Рішення адміністративного суду від 2022-09-16 00:00:00+03

25 травня 2022 року [PERSON] звернулася до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Військової частини [NUMBER] , в якому просила: - визнати протиправною бездіяльність Військової частини [NUMBER] щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення [PERSON] у період з 01.01.2015 по 31.01.2018 включно; - зобов`язати Військову частину [NUMBER] нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2015 по 31.01.2018 включно із застосуванням січня 2008 року, як місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця). Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2022 року позов задоволено частково. Суд визнав протиправною бездіяльність Військової частини [NUMBER] щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення [PERSON] у період з 01.01.2015 по 31.01.2018 включно, та зобов`язав відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за відповідний період. В задоволенні решти позовних вимог, відмовив. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Військова частина [NUMBER] подала апеляційну скаргу, в якій посилалась на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що виплата індексації залежить від обсягу фінансування на відповідний рік. Для виплати індексації з грудня 2015 року по лютий 2018 року в Міністерства оборони України фінансового ресурсу не було та фінансування не проводилося. До того ж, в/ч [NUMBER] виконувала роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016р. №248/3/9/1/2, в яких було зазначено про не нарахування індексації грошового забезпечення. Також зазначила, що чинним законодавством не передбачено механізму нарахування та виплати індексації за попередні роки. З огляду на зазначене апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2022 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову. У відзиві на апеляційну скаргу [PERSON] зазначила, що суд першої інстанції вірно встановив усі обставини справи та надав їм належну правову оцінку, у зв`язку з чим просила залишити судове рішення без змін. Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України. Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає \~задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, [PERSON] проходила військову службу у Військовій частині [NUMBER] . Згідно наказу командира військової частини [NUMBER] від 31.01.2018 року №22 з 31.01.2018 року позивача виключено зі списків особового складу частини. 10 листопада 2021 року позивач звернулась до командира Військової частини [NUMBER] із заявою, в якій просила нарахувати та виплатити їй індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 31.01.2018 року \~із застосування місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року. Крім того, позивач просила надати \~довідку про \~виплачене грошове забезпечення за період проходження військової служби із зазначенням всіх складових, а також застосованого базового місяця. На момент подання позовної заяви, відповідь на свою заяву позивач так і не отримав. \~ Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення, позивач звернулася до суду першої інстанції з даним позовом. Вирішуючи справу та задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці, встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін і в обов`язковому порядку нараховується роботодавцями незалежно від форми власності та виду. Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи те, що обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у відповідача обов`язку щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини [NUMBER] щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2015 по 31.01.2018 включно, та зобов`язання відповідача за зазначений період нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного. Частиною 1\~ статті 2 Закону України\~ «Про військовий обов`язок і військову службу»\~ передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Відповідно до статей\~ 1,\~ 2 Закону України\~ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в\~ Конституції України\~ та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. Згідно зі\~ статтею 9 Закону України\~ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Відповідно до\~ Закону України\~ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~ грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених\~ Конституцією України\~ гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначено\~ Законом України\~ «Про індексацію грошових доходів населення», відповідно до статті 1 якого індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Відповідно до\~ статті 2 Закону України\~ «Про індексацію грошових доходів населення»\~ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру,\~ в тому числі оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Статтею 4 Закону України\~ «Про індексацію грошових доходів населення»\~ передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього\~ Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. Відповідно до\~ статті 6 Закону України\~ «Про індексацію грошових доходів населення»\~ у разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі виникнення обставин, передбачених\~ статтею 4 цього Закону\~ грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України. Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення регулюються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим\~ Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078\~ відповідно до пункту 1-1 якого обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування\~ Закону України\~ Про внесення змін до Закону України\~ «Про індексацію грошових доходів населення»\~ від 06.02.2003р. №491 -IV. Пунктом 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого\~ Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078\~ встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Відповідно до п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого\~ Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078\~ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації. Слід зазначити, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці та відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації, у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Таким чином, суд першої\~ інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2015 по 31.01.2018 роки, тому наявні підстави для зобов`язання останнього здійснити відповідне нарахування та виплату таких грошових коштів.. Суд не приймає посилання відповідача на відсутність бюджетних асигнувань на виплату індексації, та зауважує, що Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Кечко проти України" зазначав, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. До того ж, відповідачем не надано жодних доказів в підтвердження факту відсутності в бюджеті відповідного рівня, з якого фінансується відповідач, коштів на індексацію грошового забезпечення, і як наслідок не надходження відповідних фінансових асигнувань на рахунки відповідача для виплати індексації військовослужбовцям у вказаний період. Крім того, відповідачем не надано доказів того, що ним протягом 2016-2018 рр. надсилались відповідні заявки до вищестоящого органу стосовно потреби на виділення додаткових коштів для виплати військовослужбовцям індексації грошового забезпечення. Колегія суддів також не приймає до уваги посилання відповідача на роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 року № 248/3/9/1/2, оскільки відповідно до п. 14 Порядку № 1078 роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики. Крім того, слід зазначити, що вказане роз`яснення не є нормативно-правовим актом. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. На підставі всього вищевикладеного колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін. Крім того, з Військової частини [NUMBER] слід стягнути несплачений судовий збір за подання апеляційної скарги, сплата якої була відстрочена апелянту ухвалою суду апеляційної інстанції.

Результат розгляду: granted