Рішення адміністративного суду від 2022-06-15 00:00:00+03

в грудні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати йому пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" починаючи з наступного дня після його звільнення з військової служби, а саме 10 січня 2020 року з урахуванням виплачених сум; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" починаючи з наступного дня після його звільнення з військової служби, а саме 10 січня 2020 року з урахуванням виплачених сум. Позовні вимоги мотивує тим, що позивач перебуває на обліку у відповідача як пенсіонер Міністерства оборони України та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 11.06.2020. Після звільнення у встановленому порядку звернувся за встановленням йому інвалідності (відповідної групи інвалідності), подавши усі необхідні документи для розгляду та вирішення даного питання. Однак з огляду на карантинні обмеження встановлені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-Co-2V" та постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-Co-2V" (із змінами) лише 10.06.2020 ЛКК посильна документація на МСЕК була скерована на обласну медико-соціальну експертну комісію Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи (МСЕК № 1) і отримана 11.06.2020. 03.07.2020 обласна МСЕК № 1 визнала позивача особою з інвалідністю ІІІ групи до 01.07.2023, причина інвалідності "захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини", що підтверджується довідкою серії 12 ААБ № 491318 від 03.07.2020 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією. 29.11.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та виплати його пенсії по інвалідності, починаючи з наступного дня після його звільнення з військової служби, а саме 10 січня 2020 року з урахуванням виплачених сум, однак в такому йому відмовлено, оскільки положеннями Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» не передбачено змін щодо перебігу строків звернення за призначенням пенсії. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 березня 2022 року в задоволенні позову відмовлено. Представник [PERSON] - адвокат Фльорків О.В. подав апеляційну скаргу, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин справи. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що встановлення позивачу групи інвалідності відбулось з пропуском тримісячного строку з незалежних від позивача причин. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задоволити. Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті. Заслухавши суддю-доповідача, позивача та його представника, які просять задоволити апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарга та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку у відповідача як пенсіонер Міністерства оборони України та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ) з 11.06.2020. Згідно витягу з наказу начальника Тернопільського зонального відділу військової служби правопорядку (по особовому складу) від 09.01.2020 № 1-РС, позивача звільнено з військової служби за станом здоров`я 09 січня 2020 року. Звільнення позивача з військової служби відбулося внаслідок захворювання, які виникли в період проходження військової служби, що підтверджується витягом з протоколу № 81 від 22.02.2020 засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв. Після звільнення 21.02.2020 позивач звернувся до Лікувально-консультативної комісії Комунального підприємства "Тернопільський міський лікувально-діагностичний центр Тернопільської міської ради" (ЛКК) для скерування на медико-соціальну експертну комісію (МСЕК) та пройшов усі необхідні обстеження. Додатково 05.03.2020 позивачем надано витяг з протоколу № 81 від 22.02.2020 засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв. Крім того 03.03.2020 військовим комісаром Тернопільського об`єднаного військового комісаріату на МСЕК подано направлення позивача № 1267 від 03.03.2020 з приводу встановлення відсотка втрати працездатності та визначення підстав на наявність ознак інвалідності у зв`язку із захворюванням отриманим під час захисту Батьківщини. Однак з огляду на карантинні обмеження встановлені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-Co-2V" та постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-Co-2V" (із змінами) лише 10.06.2020 ЛКК посильна документація на МСЕК була скерована на обласну медико-соціальну експертну комісію Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи (МСЕК № 1) і отримана 11.06.2020. 03.07.2020 обласна МСЕК № 1 визнала позивача особою з інвалідністю ІІІ групи до 01.07.2023, причина інвалідності "захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини", що підтверджується довідкою серії 12 ААБ № 491318 від 03.07.2020 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією. 29.11.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та виплати його пенсії по інвалідності, починаючи з наступного дня після його звільнення з військової служби, а саме 10 січня 2020 року з урахуванням виплачених сум. Проте листом від 09.12.2021 № 7448-7650/Б-02/8-1900/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відмовило в задоволенні такої заяви, оскільки для проведення перерахунку та зміни дати призначення пенсії немає правових підстав, і положеннями Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) не передбачено змін щодо перебігу строків звернення за призначенням пенсії. Вважаючи дії відповідача щодо перерахунку та виплати позивачу пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" починаючи з наступного дня після його звільнення з військової служби, а саме 10.01.2020 протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що враховуючи дату встановлення позивачу інвалідності, пенсію призначено відповідно до вимог статті Закону № 2262-ХІІ, з 11.06.2020. Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного. Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" 09.04.1992 № 2262-XII визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Згідно частини другої статті 1, 2 Закону № 2262-XII військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності. Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби. Статтею 18 Закону № 2262-XII визначено, що пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства. Групи і причини інвалідності, а також час її настання встановлюються медико-соціальними експертними комісіями, які діють на підставі положення про них, що затверджується Кабінетом Міністрів України (стаття 19 Закону № 2262-XII). Відповідно до пункту "б" частини першої статті 50 Закону № 2262-XII пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення. Відповідно до пункту 8 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 датою встановлення інвалідності вважається день надходження до комісії посильної документації на МСЕК. З листа Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи № 325 від 06.12.2021 видно, що документи особи, які підлягають медико-соціальній експертизі, особисто на медико-соціальну експертну комісію (МСЕК) не представляють, це входить в обов`язки лікувально-консультативної комісії (ЛКК). Посильна документація позивача оформлена лікувально-консультативною комісією (ЛКК) "Тернопільський міський лікувально-діагностичний центр" надійшла на обласну медико-соціальну експертну комісію (МСЕК) № 1 - 11.06.2020. 03.07.2021 обласна МСЕК № 1 оглянула [PERSON] та визнала його особою з інвалідністю ІІІ групи до 01.07.2023, причина інвалідності - "захворювання пов`язане із захистом Батьківщини" згідно витягу з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 81 від 22.02.2020. З довідки Комунального підприємства "Тернопільський міський лікувально-діагностичний центр" Тернопільської міської ради № 1068 від 14.12.2021 вбачається, що позивач звернувся до лікувально-консультативної комісії Комунального підприємства "Тернопільський міський лікувально-діагностичний центр" Тернопільської міської ради 21.01.2020 для скерування на МСЕК. 05.02.2021 форма № 088/о була оформлена, однак оскільки позивач надав документи про участь в АТО, а в свідоцтві про хворобу № 164 від 11.12.2019 було вказано, що захворювання пов`язане з проходженням військової служби йому було рекомендовано звернутися до ВЛК для внесення змін до Постанови про причинний зв`язок захворювань по свідоцтву про хворобу. 05.03.2020 позивач надав витяг з протоколу ВЛК від 27.02.2020 № 88 і цього ж дня у зв`язку з погіршенням стану здоров`я був госпіталізований в кардіологічне відділення Тернопільської університетської лікарні. 13.03.2020 після виписки зі стаціонару у зв`язку зі змінами в діагнозі захворювання позивача повторно були видані документи для оформлення на МСЕК, і після огляду всіма спеціалістами, 10.06.2020 скеровані на МСЕК. Колегія суддів вважає, що [PERSON] після звільнення з військової служби за станом здоров`я 09.01.2020 своєчасно у тримісячний строк у встановленому порядку звернувся за встановленням йому інвалідності (відповідної групи інвалідності), подавши усі необхідні документи для розгляду та вирішення даного питання, однак у зв`язку із змінами в діагнозі захворювання проходив повторно лікування та огляд всіма спеціалістами. Крім того, Законом України від 17.03.2020 року № 530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» на період встановлення карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачено, що з дня оголошення карантину зупиняється перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг та строків надання цих послуг, визначених законом. Відтак, відповідач протиправно відмовив позивачу у здійсненні перерахунку та виплати пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 2262-XII починаючи з наступного дня після його звільнення з військової служби, а саме з 10 січня 2020 року, з врахуванням виплачених сум. З врахуванням усіх наведених вище обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та прийняв рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст. 317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову. Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Результат розгляду: granted