Рішення адміністративного суду від 2022-02-21 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просив: - зобов`язати Департамент патрульної поліції здійснити відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" нарахування та виплату [PERSON] доплати за службу у нічний час за період з 07.11.2015 по лютий 2018 включно; - зобов`язати Департамент патрульної поліції здійснити відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" нарахування та виплату [PERSON] індексації його грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по жовтень 2017; - зобов`язати Департамент патрульної поліції здійснити відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати" нарахування та виплату [PERSON] компенсації втрати частини його доходу у вигляді доплати за несення ним служби у нічний за період його невиплати. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України щодо нездійснення [PERSON] нарахування та виплати грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 07 листопада 2015 року по лютий 2018 року включно. Зобов`язано Департамент патрульної поліції здійснити відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" нарахування та виплату [PERSON] доплати за службу у нічний час за період з 07 листопада 2015 року по лютий 2018 року включно. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо нездійснення [PERSON] нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по жовтень 2017 року. Зобов`язано Департамент патрульної поліції здійснити відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" нарахування та виплату [PERSON] індексації його грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по жовтень 2017 року. Зобов`язано Департамент патрульної поліції здійснити відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати" нарахування та виплату [PERSON] компенсації втрати частини його доходу у вигляді доплати за несення ним служби у нічний за період його невиплати. Стягнуто на користь [PERSON] за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України витрати, пов`язані з правничою допомогою у розмірі 2500,00 грн. Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач зазначив, що з початку функціонування Національної поліції України індексація виплат заробітної плати поліцейським не проводилась, з огляду на відсутність необхідних змін у Порядку проведення індексації грошових доходів населення. Також апелянт вказав на відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу доплати за службу в нічний час у спірний період, оскільки, по-перше, до відповідача не надходили довідки обліку несення позивачем служби в нічний час, по-друге, в силу п. 11 Розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення. Крім того, апелянт заперечував проти проведеного судом першої інстанції розподілу судових витрат. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Як встановлено судовим розглядом, позивач проходить службу в Національній поліції України. Позивач звернувся до Управління патрульної поліції в Харківській області стосовно питання нарахування доплат за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по лютий 2018 та щодо проведення нарахування і виплати сум індексації грошового забезпечення за період з листопада 07.11.2015 по жовтень 2017. Управління патрульної поліції в Харківській області листом від 25.01.2021 № 42аз/41/14/01-2021 повідомило, що старшим інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП в Харківській області ДПП Лисенком А.В. з 07.11.2015 до 28.02.2018 було відпрацьовано 186 нічних змін. Листом від 24.02.2021 № 126аз,127аз/1/41/5/05-2021 Департаментом патрульної поліції повідомлено, що підстави здійснювати нарахування та виплату індексації грошового забезпечення поліцейських до листопада 2017 відсутні. Не погодившись із відмовою відповідача позивач звернувся до суду із даним позовом. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність механізму реалізації законодавчого положення не може бути причиною невиконання суб`єктом владних повноважень своїх зобов`язань, та враховуючи встановлену інформацію щодо відпрацювання позивачем нічних змін у спірний період останній набув право на отримання відповідної доплати. Колегія суддів частково погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного. Статтею 94 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 № 988 грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Згідно з п.п. 5 п. 5 Постанови № 988 передбачена виплата доплати за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Відповідно до ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» та Постанови № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 був затверджений Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання. Пунктом 5 Розділу І Порядку № 260 встановлено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Відповідно до п. 11 Розділу ІІ Порядку № 260 поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні. Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції. Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов. Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць. Таким чином, виплата поліцейським доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час передбачена як постановою № 988, так і Порядком № 260. Так, спірні правовідносини у даному випадку виникли з приводу нарахування та виплати позивачу доплати за службу у нічний час за період з 07.11.2015 по лютий 2018 року включно. Відповідно до листа Управління патрульної поліції в Харківській області від 25.01.2021 № 42аз/41/14/01-2021 старшим інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП в Харківській області ДПП Лисенком А.В. з 07.11.2015 до 28.02.2018 було відпрацьовано 186 нічних змін. Натомість, судовим розглядом встановлено, що доплата за службу у нічний час за вказаний період відповідачем не нараховувалась та позивачу не виплачувалась, з огляду на що колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог у вказаній частині. Доводи апеляційної скарги щодо ненадходження до відповідача довідок обліку несення позивачем служби в нічний час колегія суддів вважає безпідставними, оскільки обов`язок щодо формування довідок обліку несення позивачем служби в нічний час покладено саме на орган Національної поліції, у зв`язку з чим невиконання таких обов`язків не може слугувати підставою для відмови у отриманні особою доплат, право на які він набув у ході проходження служби. Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що в силу п. 11 Розділу І Порядку № 260 підстави для виплати доплата за службу у нічний час з 07.11.2015 до 28.02.2018 відсутні, оскільки грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення, колегія суддів зазначає наступне. Так, доплата за службу в нічний час є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення поліцейського, який входить до складу грошового забезпечення поліцейського, а обов`язок виплачувати спірну доплату встановлений п.п. 3 п. 5 Постанови № 988. Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, оскільки вимоги стосуються нарахування та виплати надбавки за службу в нічний час, яка є додатковим видом грошового забезпечення, слід керуватися, у тому числі, і положеннями ст. 233 КЗпП України. Аналогічний правовий висновок сформовано Верховним Судом у постанові від 16.12.2021 у справі № 320/2583/21. Стосовно нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017, колегія суддів зазначає наступне. Частиною 2 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що порядок виплати грошового забезпечення \~визначає Міністр внутрішніх справ України. Згідно з ч. 5 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію", грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону. Так, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених \~Конституцією України \~гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення". Відповідно до ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. За змістом ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, \~оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення. Відповідно до п. 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту. Пунктом 2 Порядку № 1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби. До вказаної постанови внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року № 782 та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення. В силу ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Так, доводи апеляційної скарги зводяться до обґрунтування правомірності не проведення індексації грошового забезпечення позивача з огляду на не включення поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення. Наведені доводи колегія суддів вважає безпідставними, враховуючи, що індексація грошового забезпечення прямо передбачена положеннями Закону України "Про Національну поліцію" та Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" за наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами. У той же час, згідно з ч. 5 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію", грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону. Таким чином, право особи на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами. При цьому, змін до зазначених положень Закону України "Про Національну поліцію" у спірний період не вносилось, правова норма була чинною. За таких обставин, доводи відповідача щодо відсутності механізму реалізації законодавчого положення, як причини невиконання своїх зобов`язань, не можуть бути підставою для невиконання вимог закону. Інших доводів в обґрунтування правомірності не проведення індексації грошового забезпечення позивача апеляційна скарга не містить. У ході судового розгляду не встановлено та відповідачем не надано доказів нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за спірний період, з огляду на що колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у невиплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період: з 07.11.2015 по 28.02.2018, та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за вказаний період. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведені вище висновки суду. За наслідками судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності дій у спірних правовідносинах. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними. Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Стосовно вимоги позивача щодо відшкодування витрат на правничу допомогу колегія суддів зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положеннями п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми відшкодування суд враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги від 21.12.2020 № 21/12/2 з адвокатом Кореняк Ю.С., додаткова угода №1 від 21.12.2020, акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 07.05.2021 до договору від 21.12.2020 № 21/12/2. Згідно з актом приймання-передачі наданої правової допомоги надано наступні послуги: - аналіз законодавства та судової практики 300 грн., - підготовка адвокатських запитів 700 грн., - підготовка та подача позовної заяви до Харківського окружного адміністративного суду 1500 грн. Так, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. Дослідивши зміст наданих адвокатом послуг, колегія суддів із врахуванням практики Верховного Суду доходить висновку, що за своєю суттю всі надані послуги є складовими єдиного процесу щодо підготовки та складення адміністративного позову. Крім того, надаючи оцінку співмірності заявленої до відшкодування позивачем суми витрачених коштів на складання позовної заяви критеріям, встановленим ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає наступне. Так, зазначена справа є справою незначної складності, розгляд справи проведений за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи. Слід враховувати, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Результат розгляду: partial