є вичерпним, він не передбачає такої підстави для стягнення штрафу, як невиконання обов`язку по поданню звіту про виконання судового рішення, що врегульовано саме ст. 382 КАС України та яка не відсилає до ст. 149 КАС України. У свою чергу, ч. 6 ст. 149 КАС України, передбачає право суду першої інстанції скасувати свою ухвалу про стягнення штрафу в разі, якщо особою усунуто порушення, що слугували підставою для стягнення штрафу відповідно саме до ст. 149 КАС України. Колегія суддів звертає увагу на те, що ні приписи ст. 382 КАС України, ні приписи ст. 149 КАС України, не містять посилань щодо можливості застосування ч. 6 ст. 149 КАС України за аналогією закону для умов скасування судом першої інстанції власної ухвали про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, за не подання звіту про виконання судового рішення, постановленої відповідно до ст. 382 КАС України. Таким чином, при застосуванні судом першої інстанції ч. 2 ст. 382 КАС України та накладенні штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень за неподання звіту про виконання судового рішення, суд позбавлений процесуальної можливості скасувати свою ухвалу. Таку ухвалу може бути оскаржено та, за наявності для цього підстав, скасовано лише в апеляційному порядку, як це передбачено п. 25 ч. 1 ст. 294 КАС України. Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції не мав процесуальних підстав для задоволення заяви відповідача про скасування ухвал про накладення штрафу, в порядку ст. 382 КАС України. В цій частині доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду. Водночас, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання апелянта на те, що суд першої інстанції мав повернути клопотання представника ГУ ДПС у м. Києві, оскільки ухвали в частині накладення штрафу не стосуються ГУ ДПС у м. Києві, а боржником є фізична особа - [PERSON] , хоча в матеріалах справи відсутні докази надання нею повноважень на представлення її інтересів представником ГУ ДПС, оскільки штраф накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, з урахування наявності в останнього важелів впливу та обов`язку контролю за виконанням цим органом рішення суду, при цьому, керівник такого органу за таких обставин не виступає як фізична особа, адже є посадовою особою такого органу, а боржником зазначено код ЄДРПОУ 39439980 саме ГУ ДПС у м. Києві. Також, не є вирішальними для даних правовідносин є й посилання апелянта на те, що заявником було порушено норми ч. ч. 1, 2 ст. 167 КАС України, саме не надано доказів надсилання копії клопотання про скасування ухвал, з урахуванням того, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕПЛОЕНЕРГОСЕРВІС" було ознайомленим з текстом даного клопотання та надало суду свою позицію. Щодо клопотання представника товариства про необхідність залучення у якості третьої особи Київську міську прокуратуру, адже скасування ухвал порушить інтереси Державного бюджету України, недоотримає 105100 гривень та 3% річних і інфляційні збитки, колегія суддів вважає таке безпідставним, оскільки Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено залучення третіх осіб під час розгляду клопотань чи заяв сторін, а також скасування вищезазначених ухвал, не порушує інтереси Державного бюджету України, з урахуванням того, що стягнення штрафів за невиконання процесуальних обов`язків, не є гарантованими виплатами держави, які наповнюють її бюджет та лежить у полі повноважень суду. За наслідком розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткову обґрунтованість апеляційної скарги та наявність підстав для її задоволення, шляхом скасування оскаржуваної ухвали та прийняття нового судового рішення, яким клопотання представника Головного управління ДПС у м. Києві про скасування ухвал Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2020 року, від 05.10.2020 року та 09.11.2020 року про застосування заходів процесуального примусу - залишити без задоволення. Суд першої інстанції мав розглянути доне клопотання по суті, за наслідком чого, відмовити у його задоволенні через те, що ст. 382 КАС України, не передбачено скасування ухвали суду про накладення штрафу згідно цієї норми. Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. (ч. 1 ст. 317 КАС України) Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права.

Результат розгляду: denied