Рішення адміністративного суду від 2022-11-01 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ ОІЛ» звернулось до суду з позовом до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дніпровська міська рада, в якому просило: - визнати протиправною відмову Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради у видачі Товариству з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ ОІЛ» містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для будівництва автозаправного комплексу (АЗК), за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. №2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер 1210100000:01:236:0017 викладену в листі від 29 грудня 2021 року №7/20-592; - зобов`язати Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради надати Товариству з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ ОІЛ» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки для будівництва автозаправного комплексу (АЗК), за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. №2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер 1210100000:01:236:0017, відповідно до наданого ТОВ «СІЛЛ ОІЛ» містобудівного розрахунку, затвердженого протоколом містобудівної ради від 09.10.2020 року за №175. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 30.11.2021 він звернувся через Центр надання адміністративних послуг із заявою про надання містобудівних умов та обмежень для будівництва автозаправного комплексу з повним пакетом документів, який передбачений ч. 3 ст. 29 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності». Проте, 14.12.2021 отримав лист про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень № 7/20-530 у зв`язку з неподанням визначених частиною третьою статті 29 Закону документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень, виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці. Позивач вважає таку відмову безпідставною та незаконною, зазначає, що надав вичерпний перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень. Крім того, відповідачем не зазначено обґрунтування відмови в наданні адміністративної послуги, не вказано, яких саме документів не додано до заяви та які виявлені недостовірні дані у документах, що посвідчують право користування земельною ділянкою, а лише перераховані підстави для відмови, визначені ч. 4 ст. 29 Закону. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2022 адміністративний позов задоволено. Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем надано вичерпний перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень, передбачений частиною 3 статтею 29 Закону 3038-VI, а саме: викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; містобудівний розрахунок нового будівництва АЗК за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. №2Д, затверджений протоколом містобудівної ради від 09.10.2020 за №175; договір оренди землі від 23.10.2020 з додатками (нотаріально засвідчена копія). Суд також виходив з того, що в оскаржуваному рішенні не зазначено обґрунтування відмови в наданні адміністративної послуги із зазначенням переліку документів, які не були додані позивачем до заяви, та які саме недостовірні дані виявлені у документах, що посвідчують право користування земельною ділянкою, а лише перераховані відповідачем підстави для відмови визначені частиною 4 статті 29 Закону. Суд першої інстанції встановив, що доводи відповідача про те, що невідповідність даних наданих позивачем документах випливає із невідповідності між змістом договору оренди землі та намірами позивача, спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи та аналізом статті 1 Закону України «Про автомобільні дороги». Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, третя особа Дніпровська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована, зокрема тим, що, суд першої інстанції не дослідив належним чином тих обставин, що категорія земельної ділянки або цільове призначення земельної ділянки, на думку третьої особи, жодним чином не впливають на відмову у видачі містобудівельних умов та обмежень забудови земельної ділянки. Вирішальним чинником для прийняття рішення при наданні містобудівельних норм є визначення відповідності між намірами забудови земельної ділянки, тобто функціонального призначення майбутнього об`єкта будівництва, та вимогам містобудівної документації щодо можливості розміщення об`єкта з конкретним функціональним призначенням. В договорі оренди чітко не визначено функціональне призначення об`єкта серед всіх видів об`єктів дорожнього сервісу, який може бути побудований в межах земельної ділянки, натомість, в заяві позивача зазначено про наміри будівництва автозаправного комплексу. Дніпровська міська рада вважає, що за таких обставин має місце невідповідність між змістом договору оренди та намірами позивача, що свідчить про недостовірність даних у поданих позивачем документах та є законною підставою для відмови в наданні містобудівних умов та обмежень. Третя особа наголошує на тому, що будівництво конкретного об`єкту придорожньої інфраструктури (дорожнього сервісу), у тому числі, і автозаправного комплексу, є можливим тільки за умови прийняття орендодавцем відповідного рішення з визначенням функціонального призначення такого об`єкту, та наданням згоди на будівництво конкретного об`єкту нерухомості. Водночас, за даними інформаційної бази містобудівного кадастру, інформація про таке рішення Дніпровської міської ради відсутня. Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, згідно якому проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду - без змін, як законне та обґрунтоване. Позивач вказує, у тому числі про те, що обраний власником/користувачем вид використання земельної ділянки не має виходити за межі певної категорії та має бути обраний з урахуванням містобудівної документації. Так, згідно з п. 6 Договору оренди земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню, тому, на думку позивача, на момент укладання Договору оренди обмеження щодо цільового використання земельної ділянки були відсутні. Разом з цим, рішенням Дніпровської міської ради від 02.09.2020 №237/60 «Про проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки, площею 0,8980 га, по шосе Донецькому в районі будинку №2Д (Амур-Нижньодніпровський район) Дніпровська міська рада віднесла означену земельну ділянку за основним цільовим призначенням до категорії «Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення». Вказане також підтверджується даними Генерального плану міста Дніпра, відповідно до яких спірна земельна ділянка відноситься до зони транспортної інфраструктури «ТР-1-3», яка з урахуванням пояснювальної записки «Внесення змін до плану зонування території міста (зонінг)», розробленої на замовлення Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради на підставі договору від 23.03.2020 №3/3, призначена для розміщення терміналів, транспортних вузлів, підприємств, АЗК, СТО, великих стоянок, гаражів, установ та організацій транспортного господарства, призначених для експлуатації, утримання, будівництва, ремонту, розвитку наземних та підземних будівель та інших об`єктів транспорту. Позивач також зазначає, що відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує строк їх надання, однак, у спірному листі відповідача від 29.12.2021 №7/20-592 не зазначено, які саме недостовірні відомості були виявлені у документах, що посвідчують право користування земельною ділянкою. В додатково поданих суду письмових поясненнях позивач наполягає на протиправності оскаржуваної вимоги, посилається також на судові рішення Верховного Суду щодо спірних правовідносин. Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та додаткових поясненнях. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлені судом належним чином. Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 23.10.2020 між орендодавцем - Дніпровською міською радою та орендарем - ТОВ «СІЛЛ ОІЛ» укладено договір оренди землі, предметом якого є прийняття орендарем у строкове платне користування земельної ділянки для будівництва будівель та споруд придорожньої інфраструктури, яка розташована по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), цільове призначення земельної ділянки (код КВЦПЗ) 12.11 (для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу), з кадастровим номером 1210100000:01:236:0017. Функціональне використання (вид використання): для будівництва будівель та споруд придорожньої інфраструктури. Означений договір оренди землі укладений за результатами земельних торгів відповідно до протоколу №2/10 проведення земельних торгів в у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення комунальної власності від 23.10.2020 та рішення міської ради від 02.09.2020 №237/60. Договір укладений на десять років та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 29.10.2020, номер витягу 230312719, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майно 2164745612101. Цим договором зобов`язано позивача звернутися до спеціально уповноваженого органу містобудування та архітектури для отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки (кадастровий номер 1210100000:01:236:0017) (пункт 18.1 договору). 16.12.2021 позивач звернувся до Головного управління архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради із заявою (№ 302022-036031-004-04-2021) про надання містобудівних умов та обтяжень щодо забудови земельної для будівництва автозаправочного комплексу (АЗК), за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер 1210100000:01:236:0017. До заяви позивач надав викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; містобудівний розрахунок «Нове будівництво АЗК по Донецькому шосе, в районі буд.№2Д»; договір оренди землі з додатками (нотаріально засвідчена копія). 29.12.2021 начальником відділу забудови головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради прийнято рішення, оформлене листом №7/20-592, про відмову у видачі містобудівних умов та обтяжень. В якості підстави для відмови у видачі містобудівних умов та обтяжень забудови земельної ділянки на звернення позивача №30200-036031-004-04-2021 від 16.12.2021 вказано: виявлення відповідачем недостовірних відомостей у документах, що посвідчує право власності чи користування земельної ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці. Правомірність відмови відповідача, викладеної у листі №7/20-592 від 29.12.2021, у наданні містобудівних умов та обтяжень щодо забудови земельної для будівництва автозаправочного комплексу, є предметом судового розгляду у даній справі. З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції зазначає таке. Правовідносини з отримання містобудівних умов та обмежень регулюються, зокрема, Законом «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 та Законом України «Про адміністративні послуги» № 5203-VI від 06.09.2012. Статтею 4 Закону №5203-VI визначено, що державна політика у сфері надання адміністративних послуг базується на принципах: 1) верховенства права, у тому числі законності та юридичної визначеності; 2) стабільності; 3) рівності перед законом; 4) відкритості та прозорості; 5) оперативності та своєчасності; 6) доступності інформації про надання адміністративних послуг; 7) захищеності персональних даних; 8) раціональної мінімізації кількості документів та процедурних дій, що вимагаються для отримання адміністративних послуг; 9) неупередженості та справедливості; 10) доступності та зручності для суб`єктів звернень. Відповідно до статті 19 Закону №5203-VI посадові особи, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги, адміністратори несуть дисциплінарну, цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, передбачену законом, за порушення вимог законодавства у сфері надання адміністративних послуг. Дії або бездіяльність посадових осіб, уповноважених відповідно до закону надавати адміністративні послуги, адміністраторів можуть бути оскаржені до суду в порядку, встановленому законом. Шкода, заподіяна фізичним або юридичним особам посадовими особами, уповноваженими відповідно до закону надавати адміністративні послуги, адміністраторами внаслідок їх неправомірних діянь, відшкодовується у встановленому законом порядку. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, відшкодувавши шкоду, заподіяну посадовою особою, уповноваженою відповідно до закону надавати адміністративні послуги, чи адміністратором внаслідок незаконно прийнятих ними рішень, дій чи бездіяльності, мають право зворотної вимоги до винної особи згідно із законом. Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 2 Закону України № 3038-VI планування і забудова територій це діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає реконструкцію існуючої забудови та територій. Відповідно до частини 5 статті 26 Закону України № 3038-VI проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування. Відповідно до частини 3 статті 29 Закону № 3038-VI містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію - у разі, якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці - у разі, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000. Інформацію про речове право на земельну ділянку, право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, відомості з Державного земельного кадастру уповноважені органи містобудування та архітектури отримують відповідно до частини восьмої статті 9 Закону України «Про адміністративні послуги». Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва. Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним. Відповідно до частини 4 статті 29 Закону № 3038-VI підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є: 1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; 2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; 3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень з обґрунтуванням підстав такої відмови надається у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання. В спірному випадку, як встановлено судом вище, ТОВ «СІЛЛ ОІЛ» разом із заявою від 16.12.2021 про надання містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки надало передбачений ч. 3 ст.29 Закону №3038-VI пакет документів, а саме: викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; містобудівний розрахунок нового будівництва АЗК за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. №2 Д, розглянутий містобудівною радою (протокол від 09.10.2020 №175); договір оренди землі від 23.10.2020 з додатками (нотаріально засвідчена копія). Дослідивши визначені відповідачем в листі від 29.12.2021 №7/20-592 підстави відмови у видачі містобудівних умов та обмежень, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що окрім викладення змісту п.2 ч. 4 ст. 29 Закону № 3038-VI, відповідачем в оскаржуваному рішенні не зазначено, в чому полягає недостовірність відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, що свідчить про його невмотивованість та необґрунтованість. З приводу доводів відповідача про те, що невідповідність даних наданих позивачем документах випливає із невідповідності між змістом договору оренди землі та намірами позивача суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки такі обставини не покладались в основу оскаржуваного рішення, вони не можуть розглядатися в якості обґрунтування правомірності прийнятого відповідачем рішення. Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що задоволена судом першої інстанції вимога позивача про зобов`язання відповідача надати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки для будівництва автозаправного комплексу (АЗК), відповідно до наданого позивачем містобудівного розрахунку, затвердженого протоколом містобудівної ради від 09.10.2020 №175, є передчасною з огляду на те, що в межах спірних правовідносин відсутнє вмотивоване рішення суб`єкта владних повноважень із зазначенням конкретних підстав для відмови у наданні ТОВ «СІЛЛ ОІЛ» містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для будівництва автозаправного комплексу (АЗК). Крім того, суд враховує, що частиною 6 статті 29 Закону №3038-VI передбачено, що надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу. Отже, положення статті 29 Закону №3038-VI визначають чіткий алгоритм дій розгляду щодо заяв про надання містобудівних умов та обмежень та вичерпний перелік підстав для відмови наданні містобудівних умов та обмежень. Встановлені у цій справі обставини свідчать, що за результатами розгляду заяви позивача про надання містобудівних умов та обмежень, відповідач повинен був прийняти одне з таких рішень: про надання містобудівних умов та обмежень, або про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень із зазначенням конкретної причини такої відмови. Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що оскільки законодавцем встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні містобудівних умов та обмежень, тому, у такому випадку, відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється наявність однієї або декількох підстав для відмови, визначених у ч 4. ст. 29 Закону №3038-VI, з розкриттям їх змісту. Натомість з аналізу оскаржуваного рішення слідує, що відповідачем не зазначено конкретної підстави для відмови в наданні адміністративної послуги із зазначенням переліку документів, які не були додані позивачем до заяви, та які саме недостовірні дані виявлені у документах, що посвідчують право користування земельною ділянкою. Верховний Суд у постанові від 11 лютого 2020 року у справі № 0940/2394/18 зазначив, що критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти під час прийняття рішення на власний розсуд. За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача, в даному випадку, є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ ОІЛ» про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для будівництва автозаправного комплексу (АЗК), з урахуванням висновків суду у цій справі. При цьому суд апеляційної інстанції вважає прийнятним посилання третьої особи на ту обставину, що умовами укладеного 23.10.2020 Дніпровською міською радою та ТОВ «СІЛЛ ОІЛ» договору оренди землі встановлено право орендаря земельної ділянки за письмовою згодою орендодавця в установленому законодавством порядку зводити жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі та споруди (п.28 договору). З цього приводу слід враховувати, що відповідно до п.1 договору оренди землі орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельної ділянки для будівництва будівель та споруд придорожньої інфраструктури, яка розташована по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район). Цільове призначення земельної ділянки (код КВЦПЗ) 12.11 (для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу), з кадастровим номером 1210100000:01:236:0017. Функціональне використання (вид використання) - для будівництва будівель та споруд придорожньої інфраструктури. Таке поняття як придорожня інфраструктура на законодавчому рівні відсутнє. Статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги» № 2862-IV від 08.09.2005 визначено, що об`єкти дорожнього сервісу - спеціально облаштовані місця для зупинки маршрутних транспортних засобів, майданчики для стоянки транспортних засобів, майданчики відпочинку, видові майданчики, автозаправні станції, пункти технічного обслуговування, мотелі, готелі, кемпінги, торговельні пункти (у тому числі малі архітектурні форми), автозаправні комплекси, складські комплекси, пункти медичної та технічно-евакуаційної допомоги, пункти миття транспортних засобів, пункти приймання їжі та питної води, автопавільйони, а також інші об`єкти, на яких здійснюється обслуговування учасників дорожнього руху та які розміщуються на землях дорожнього господарства або потребують їх використання для заїзду та виїзду на автомобільну дорогу. Отже, договором оренди землі від 23.10.2020 фактично передбачено надання земельної ділянки в оренду для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу, якими є автозаправні комплекси та інші об`єкти, на яких здійснюється обслуговування учасників дорожнього руху. В той же час в укладеному договорі оренди землі не визначено, який саме об`єкт дорожнього сервісу може бути побудований в межах даної земельної ділянки. Посилання позивача на те, що його намір отримати містобудівні умови та обмеженням для будівництва автозаправного комплексу узгоджується з містобудівним розрахунком нового будівництва АЗК за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. №2Д, затвердженим протоколом містобудівної ради від 09.10.2020 за №175, суд вважає помилковим, оскільки вказаний містобудівний розрахунок розглядався містобудівною радою в поданому позивачем пакеті документів виключно для участі позивача у земельних торгах у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки. Отже факт розгляду вказаного містобудівного розрахунку містобудівною радою 09.10.2020 не може вважатися погодженням з орендодавцем будівництва конкретного об`єкта придорожньої інфраструктури в розумінні п.28 договору оренди землі. Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи не в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, неправильно застосував норми права, що відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача вчинити дії та ухвалення нового рішення в цій частині про часткове задоволення позову. Поряд із зазначеним суд апеляційної інстанції враховує, що позивачем подано до суду клопотання про стягнення судових витрат, в якому останній вказав про те, що до закінчення судових дебатів ТОВ «СІЛЛ ОІЛ» не мають можливості надати докази фактично понесених судових витрат, сплачених за надання професійної правничої допомоги, тому останні будуть подані до суду після ухвалення судом рішення. З огляду на вказане, питання щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем за надання професійної правничої допомоги під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, буде вирішено в порядку ч. 7 ст. 139 КАС України.

Результат розгляду: partial