Рішення адміністративного суду від 2022-10-27 00:00:00+03

Вступ Позивач є суддею у відставці, перебуває на обліку у відповідача та отримує довічне грошове утримання судді у відставці, яке йому було призначено в розмірі 90% суддівської винагороди працюючого судді. У зв`язку із визнанням неконституційним пункту 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020) позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці. Відповідач відмовив позивачу про у проведенні перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Вважаючи дії відповідача щодо відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці протиправними позивач звернувся до суду з позовом. Вирішуючи справу, Суду слід дати відповідь на такі питання: 1) чи підлягає перерахунку довічне грошове утримання судді у відставці, яке було призначено відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI у зв`язку із ухваленням Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020? 2) яке визначення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці при проведенні його перерахунку відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII повинно застосовуватись (яке було визначено при призначенні довічного грошового утримання суддів у відставці, чи яке передбачено нормами, чинними на час здійснення перерахунку)? ІСТОРІЯ СПРАВИ Короткий зміст позовних вимог 1. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, у якому просив: - визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області у перерахунку [PERSON] щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації у Черкаській області від 24 лютого 2020 року № 04-388/20; - зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області провести перерахунок і виплачувати [PERSON] з 01 січня 2020 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди, визначеної у довідці територіального управління Державної судової адміністрації у Черкаській області від 24 лютого 2020 року № 04-388/20 з урахуванням раніше сплачених сум. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 2. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року, позовні вимоги [PERSON] було задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови [PERSON] у перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області від 24 лютого 2020 року № 04-388/20. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату [PERSON] щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди, визначеної у довідці територіального управління Державної судової адміністрації у Черкаській області від 24 лютого 2020 року № 04-388/20, з урахуванням раніше сплачених сум з 19 лютого 2020 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 3. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, посилаючись на висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, викладених, зокрема, у постановах від 06 березня 2019 року у справі № 638/12586/16-а та від 11 лютого 2020 року у справі № 200/3958/19-а звернув увагу на те, що правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. У зв`язку із ухваленням Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020, у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII. 4. Судом зазначено, що позивач має право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 24 лютого 2020 року № 04-388/20, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області, саме з 19 лютого 2020 року, позаяк саме з цієї дати втратили чинність обмеження, встановлені пунктом 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII згідно з якими право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. Короткий зміст вимог касаційної скарги 5. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області звернулось із касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ 6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до постанови Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року № 1600-VIII позивача звільнено з посади судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області. 7. З 07 жовтня 2016 року [PERSON] отримує щомісячне довічне грошове утримання, призначене відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI. 8. У зв`язку із зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, 25 лютого 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області від 24 лютого 2020 року № 04-388/20. 9. Листом відділу з питань перерахунків пенсій № 11 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 02 березня 2020 року № 2300-0313-8/6687 позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі заяви від 25 лютого 2020 року. У листі зазначено, що рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) пункт 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII та рекомендовано Верховній Раді України невідкладно привести положення законодавства України у відповідність, проте станом на 05 березня 2020 року відповідні зміни до Закону № 1402 не внесено. 10. Уважаючи відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці протиправною, [PERSON] звернувся до суду з позовом. ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 11. Відповідач зазначає, що касаційна скаргу стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Зазначає про відсутність правового висновку Верховного Суду щодо визначення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці при проведенні його перерахунку відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» та у зв`язку з ухваленням рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020, яким були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (зі змінами), якими було введено певну диференціацію щодо визначення розміру суддівської винагороди та розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці в залежності від проходження кваліфікаційного оцінювання. Натомість, рішення Верховного Суду від 16 червня 2020 року у зразковій справі № 620/1116/20, яке набрало законної сили таких висновків не містить. 12. [PERSON] подано відзив на касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року, у якому він просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін. 13. Відзив обґрунтовано тим, що оскільки позивача звільнено з посади судді 22 вересня 2016 року. тобто до набрання чинності Законом України ««Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, та положення цього Закону на позивача не розповсюджуються. Положення частини третьої статті 142 Закону України ««Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, на які посилається відповідач, поширюються на випадки призначення нового довічного грошового утримання судді у відставці в період дії цього Закону, а не на перерахунок вже призначеного раніше. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 14. Відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII визначено, що суддя, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року. Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. 15. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. 16. Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону № 2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону. 17. Разом з цим, рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України, положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII зі змінами. 18. Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. 19. Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці. 20. Колегія суддів наголошує на тому, що Конституційний Суд України визнав неконституційним увесь пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, у тому числі й щодо можливості обчислення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI. 21. На час виникнення спірних відносин у цій справі, право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, його розмір, а також його перерахунок врегульовано положеннями статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, частиною четвертою якої передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. 22. Водночас, частиною третьою статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. 23. Зазначена норма неконституційною не визнавалась. 24. Отже, на переконання колегії суддів до відносин з визначення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці при проведенні його перерахунку відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII повинні застосовуватись виключно норми цього Закону. 25. Таким чином, оскільки чинним Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування довічного щомісячного грошового утримання, а також виходячи із принципу єдності статусу суддів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для обрахунку (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання виходячи із розміру суддівської винагороди діючого судді та розміру її відсоткового значення одночасно за складовими, які передбачені різними законами. 26. Тобто, для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений частиною третьою Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII. 27. Згідно рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року у справі № 823/2546/18 позивач має 25 років 07 місяців 25 днів суддівського стажу. 28. Зважаючи на те, що позивач має повних 25 років стажу на посаді судді, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці [PERSON] підлягає перерахунку виходячи з 60% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50% - за роботу на посаді судді 20 років + 10% за 5 років роботи понад 20 років, по 2% за кожний рік). 29. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у спорах, що виникли у подібних правовідносинах, зокрема: у постановах від 24 вересня 2021 року у справі № 620/5437/20 та від 11 жовтня 2021 року у справі № 160/10640/20, від 15 лютого 2022 року у справі № 340/161/21. 30. Разом з цим колегія суддів звертає увагу на те, що суди першої та апеляційної інстанцій припустились помилки при визначенні предмета та підстав позову у цій справі, що у свою чергу вплинуло на визначення предмета доказування, а відповідно на висновки щодо способів захисту порушеного права позивача. 31. Так, звертаючись до суду [PERSON] , зокрема просила зобов`язати відповідача здійснити перерахунок їй щомісячного довічного грошового утримання виходячи з конкретних відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. Водночас, такі позовні вимоги заявлені передчасно, оскільки відповідач відмовився здійснити зазначений вище перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з мотивів відсутності у позивача права на такий перерахунок. 32. Отже, предметом даного позову є відмова територіального органу Пенсійного фонду України здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі оновленої довідки, виходячи із розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Така відмова обґрунтована відповідачем неприведенням законодавства у відповідність до рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020. 33. Колегія суддів зазначає, що частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. 34. Таким чином, колегія суддів вважає помилковими висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про здійснення перерахунку і виплати в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з огляду на те, що це не було предметом та мотивом відмови, отже не є предметом судової ревізії, оскільки виходить за межі предмету доказування в адміністративній справі і має фактичним наслідком перебирання судом на себе функцій суб`єкта владних повноважень. 35. З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог в цій частині, тому в їх задоволенні слід відмовити. 36. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 22 лютого 2022 року у справі № 580/3442/20. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 37. Суд касаційної інстанції, переглядаючи рішення у справі № 580/2423/20, застосовує висновки, сформовані Верховним Судом у постановах від 24 вересня 2021 року у справі № 620/5437/20 та від 11 жовтня 2021 року у справі № 160/10640/20, від 15 лютого 2022 року у справі № 340/161/21 та від 22 лютого 2022 року у справі № 580/3442/20, які було сформовано після відкриття касаційного провадження у цій справі. 38. Відповідно до частин першої, четвертої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України Суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин. 39. Ураховуючи, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку стосовно того, що позивач, у зв`язку із ухваленням Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020, має право на перерахунок довічного грошове утримання судді у відставці, проте помилково вказали у резолютивній частині про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового скасування рішень судів попередніх інстанцій в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок і виплату призначеного [PERSON] щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні позовних вимог.

Результат розгляду: partial