Рішення адміністративного суду від 2023-05-23 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Автозаводського відділу у місті Кременчуці Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області,\~\~\~Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, в якому просив зобов`язати \~відповідача \~оформити та видати паспорт громадянина України у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.01.2023 р. позов задоволено, а саме: \~визнано протиправним і скасовано рішення Автозаводського відділу у місті Кременчуці Управління Державної міграційної служби України, в Полтавській області від 12.09.2020 р. про відмову в оформленні паспорта громадянина України в зв`язку з непридатністю паспорта для подальшого використання; зобов`язано Автозаводський відділ у місті Кременчуці Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області оформити та видати позивачу паспорт громадянина України. Не погодившись\~\~із рішенням\~\~суду першої\~\~інстанції, відповідач \~ Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.01.2023 р. та ухвалити \~нове, яким позов задовольнити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме, вимог\~ Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують \~громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», Кодексу адміністративного судочинства України\~та на не відповідність висновків суду обставинам справи. У судове засідання \~позивач не з`явився, свого представника \~не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, про причини не явки суд не повідомив. У судове засідання \~відповідач Автозаводський відділ у місті Кременчуці Управління Державної міграційної служби України в Полтавській областіне, свого представника \~не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, про причини не явки суд не повідомив. У судовому засіданні представник відповідача підтримала апеляційну скаргу та просила її \~задовольнити, а рішення суду першої інстанції \~скасувати. Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги\~підлягають \~частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Судовим розглядом встановлено, що 24.10.1997 р. Ренійським РВ УМВС України в Одеській області виданий паспорт громадянина України, серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , місце народження с. Булдуг, Сабірабадський район, Азербайджан. 14.02.1998 р. ДАІ МВС-УВС м. Одеса на ім`я [PERSON] видане посвідчення водія. 09.07.2012 р. на ім`я [PERSON] видана картка платника податків, згідно з якою РНОКПП [NUMBER] . 26.12.2014 р. \~оформлений паспорт громадянина України для виїзду за кордон № [NUMBER] на ім`я позивача, орган, що видав 5314. 21.08.2020 р. позивачем до Автозаводського відділу з Департаменту ЦНАП у м. Кременчуці Кременчуцької міської ради Полтавської області подано \~заяву-анкету № 5075943 про внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру щодо оформлення паспорта громадянина України, у зв`язку із непридатністю для подальшого використання паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 24.10.1997 р., виданого Ренійським РВ УМВС України в Одеській області. Для ідентифікації особи, підтвердження, видачі паспорта громадянина України та для отримання матеріалів щодо перевірки належності до громадянства України Автозаводським відділом направлено запит до Ренійського РВ ГУДМС України в Одеській області від 01.09.2020 р. № 5316/4509-20. Листом від 04.09.2020 р. № 5142/424-20 Ренійський РВ ГУДМС України в Одеській області повідомив, що згідно книги обліку надходження та витрачання бланків паспортів Ф-2 паспорт громадянина України серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області, \~у зв`язку з обміном на ім`я позивача. Крім того, повідомлено, що при перевірці за обліками ЄІАС УМП «Заява про видачу паспорта» встановлено про відсутність заяви про видачу паспорта Ф-1. Згідно адресно-довідкової картотеки Ренійського РВ ГУДМС України в Одеській області будь які відомості про запитувану особу відсутні. Підтвердити факт належності до громадянства України немає можливості, оскільки відсутня заява про видачу паспорта громадянина України позивачу та безпосередні докази його постійної реєстрації на території України станом на 24.08.1991 р. Ренійським РВ ГУДМС в Одеській області також повідомлено, що буде проведена службова перевірка, за результатами якої буде складено відповідний висновок, який буде направлено до ГУДМС в Одеській області. 12.09.2020 р. Автозаводським відділом, до отримання висновку про закінчення службової перевірки від ГУДМС України в Одеській області, \~\~\~тимчасово відмовлено позивачу в оформленні паспорта громадянина України, у зв`язку з непридатністю паспорта для подальшого використання, складено акт за № 7 та позивачу видано відповідну довідку за зразком, встановленим\~наказом МВС України від 13.04.2018 \~р. № 311. Згідно із актом про знищення недійсних документів від 09.09.2020 р. паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області на ім`я [PERSON] вилучений, анульований, внесений до ФМ ІП «Недійсні документи» ЄІАС УМП та знищений. Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано до суду достатніх, достовірних та беззаперечних доказів того, що виданий йому Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 24.10.1997 р. паспорт громадянина України серії [NUMBER] оформлений з порушенням вимог законодавства та визнаний таким, що підлягає вилученню, анулюванню та знищенню, у зв`язку з чим належним способом захисту прав позивачів є зобов`язання Автозаводського відділу у місті Кременчуці Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області оформити та видати \~позивачу паспорт громадянина України. Суд апеляційної інстанції \~частково не погоджується з таким \~висновком суду першої інстанції з наступних підстав. Відповідно до ч. 2\~ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Згідно із \~п. 2 \~ч. 1 ст. 2 Закону \~України «Про громадянство України»\~встановлено, що громадянство України набувається за територіальним походженням. Відповідно до \~ч. 1 \~ст. 8 Закону \~України «Про громадянство України», \~особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24.08.1991 р. на території, яка стала територією України відповідно до\~Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства (тут та надалі норми у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин). Статтею 21 Закону України «Про громадянство України» встановлено, що рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей\~8\~та\~10\~цього\~Закону\~шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України. Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначено Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого\~Указом Президента України від 27.03.2001 р. за № 215\~(в редакції\~Указу Президента України від 27.06.2006 р., № 588/2006) (в \~подальшому \~Порядок № 215). Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що рішення про оформлення набуття громадянства скасовується на підставі подання органів міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України та на підставі документів, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням, шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України. Тобто, необхідною та обов`язковою умовою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України, відповідно до\~ст. 21 Закону № 2235-ІІІ,\~є встановлення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, факту набуття особою громадянства України шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України. Зазначені обставини повинні бути підтверджені відповідними документами, які свідчать, зокрема, про факт подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів. Крім того, встановленню підлягають також факти, підтверджуючі провину або злочинний намір, подачу завідомо хибних відомостей, обман заявника при отриманні ним паспорта громадянина України. Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах \~Верховного Суду \~від 14.11.2018 р. у справі № 820/1293/16, від 24.04.2019 р. у справі № 2040/5642/18, від 19.12.2019 р. у справі № 815/3575/15. Згідно із ч. 1 ст.\~1, абз. «а», «б», п. 1 ч 1 ст. 13, ч. 1 ст.\~16, ч.ч. 1,\~2\~ст.\~21, ч. ч. 1,\~2\~ст.\~22 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус", суспільні відносини, пов`язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), оформленням, видачею, обміном, переоформленням, продовженням строку дії, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим\~Законом\~документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи. Документи, оформлення яких передбачається цим\~Законом\~із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Оформлення, видача, обмін, переоформлення, продовження строку дії документів (у тому числі для осіб, які не досягли шістнадцятирічного віку, осіб з фізичними вадами, недієздатних та обмежено дієздатних осіб), їх пересилання, вилучення, повернення державі та знищення відбуваються у порядку, встановленому законодавством України, якщо інше не передбачено цим Законом. Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України на території України. Кожен громадянин України незалежно від віку зобов`язаний отримати паспорт громадянина України у порядку, визначеному цим Законом. Паспорт громадянина України; для виїзду за кордон є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на яку він оформлений, за кордоном і дає право цій особі на виїзд з України і в`їзд в Україну. Кожен громадянин України має право на отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус"\~не передбачено можливості (процедури) визнання певними органами недійсними (анулювання) паспорту громадянина України та/або паспорту громадянина України для виїзду за кордон. Постановою Кабінету Міністрів України № 302 \~від 25.03.2015 р. затверджено \~Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (в подальшому Порядок № 302). Відповідно до п. 24 Порядку № 302, працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від заявника перевіряє повноту поданих заявником документів, зазначених у пунктах 35, 46 і 69 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства. У разі виявлення факту подання не всіх необхідних документів або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган ДМС/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформує заявника про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням заявника відмова надається в письмовому вигляді. Заявник має право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими йому було відмовлено в прийнятті документів. Якщо під час прийому документів заявник надав паспорт, який за даними відомчої інформаційної системи ДМС визнано недійсним відповідно до пункту 108 цього Порядку, працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта здійснює його вилучення в порядку, передбаченому пунктом 107 цього Порядку. Згідно із \~п. 100 Порядку № 302, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта, якщо: особа не є громадянином України; особа вже отримала паспорт (у тому числі паспорт зразка 1994 року), який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього; звернення для обміну протягом одного місяця до дати закінчення строку дії паспорта; непридатності для подальшого використання); \~дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану заявником інформацію; за видачею паспорта звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень на отримання паспорта; особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта; особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи. Пунктом 101 Порядку № 302, у рішенні про відмову в оформленні чи видачі паспорта, яке доводиться до відома заявника в порядку і строки, встановлені законодавством, зазначаються підстави відмови. У разі подання заяви-анкети через уповноваженого суб`єкта територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС надсилає письмове повідомлення про прийняте рішення до уповноваженого суб`єкта для подальшого вручення заявнику. Заявник має право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими йому було відмовлено в оформленні чи видачі паспорта. Відповідно до п. 107 Порядку № 302, паспорт може бути вилучено (у тому числі тимчасово) працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта, а за кордоном - закордонної дипломатичної установи в разі його використання з метою вчинення злочину на території України чи за кордоном, підроблення, проведення службової перевірки щодо оформлення з порушеннями вимог законодавства або в інших випадках, передбачених законодавством. Під час вилучення (у тому числі тимчасово) складається акт вилучення, а особі видається довідка про вилучення паспорта. Форма акта і довідки встановлюється МВС. Вилучений (у тому числі тимчасово) працівником уповноваженого суб`єкта паспорт разом з актом про вилучення передається не пізніше наступного робочого дня після вилучення згідно з актом приймання-передачі до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, який знищує його згідно з пунктами 110-113 цього Порядку. Вилучений (у тому числі тимчасово) паспорт зберігається у територіальному органі/територіальному підрозділі ДМС, закордонній дипломатичній установі до прийняття рішення про визнання його недійсним і подальшого анулювання і знищення згідно з пунктами 110-113 цього Порядку або повернення заявнику. Згідно із п. 108 Порядку № 302, паспорт визнається недійсним, вилучається, анулюється та знищується в разі: коли він підлягає обміну у зв`язку із зміною інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації); виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта; непридатності паспорта для подальшого використання; припинення громадянства України або скасування рішення про громадянство України; коли він заявлений як втрачений або викрадений та прийнято рішення про оформлення нового паспорта; смерті особи, якій було видано такий паспорт; закінчення строку його дії або прийняття рішення про обмін такого паспорта до закінчення строку його дії; оформлення паспорта/паспорта зразка 1994 року з порушенням вимог законодавства; неотримання його заявником протягом року. У разі подання особою у строки, встановлені законодавством, документів для обміну паспорта у зв`язку із зміною імені паспорт, що підлягає обміну, визнається недійсним з дня подання документів для його обміну. У разі неподання особою протягом місяця з дати зміни інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації), документів для його обміну за наявності у ДМС відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про зміну відповідної інформації паспорт, який підлягає обміну, визнається недійсним. Недійсні паспорти анулюються шляхом пробивання не менш як двох отворів у машинозчитуваній зоні, після чого знищуються (п. 110 Порядку № 302). Знищення недійсних паспортів здійснюється не рідше одного разу на місяць комісією у складі не менше трьох посадових осіб територіального органу та територіального підрозділу ДМС. Комісія складає акт про знищення недійсних паспортів у трьох примірниках (п. 112 Порядку № 302). Відповідно до \~п. 113 Порядку № 302, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, структурний підрозділ ДМС, закордонна дипломатична установа із застосуванням засобів Реєстру вносить до бази даних Реєстру інформацію про факт подання особою заяви про втрату/викрадення паспорта, визнання недійсним, вилучення (у тому числі тимчасово), анулювання та знищення паспорта. Згідно із \~п. 109 Порядку № 302, у разі коли рішення про оформлення паспорта прийнято працівником з порушенням вимог законодавства, керівник відповідного територіального органу або територіального підрозділу ДМС проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок у двох примірниках, який підписується працівником, що провів перевірку, та його безпосереднім керівником і погоджується керівником територіального органу ДМС. Висновки разом з матеріалами перевірки надсилаються до ДМС для затвердження. За результатами розгляду та в разі наявності підстав для визнання паспорта таким, що оформлений з порушенням вимог законодавства, висновки затверджуються керівником структурного підрозділу ДМС.Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС, а другий - надсилається до територіального органу ДМС. Висновки та матеріали перевірки зберігаються протягом 75 років. У разі виявлення територіальним органом або територіальним підрозділом ДМС паспорта, оформленого територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, з порушенням вимог законодавства керівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок у двох примірниках, які підписуються працівником, що провів перевірку, та його безпосереднім керівником і погоджуються керівником територіального органу ДМС. Висновки разом з матеріалами перевірки надсилаються до ДМС для затвердження. За результатами розгляду та в разі наявності підстав для визнання паспорта таким, що оформлений з порушенням вимог законодавства, висновки затверджуються керівником структурного підрозділу ДМС. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС, а другий - надсилається територіальному органу ДМС. Висновки та матеріали перевірки зберігаються протягом 75 років. У разі виявлення ДМС паспорта, оформленого територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, з порушенням вимог законодавства, керівник структурного підрозділу ДМС проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок, який затверджується керівником ДМС або його заступником. Висновок та матеріали перевірки зберігаються протягом 75 років. Судовим розглядом встановлено, що \~позивач звернувся \~з заявою - анкетою \~№ 5075943 від 29.08.2020 р. для внесення інформації \~до Єдиного державного демографічного реєстру, у зв`язку з оформленням \~паспорту громадянина України, до якої додано \~копії \~довідки про реєстрацію \~місця проживання, \~картки платника податків, квитанція про сплату державного мита за \~оформлення \~і видачу \~паспорта громадянина \~України, паспорта \~\~серії [NUMBER] , виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області. За результатами розгляду \~вказаної заяви \~Автозаводським \~районним відділом \~у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області прийнято рішення, яким тимчасово, до \~отримання \~висновку про закінчення \~службової \~перевірки \~від ГУ ДСМ України в \~Одеській області, відмовлено позивачу в оформлені паспорта громадянина України, у зв`язку з непридатністю \~паспорта для подальшого використання. Суд апеляційної інстанції зазначає, що Порядок № 320 регулює \~правовідносини, щодо видачі паспорта громадянина \~України, яким не \~передбачено тимчасової відмови в наданні паспорта громадянина України за результатами розгляду \~заяви-анкети. Тобто, за результатами розгляду заяви-анкети для внесення інформації \~до Єдиного державного демографічного реєстру, у зв`язку з оформленням \~паспорту громадянина України, відповідач повинен \~приймати відповідне мотивоване рішення про \~відмову або \~про надання паспорту громадянина \~України, проте, в порушення вимог Порядку № 302 суб`єкт владних повноважень належним чином не розглянув заяву-анкету, подану \~позивачем, а прийняв рішення \~про тимчасову відмову, яка чинним законодавством не передбачена. \~ Із врахуванням вищевикладених обставин, суд \~апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване \~рішення \~протиправне, у зв`язку з чим підлягає скасуванню та відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, \~в цій частині залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.01.2023 р. в цій частині \~без змін. Проте, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок \~суду першої \~про зобов`язання \~Автозаводського відділу у місті Кременчуці Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області оформити та видати позивачу паспорт громадянина України з наступних підстав. Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Пунктами 1.6, 2.4 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23 червня 2010 року № 1380/5 передбачено, що дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта. Дискреційні повноваження можуть закріплюватися в нормативно-правових актах, проектах нормативно-правових актів такими способами: 1) за допомогою оціночних понять, наприклад: "за наявності поважних причин орган вправі надати …", "у виключних випадках особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може дозволити…", "рішення може бути прийнято, якщо це не суперечить суспільним інтересам…" тощо; 2) шляхом перерахування видів рішень, що приймаються органом (особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), не вказуючи підстав для прийняття того чи іншого рішення або шляхом часткового визначення таких підстав; 3) шляхом надання права органу (особі, уповноваженій на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) при виявленні певних обставин (настанні конкретних юридичних фактів) приймати чи не приймати управлінське рішення залежно від власної оцінки цих фактів; 4) за допомогою нормативних приписів, що містять лише окремі елементи гіпотези чи диспозиції правової норми, що не дозволяють зробити однозначний висновок про умови застосування нормативного припису або правові наслідки застосування такого припису. За наслідками аналізу вказаних положень, можна дійти висновку, що дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може". У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав. Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові \~Верховного Суду справі № 560/1651/20 від 17.02.2022 р. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим ч. 3 ст. 2 \~Кодексу адміністративного судочинства України, критеріям, за загальним правилом, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Водночас, зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи. Як вбачається з оскаржуваного рішення відповідача, суб`єктом владних повноважень не розглянуто належним чином заяву-анкету [PERSON] та не прийняла одного з двох рішень у спосіб, встановлений законом, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості втручатися у дискреційні повноваження відповідача та зобов`язувати його оформити та видати позивачу паспорт громадянина України. Таким чином, суд апеляційної інстанції \~вважає, що належним способом захисту \~прав позивача є \~зобов`язання Автозаводський відділ у місті Кременчуці Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області повторно розглянути заяву-анкету № 5075943 від 29.08.2020 \~р., подану [PERSON] . Згідно п. 2 ч.1 ст. 315, п. 4 \~ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право \~скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у \~відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм \~матеріального права. Із \~врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає \~необхідним \~скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.01.2023 р. в частині зобов`язання Автозаводського відділу у місті Кременчуці Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області оформити та видати позивачу паспорт громадянина України, та прийняти в цій частині постанову, якою зобов`язати Автозаводський відділ у місті Кременчуці Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області повторно розглянути заяву-анкету № 5075943 від 29.08.2020 \~р., подану [PERSON] .

Результат розгляду: partial