Рішення адміністративного суду від 2022-06-28 00:00:00+03

І. Обставини справи [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції м. Києва ДПП Національної поліції України (далі - відповідач-1), головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лисенко Оксани Вікторівни (далі - відповідач-2) з вимогами: - скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції м. Києва ДПП Національної поліції України №330710 від 16.02.2020 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності; - скасувати (закрити) виконавче провадження №62015198 від 08.05.2020; - стягнути з відповідачів на користь позивача моральну шкоду в сумі 10 000 грн. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 28.10.2021 у задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021 апеляційну скаргу було залишено без руху у зв`язку зі сплатою судового збору не в повному обсязі. Запропоновано позивачеві доплатити 1 311,60 грн у строк до 10 год 03.12.2021. Відповідно до звіту про направлення документу електронною поштою ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021 була направлена апелянту на адресу [INFO] та отримана ним 01.12.2021. 06 грудня 2021 року від позивача через електронну форму звернення Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов лист, у якому позивач зазначив, що ухвал від суду апеляційної інстанції у справі №761/21436/20 він не отримував; просив видати йому ухвалу у справі №761/21436/20 та встановити новий строк для усунення недоліків апеляційної скарги. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року апеляційну скаргу [PERSON] на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року у справі №761/21436/20 повернуто з підстав не усунення позивачем її недоліків. Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що судовий збір за подання апеляційної скарги позивач сплатив з розрахунку позову, який має одну позовну вимогу немайнового характеру, тоді як фактично в позові заявлено дві самостійні позовні вимоги до різних відповідачів, кожна з яких є самостійним об`єктом сплати судового збору. При цьому суд апеляційної інстанції зазначив, що з огляду на скорочені строки розгляду справи (статті 286, 287 Кодексу адміністративного судочинства України), копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було направлено позивачеві 01.12.2021 на його електронну адресу, зазначену в позові та апеляційній скарзі. Отже, суд апеляційної інстанції вважав, що доводи позивача, викладені ним в листі-зверненні від 06.12.2021, про невручення йому копії ухвали від 29.11.2021 про залишення апеляційної скарги без руху є необгрунтованими, а підстави для продовження (поновлення) строку для усунення недоліків апеляційної скарги відсутні. ІI. Провадження в суді касаційної інстанції Уважаючи судове рішення суду апеляційної інстанції таким, що ухвалене із порушенням вимог матеріального та процесуального права, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2021 і направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. На обґрунтування вимог касаційної скарги позивач зазначив, що 06.12.2021 він зателефонував до інформаційного центру Шостого апеляційного адміністративного суду із запитом про стан його апеляційної скарги, у відповідь на який отримав інформацію про те, що копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 29.112021 було помилково направлено не йому, а відповідачеві. Як зазначає позивач, цього ж дня він звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з електронним запитом, у якому просив видати йому копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 29.11.2021 і встановити новий строк для усунення недоліків апеляційної скарги. Позивач уважає, що за викладених умов у Шостого апеляційного адміністративного суду не було підстав для повернення апеляційної скарги з мотивів не усунення її недоліків. Позивач також наполягає на тому, що визначена судом апеляційної інстанції сума судового збору, яку йому необхідно доплатити, обчислена з порушенням вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір». Як зазначає позивач, судовий збір ним було обчислено виходячи з суми, що була сплачена ним до суду першої інстанції - 420,40 грн. Водночас суд апеляційної інстанції вважав, що обчислення суми судового збору має відбуватися у тому числі з урахуванням судового збору, який підлягав сплаті за вимогу про скасування закриття виконавчого провадження №62015198, яка під час звернення до суду першої інстанції не оплачувалося. Відповідачі правом подати відзив на касаційну скаргу не скористалися. Касаційна скарга надійшла до Верховного Суду 17.01.2022. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., суддям Кашпур О.В., Уханенку С.А. Ухвалою Верховного Суду від 28.04.2022 відкрито касаційне провадження за цією скаргою. ІІІ. Джерела права й акти їхнього застосування Відповідно до частини другої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, то суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Відповідно до статті 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення. Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення. Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Частиною п`ятою статті 251 КАС України передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Згідно з частиною п`ятою статті 18 КАС України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Пунктом 5.8 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21 (далі - Положення), встановлено, що офіційна електронна адреса - це сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. IV. Позиція Верховного Суду Повертаючи апеляційну скаргу у цій справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 29.11.2021 було належним чином вручено позивачеві 01.12.2021. Під врученням належним чином у цій справі суд апеляційної інстанції розумів направлення копії вказаної ухвали на адресу електронної пошти позивача. Водночас позивач у касаційній скарзі заперечує щодо такого порядку направлення йому судового рішення. Вирішуючи питання, чи вважалася ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021 про залишення апеляційної скарги без руху в цій справі врученою 01.12.2021 належним чином, Суд виходить з такого. Суд зазначає, у цій справі позивачем об`єднані вимоги, які стосувалися оскарження рішення щодо притягнення до адміністративної відповідальності та рішення органу державної виконавчої служби. Розгляд і вирішення цих категорій справ відбувається з особливостями, передбаченими статтями 268 і 271 КАС України, якими передбачені інші вимоги до повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи та окремі застереження до проголошення та вручення судових рішень. Так, за змістом статті 271 КАС України до питання вручення судових рішень у справах, що передбачені статтями 286-287, застосовується загальний порядок вручення судового рішення, передбачений статтею 251: шляхом направлення його на офіційну електронну адресу, а в разі відсутності - рекомендованим листом з повідомленням про вручення з тією особливістю, що таке надсилання має відбутися негайно, а не впродовж двох днів. У розумінні Положення офіційною електронною адресою є адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Отже, у розумінні статей 271, 251 КАС України врученим належим чином є судове рішення, яке було доставлено на офіційну електронну адресу особи, а якщо така адреса в учасника справи відсутня - в день доставки рекомендованого поштового відправлення з паперовою копією судового рішення. Як убачається з матеріалів справи, позивач електронну адресу, на яку йому було направлено копію ухвали від 29.11.2021, у підсистемі «Електронний кабінет» ЄСІТС не реєстрував. З урахуванням викладеного у цій справі направлення позивачеві копій судових рішень мало відбуватися шляхом направлення їх рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Передбачений статтею 268 КАС України порядок здійснення судових викликів/повідомлень у справах, передбачених статтями 286-287, шляхом направлення тексту повістки, у тому числі за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою, не поширюється на процедуру направлення/вручення судових рішень і не міг бути застосований судом апеляційної інстанції за аналогією. Беручи до уваги викладене, суд погоджується з аргументами скаржника про те, що ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021 про залишення апеляційної скарги без руху йому належним чином вручено не було, що позбавляло його можливості скористатися процесуальними правами, зокрема усунути недоліки апеляційної скарги. Водночас аргументи позивача про неправильне обчислення судом апеляційної інстанції суми судового збору за подання апеляційної скарги є безпідставними. Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI) за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, базою для обчислення судового збору за подання апеляційної скарги є судовий збір, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви, а не фактично сплачений судовий збір, як доводить позивач. Суд апеляційної інстанції дійшов правильних висновків про те, що, звертаючись до суду першої інстанції, позивачем заявлено дві вимоги, кожна з яких відповідно до частини третьої статті 6 Закону №3674-VI є самостійним об`єктом сплати судового збору. Таким чином, посилання позивача на те, що під час звернення до суду першої інстанції він заплатив лише 420,40 грн судового збору (за оскарження рішення про притягнення до адміністративної відповідальності) і саме виходячи з цієї суми має обчислюватися судовий збір за подання апеляційної скарги ґрунтуються на неправильному застосуванні статей 4, 6 Закону №3674-VI. Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. Беручи до уваги, що оскаржувана ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду 07.12.2021 була постановлена з порушенням вимог процесуального права, Суд дійшов висновку про необхідність її скасування з направлення справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. V. Судові витрати Ураховуючи, що Судом у цій справі не змінювалося судове рішення і не ухвалювалося нове, судові витрати розподілу не підлягають.

Результат розгляду: partial