Рішення адміністративного суду від 2022-11-09 00:00:00+02

Рішенням суду Київського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 частково задоволено позов [PERSON] , внаслідок чого визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, яка полягає в неперерахунку розміру пенсії [PERSON] за додатковими документами на підставі довідки Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області №1360гр/10-06-05-25 від 08.04.2019, якою визначено розмір грошового забезпечення за відповідною посадою у сумі 28704,50 грн., поданою із заявою №2 від 22.04.2019 про перерахунок пенсії, та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області перерахувати та виплатити [PERSON] пенсію в розмірі 59% грошового забезпечення, зазначеного у довідці Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області №1360гр/10-06-05-25 від 08.04.2019 у сумі 28 704, 50 грн, починаючи з 01 січня 2018 року. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 12.12.2019. В подальшому 16.09.2021 від позивача надійшла заява про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем з перерахунку пенсії на виконання рішення суду в даній справі, обґрунтована тим, що всупереч рішенню суду, відповідач протиправно зменшив розмір перерахованої пенсії порівняно з сумою, визначеною в рішенні суду від 11.11.2019, з огляду на те, що п.2 Постанови №103 на момент здійснення ГУ ПФУ у Київській області перерахунку в травні 2020 року вже втратив чинність, а на момент чинності регулював лише строки доплат по пенсіям, перерахованим згідно з цією Постановою. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 зазначену заяву повернуто [PERSON] на підставі ч. 5 ст. 383 КАС України, у зв`язку з тим, що позивачем не надано до суду доказів сплати судового збору, що суперечить вимогам п.9 ч.2 даної статті КАС України. Не погоджуючись з такою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Свої доводи обґрунтовує тим, що згідно п. 3 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення. При цьому, серед визначених ст. 4 цього Закону ставок судового збору також відсутній визначений його розмір за подання такої заяви, тобто на думку апелянта, подана ним заява на стадії виконання судового рішення стосується порядку виконання рішення, а тому за її подання судовий збір не сплачується. Згідно ч. 2 ст. 312 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 1 статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Частиною 2 цієї статті встановлено вимоги до поданої заяви. Зокрема, зазначено, що у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються. Заяву, зазначену в частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду (ч. 4 ст. 383 КАС України). У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена (ч. 5 ст. 383 КАС України). Згідно з ч. 2 ст. 167 КАС України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду. Відповідно до вимог ч.ч. 2-4 ст. 383 КАС України, до заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду висуваються наведеними нормами певні вимоги і в разі невідповідності такої заяви цим вимогам заява підлягає поверненню заявнику. Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 383 КАС України у такій заяві зазначаються документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви. Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) врегульовано, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. При цьому, подана у даній справі в порядку ст. 383 КАС України заява до передбаченого ч. 2 ст. 3 Закону № 3674-VI вичерпного переліку заяв, за подання яких судовий збір не справляється, не відноситься. Тобто, на позивача покладено обов`язок сплати судового збору за подання відповідної заяви до суду як процесуальним законодавством, так і Законом № 3674-VI. Належних та допустимих доказів на підтвердження наявності закріплених у ст. 5 Закону № 3674-VI пільг позивач не надав. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 25.06.2020 у справі №0240/2226/18-а, що було правильно враховано судом першої інстанції. Як вже було зазначено вище, згідно абз. 2 ч. 5 ст. 383 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини, та дійшов вірного висновку про повернення заяви заявнику. Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied