Рішення адміністративного суду від 2022-03-18 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування постанови, якою накладено адміністративне стягнення. Зі змісту позовної заяви позивач зазначив, що 22.01.2022 старшим інспектором відділення поліції №2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП у Кіровоградській області Щекою С.М. було винесено постанову серії БАВ №145787 у справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч.2 ст. 126, ч.1 ст.121, ч.6 ст.121, ч.2 ст.122 об`єднано на підставі ст.36 КпАП України та накладено на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень за ч.2 ст.126 КпАП України. Порушення полягає у тому, що позивач 22.01.2022 о 19 годині 00 хвилин керував транспортним засобом ІЖ-2715, [NUMBER] на автошляху Скопіївка-Добровеличківка Новоукраїнського району Кіровоградської області та не мав посвідчення водія відповідної категорії. Позивач вважає вказану постанову про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки адміністративне правопорушення він не вчиняв та в оскаржуваній постанові відсутні належні докази, які б підтвердили його вину у даному правопорушенні, тому звернувся до суду із цим позовом. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 15.02.2022 постановлено про відкриття провадження у справі та проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. На підставі ст. 262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі здійснення розгляду справи за відсутності учасників, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідачі у справі жодних доказів та відзивів суду не надавали. Суд у порядку спрощеного позовного провадження дослідивши наявні докази, перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив такі обставини справи. Постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 145787 старшим інспектором відділення поліції №2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП у Кіровоградській області Щекою Сергієм Миколайовичем притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КпАП України [PERSON] , [INFO] , та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 гривень за те, що останній 22.01.2022 о 18 годині 50 хвилин, на а/д Скопіївка- Добровеличківка керував автомобілем ИЖ-2715 державний номерний знак [NUMBER] у темну пору доби та не працювала підсвітка заднього номерного знаку, а також у транспортному засобі встановлено ГБО, яке не зареєстроване. Крім того [PERSON] не має відповідної категорії водія чим порушив п. 9.9.Б, 31.4, 2.8 В, 2.1А ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 126, ч. 1 ст. 121, ч.6 ст. 121, ч.2 ст. 122 КпАП України. На підставі ст.36 КпАП України вказані провадження об`єднані та [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч.2 ст. 126 КпАП України. Зі змісту паспорта серії [NUMBER] з`ясовано, що прізвище, ім`я та по батькові позивача - [PERSON] . Згідно з посвідченням водія серії № [NUMBER] з`ясовано, що [PERSON] має право на керування транспортними засобами категорії "В" (автомобілі дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500кг) з 03.10.1996 Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , встановлено, що повна маса автомобіля марки ИЖ-2715, рік випуску 1985, реєстраційний номер [NUMBER] - не вказана. Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] встановлено, що автомобіль марки ИЖ-2715, рік випуску 1993, реєстраційний номер [NUMBER] , має повну масу 1590 кілограм. Відповідно до статті 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Статтею 280 КпАП України передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до статті 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 ст. 7 КпАП України). Частина 1 ст. 9 КпАП України визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України). Згідно з підпунктом а пункту 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Частиною другою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Як з`ясовано з матеріалів справи, згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, встановлено, що автомобіль марки ИЖ 2715 має повну масу 1590 кг . Правила дорожнього руху України передбачають (п.2.13), що право на керування транспортними засобами особам може бути надано: автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії В1, В, С1, С), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, з 18-річного віку; автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії ВЕ, С1Е, СЕ). Транспортні засоби належать до таких категорій: - А1 мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт; - А мотоцикли та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше; - В1 квадро- і трицикли, мотоцикли з боковим причепом, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів; - В автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів. - С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів; - C - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів. Таким чином, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що водіям з відкритою категорією "В" надано право керування автомобілями, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів. Необхідно зазначити, що з досліджених матеріалів справи встановлено, що повна маса автомобіля ИЖ 2715 становить 1590 кг., а вантажопідйомність 450 (500) кг. Як з`ясовано із копії посвідчення водія [PERSON] серії [NUMBER] , вказане посвідчення видане на керування транспортними засобами категорії "В". Таким чином, оскільки у позивача наявна категорія В, то він наділений правом керування автомобілями, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів). Крім того відповідачем не доведено порушення щодо відсутності в автомобіля позивача підсвітки номерного знаку та наявність ГБО. Зазначені обставини та відсутність належних доказів свідчать про недоведеність відповідачем наявності в діях [PERSON] порушення вимог ПДР України, що у свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КпАП України, за які позивача було піддано адміністративному стягненню. Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Водночас суд зазначає, що згідно із змістом постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАВ №145787 від 22.01.2022 [PERSON] не притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом з непідсвічуваним державним номерним знаком, та за встановлення ГБО яка не зареєстрована, так як в постанові прописаний факт керування водієм транспортним засобом з непідсвічуваним державним номерним знаком, встановлення ГБО яка не зареєстрована, але будь яка кваліфікація таких дій щодо порушення ПДР та притягнення водія за відповідною статтею КпАП України, відсутня. Разом з тим дії [PERSON] кваліфіковані саме за керування особою, яка немає права керування таким транспортним засобом, яка з врахуванням вищевикладеного підлягає скасуванню. Суд також наголошує про наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Згідно зі ст. 251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: granted