Рішення адміністративного суду від 2022-01-12 00:00:00+02

в липні 2021 року [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Вінницькій області про скасування постанов серії ЕАН №4442413 від 05 липня 2021 року \~та серії ЕАН №4442450 від 05 липня 2021 року \~щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП та закриття справ про притягнення до адміністративної відповідальності. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 вересня 2021 року позов задоволено частково; скасовано постанову серії ЕАН №4442450 від 05 липня 2021 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Вінницькій області капралом поліції 1 батальону роти №1 Шевчуком Олександром Віталійовичем, щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у виді штрафу у розмірі 510 грн та закрито справу. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Не погодившись з прийнятим рішенням в частині відмовлених позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його \~в цій частині та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що в матеріалах справи відсутні докази про те, що ширина вантажу складає 3,9 м. При цьому апелянт стверджує, що вимірювання ширини вантажу поза межами пункту габаритно-вагового контролю є неправомірним. Апелянт також звертає увагу на те, що суд не досліджував дозвіл від Національної поліції, а тому дійшов необґрунтованого висновку про перевищення параметрів, вказаних у відповідному дозволі. Крім того, позивач зазначає про те, що долучені до матеріалів справи відеозаписи не засвідчені у встановленому КАС України порядку, а отже не є належними доказами. Відзив відповідача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. З матеріалів справи встановлено, що в апеляційній скарзі [PERSON] заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі позивача. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови інспектора Управління патрульної поліції в Вінницькій області капрала поліції 1 батальону роти №1 Вусінського Олександра Валерійовича серії ЕАН №4442413 від 05 липня 2021 року \~позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у виді штрафу у розмірі 510 грн. за те, що 05.07.2021 року позивач керував транспортним засобом в складі тягача марки TAD CLASSIC 30-3, д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом перевозив великогабаритний вантаж, фактична ширина якого 3,9 м, що перевищує параметри, вказані в дозволі від Національної поліції, чим порушив вимоги п.п.22.5 ПДР України по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових ТЗ автомобілів дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Постановою серії ЕАН №4442450 від 05 липня 2021 року, винесеною інспектором Управління патрульної поліції в Вінницькій області капралом поліції 1 батальону роти №1 Шевчуком Олександром Віталійовичем, позивача повторно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у виді штрафу у розмірі 510 грн. за те, що 05.07.2021 року 00 год. 55 хв. позивач керував транспортним засобом в складі тягача марки TAD CLASSIC 30-3, д.н.з. [NUMBER] , перевозив великогабаритний вантаж, фактична ширина якого 3,9 м, що перевищує параметри, вказані в дозволі від Національної поліції, чим порушив вимоги п.п.22.5 ПДР України по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових ТЗ автомобілів дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Вважаючи вказані вище постанови протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивача двічі притягнуто до відповідальності за одне і те ж правопорушення. Відмовляючи в задоволенні позову в іншій частині, суд першої інстанції виходив з того, що факт перевезення позивачем великогабаритного вантажу, фактична ширина якого 3,9 м, що перевищує параметри, вказані в дозволі від Національної поліції, підтверджується даними постанови про адміністративне правопорушення та відео-доказами. Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного. Обов`язки учасників дорожнього руху, а також підстави та порядок притягнення до відповідальності за їх порушення передбачені Законом України "Про дорожній рух", Правилами дорожнього руху та Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Згідно зі ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. З матеріалів справи встановлено, що відповідно до постанови серії ЕАН №4442413 від 05 липня 2021 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП. Ч.1 ст.132-1 КУпАП передбачено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьому в примітці до ст.132-1 КУпАП передбачено, що дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні. Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. №30 (далі - Правила). Згідно з п. 2 Правил транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. П.4 Правил передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок). Відповідно до п.1 Порядку цей Порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування Згідно з п.15 Порядку контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль. П.20 Порядку передбачено, що за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних. Таким чином, з урахуванням примітки до ст.132-1 КУпАП відповідальність за ч.1 ст.132-1 КУпАП настає за порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, окрім правопорушень, пов`язаних з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Разом з тим, \~відповідно до Порядку встановлення факту перевищення габаритних та/або вагових параметрів належить до компетенції органів Укртрансбезпеки та здійснюється згідно з вимогами Порядку. Згідно з пп.2, 4, 6, 7 п.2 Порядку терміни, що вживаються у цьому Порядку, мають таке значення: - вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; - габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; - вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики; - місце здійснення габаритно-вагового контролю - спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю. Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. 6 Порядку). Вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані. (п.п. 12-13 Порядку). Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що визначення ширини вантажу має здійснюватися виключно в пунктах габаритно-вагового контролю. Судом встановлено, що в якості доказу наявності в діях [PERSON] складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП разом з відзивом на позов відповідач долучив до матеріалів справи фото (а.с.31-32) та компакт-диск з відеозаписами з нагрудних відеокамер поліцейських (а.с.34). Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ч.ч.1-2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Дослідивши надані відповідачем відеозаписи (а.с.34), суд встановив, що на вимогу поліцейського Трембач Р.С. пред`явив дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції. \~Шляхом вимірювання за допомогою рулетки працівниками поліції визначено габарити вантажу по ширині 3,9 м. У зв`язку з цим позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за перевезення великогабаритного вантажу, фактична ширина якого перевищує параметри, вказані в дозволі \~Національної поліції. Разом з тим, враховуючи положення чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимірювання габаритів транспортного засобу, яким керував позивач, за допомогою рулетки не відповідає п.6 Порядку, тому результати такого вимірювання не можуть бути підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Пред`явлення [PERSON] дозволу, виданого уповноваженим підрозділом Національної поліції, підтверджується відеозаписами \~з нагрудних відеокамер поліцейських (а.с.34), а також відображено у тексті оскаржуваної постанови, де зазначено, що фактична ширина вантажу перевищує параметри, вказані в пред`явленому позивачем дозволі \~Національної поліції. Враховуючи вищенаведене, відповідно до примітки до ст.132-1 КУпАП [PERSON] підлягає звільненню від відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.132-1 КУпАП. Водночас, \~під час прийняття оскаржуваної постанови \~серії ЕАН №4442413 від 05 липня 2021 року відповідач не врахував положення примітки до ст.132-1 КУпАП та необґрунтовано притягнув [PERSON] до адміністративної відповідальності. Крім того, з матеріалів справи встановлено, що всупереч ч.2 ст.77 КАС України відповідач не надав суду копію дозволу на участь у дорожньому русі тягача марки TAD CLASSIC 30-3, д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом, виданого уповноваженим підрозділом Національної поліції, тому висновки суду першої інстанції про доведеність обставин щодо перевищення параметрів, вказаних у відповідному дозволі від Національної поліції, є необґрунтованими. З урахуванням вищенаведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що постанова серії ЕАН №4442413 від 05 липня 2021 року прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для її прийняття, та підлягає скасуванню. Отже, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю підтверджуються встановленими у справі обставинами. Висновки суду першої інстанції щодо правомірності постанови серії ЕАН №4442413 від 05 липня 2021 року \~не відповідають встановленим у справі обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову. Відповідно до\~ статті 317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Результат розгляду: granted