Рішення адміністративного суду від 2022-02-01 00:00:00+02

22 липня 2021 року [PERSON] звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району, в якому позивач просив: визнати протиправною діяльність відповідача щодо виплати в неповному обсязі позивачу як особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік; стягнути з відповідача на користь позивача кошти у розмірі 8992,00 грн. в якості недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік як особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що він має статус інваліда війни ІІІ групи має право на одержання пільг встановлених для даної категорії осіб, у тому числі на отримання разової грошової допомоги до 5 травня. Позивач зазначає, що у 2021 році йому була виплачена грошова допомога до 5 травня, проте в розмірі меншому ніж передбачено чинним законодавством України, що на думку позивача не відповідає\~ \~статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»\~ \~та висновку Конституційного Суду України, викладеному у рішенні від 27.02.2020 №3-р/2020 у справі №1-247/2018 (3393/18). Просить задовольнити позовні вимоги. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24.09.2021 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району щодо виплати в неповному обсязі [PERSON] , як особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни, грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району нарахувати та виплатити [PERSON] недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік, як особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни, у розмірі 8992,00 грн. В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено. Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення норм матеріального права. Вважає, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки позивачу нараховано допомогу до 5 травня у відповідності до\~ \~постанови КМУ від 08.04.2021 року № 325, яка є чинною. Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1\~ \~ст. 311 КАС України\~ \~у зв`язку з подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що позивач має статус особи з інвалідністю ІІІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 18.03.2021. Судом встановлено та не спростовано учасниками справи, що позивачу до 5 травня Управлінням була виплачена разова допомога в розмірі 3391,00 грн. Позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив провести виплату разової грошової допомоги до 5 травня у встановленому розмірі, а саме в розмірі 7-ми мінімальних пенсій за віком. За результатами розгляду вказаної заяви відповідач листом від 07.06.2021 №Г-512 повідомив, що виплата щорічну грошову допомогу до 5 травня у 2021 році здійснюється у розмірі, встановленому\~ \~постановою Кабінету Міністрів України № 325 від 08.04.2021року. Зазначено, що виплату позивачу такої допомоги у 2021 році здійснено у розмірі 3391,00 грн. Вважаючи бездіяльність відповідача щодо виплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у неналежному розмірі протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Колегія суддів переглядаючи рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, виходить з наступного. 1 січня 1999 року набрав чинності\~ \~Закон № 367-ХІV, яким\~ \~статтю 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»\~ \~(далі - Закон № 3551-XII) доповнено частиною в такій редакції: «Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком». За пп. «б» пп. 2 п. 20\~ \~розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2007 року №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»\~ \~(далі - Закон № 107-VI) текст вказаної вище частини\~ \~статті 13 Закону № 3551-XII\~ \~викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008\~ \~зміни, внесені підпунктом «б» підпункту 2 пункту 20\~ \~розділу ІІ Закону №107-VI, визнані неконституційними. Протягом 2012-2014 років на підставі законів України про Державний бюджет України на відповідні роки норми і положення\~ \~статті 13 Закону № 3551-XII\~ \~застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. За\~ \~пп. 5 п. 63 розділу І Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин»\~ \~розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» БК України\~ \~доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей\~ \~12,\~ \~13,\~ \~14,\~ \~15\~ \~та\~ \~16 Закону № 3551-XII\~ \~застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Конституційний Суд України Рішенням від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020\~ \~визнав таким, що не відповідає\~ \~Конституції України\~ \~(є неконституційним), окреме положення пункту 26\~ \~розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" БК України\~ \~у частині, яка передбачає, що норми і положення статей\~ \~12,\~ \~13,\~ \~14,\~ \~15\~ \~та\~ \~16 Закону №3551-XII\~ \~застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Конституційний Суд України в пункті 2.2 мотивувальної частини вказаного\~ \~рішення, посилаючись на положення свого рішення від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, дійшов висновку про те, що\~ \~БК України\~ \~не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України. Отже, на час виникнення спірних відносин\~ \~рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020\~ \~відновлено дію частини п`ятої\~ \~статті 13 Закону № 3551-XII\~ \~в редакції\~ \~Закону № 367-ХІV, за якою щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком. Згідно Додатку до Порядку використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого\~ \~постановою КМУ від 08.04.2021 року № 325\~ \~(далі - Постанова № 325), разова грошова допомога до 5 травня у 2021 році виплачується особам з інвалідністю внаслідок війни III групи у розмірі 3391,00 грн, тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено частиною п`ятою статті 13\~ \~цього Закону. Таким чином, на час виплати позивачу у 2021 року щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли\~ \~Закон № 3551-XII\~ \~та Постанова № 325. Дія наведеної вище норми\~ \~Закону №3551-XII\~ \~у 2021 році не зупинена, не втратила чинність, зміни до названого\~ \~Закону\~ \~законодавцем не вносились. Виходячи з визначених у частині 4\~ \~статті 7 КАС України\~ \~загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги у 2021 році слід застосовувати не постанову №325, а\~ \~Закон №3551-XII, який має вищу юридичну силу. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач має право на одержання разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі сім мінімальних пенсій за віком. Вихідним критерієм обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня є мінімальний розмір пенсії за віком. За ч. 1\~ \~статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV\~ \~мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким\~ \~законом\~ \~є закон України про Державний бюджет України на відповідний рік. Згідно ч. 4\~ \~статті 28 Закону № 1058-IV\~ \~мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частинами першою - третьою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Закон №1058-IV\~ \~є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком. Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу. При врегулюванні спірних правовідносин щодо обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня застосуванню підлягає саме частина перша\~ \~статті 28 Закону № 1058-IV. Аналогічна позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 29.09.2020 року у справі № 440/2722/20. Таким чином, відповідач протиправно виплатив позивачу щорічну разову грошової допомоги у меншому розмірі, ніж передбачено\~ \~ст.13 ч.5 Закону № 3551-XII. Водночас, враховуючи, що разову грошову допомогу позивачу виплачено у розмірі, меншому ніж передбачено\~ \~статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо порушення відповідачем прав позивача на отримання такої допомоги у належному розмірі. Визначаючись щодо способу поновлення порушеного права позивача, колегія суддів зазначає наступне. Колегія суддів зауважує, що згідно з положеннями ч. 2\~ \~ст. 9 КАС України\~ \~- суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього\~ \~Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Законодавець чітко визначив, що суд може вийти за межі позовних вимог лише у тому випадку, якщо це потрібно для ефективного захисту прав та інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єкта владних повноважень. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема статтею 13 установлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Європейський суд з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005у (заява N38722/02) дійшов висновку, що засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у\~ \~законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави. Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Суд зазначає, що стягненню підлягають лише ті суми, які були нараховані, але не виплачені. Необхідно зазначити, що перерахунок та виплата конкретної суми грошової допомоги відноситься до дискреційних повноважень відповідача в силу\~ \~ст. 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"\~ \~якою передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених\~ \~статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Наведене дає підстави апеляційному суду не погодитись з обраним судом першої інстанції способом судового захисту порушеного права позивача у вигляді стягнення з відповідача недоотриманої суми щорічної разової грошової допомоги. Колегія суддів зауважує, що Верховний Суд в рішенні від 29.09.2020 у зразковій справі № 440/2722/20, яке набрало законної сили 13.01.2021, чітко визначив спосіб поновлення прав позивача, шляхом зобов`язання нарахувати та виплатити недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. Разом з тим, визначаючи спосіб захисту прав позивача колегія суддів враховує обраний Верховним Судом у згаданій зразковій справі підхід щодо того, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправною бездіяльності органу соціального захисту щодо ненарахування та невиплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у встановленому\~ \~законом\~ \~розмірі; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену грошову допомогу до 5 травня у встановленому\~ \~Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»\~ \~розмірі, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги. Оцінюючи в сукупності наведені обставини, колегія суддів приходить до переконливого висновку про часткову обґрунтованість та підставність заявленого позову, через що останній підлягає до часткового задоволення, з викладених мотивів Оскільки судове рішення ухвалено судом першої інстанції із застосуванням приписів ч.2\~ \~ст.9 КАС України\~ \~з виходом за межі позовних вимог, то ухвалене рішення змінено бути не може, а підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення. Враховуючи викладене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції допустив часткове порушення норм матеріального права стосовно вибору способу захисту порушеного права позивача, а тому таке рішення підлягає скасуванню. За п.4 ч. 1ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Результат розгляду: partial