Рішення адміністративного суду від 2022-04-21 00:00:00+03

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач, [PERSON] , звернувся 26.10.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача \~Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, в якому просив: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~- визнати протиправним відмову та зобов`язати Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та [PERSON] довідку про розмір грошового забезпечення відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання та інших видів грошового забезпечення, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року та на 01.01.2021 роки на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року, для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2020 та з 01.01.2021 років.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позов обґрунтований тим, що рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року в адміністративній справі №826/6453/18 визнано протиправними та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, яким, зокрема, в пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб були внесені зміни. Постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року в адміністративній справі №826/6453/18 набрала законної сили з дати її прийняття, тобто з 29.01.2020 року. Таким чином, з 29.01.2020 року діє первісна редакція пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, а саме: установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Отже, з 29.01.2020 - з дня набрання законної сили постановою у справі №826/6453/18, виникли підстави для визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.12.2021 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що відповідач діяв правомірно, застосовуючи при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням таку розрахункову величину, як прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року. Крім того, позивачем не надано доказів того, що станом на 01.01.2020 року та 01 січня 2021 року відбулись зміни розміру грошового забезпечення, як обов`язкової передумови для виникнення у відповідача обов`язку зі складення довідки про розмір грошового забезпечення військовослужбовця для перерахунку пенсії з 01.01.2020 року та 01 січня 2021 року. Відтак з огляду на те, що відповідач діяв правомірно, застосовуючи при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням, що враховуються для перерахунку пенсії позивача, таку розрахункову величину як прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року, то підстав для визнання протиправною відмови та зобов`язання Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та [PERSON] довідку про розмір грошового забезпечення відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання та інших видів грошового забезпечення, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року та на 01.01.2021 роки на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року, для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2020 та з 01.01.2021 років, не вбачається. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити. Посилається на те, що він звернувся з позовом про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у підготовці та наданні до Пенсійного фонду нової довідки про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020 року, однак судом першої інстанції відмовлено в задоволенні позову. Вважає рішення суду першої інстанції таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд першої інстанції не врахував, що пункт 4 постанови КМУ №704 у редакції постанови №103 діяв до моменту скасування пункту 6 постанови №103, тобто до 29.01.2020 року. Однак з 29.01.2020 року була відновлена дія пункту 4 Постанови №704 у первісній редакції. Також позивачем подано заяву про доповнення до апеляційної скарги, в яких просить: - визнати протиправними дії Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області щодо відмови у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та [PERSON] довідки про розміри грошового забезпечення за посадою або аналогічною, з якої його було звільнено, станом на 30.01.2020 року та на 01.01.2021 року для здійснення обчислення й перерахунку з 01.02.2020 року та з 01.01.2021 року основного розміру пенсії, з нарахуванням додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України» на 2020 рік та на 2021 рік; - зобов`язати Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та [PERSON] довідку про розмір грошового забезпечення відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання та інших видів грошового забезпечення, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України «Про Державний бюджет України» на 2020 та на 2021 роки на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року, для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2020 та з 01.01.2021 років.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Розгляд справи здійснюється в \~порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом першої інстанції встановлено, що [PERSON] з серпня 1992 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за вислугою років у Службі безпеки України та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262, яка була встановлена у розмірі 83% грошового забезпечення. 14.09.2021 р. позивач звернувся до Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області із заявою щодо надання оновлених довідок про грошове забезпечення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області станом на 01.02.2020 р. та з 01.01.2021 р. з розрахунком посадового окладу і окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про державний бюджет України» станом на 01.01.2020 р. та з 01.01.2021 р. з посиланням на п. 4 Постанови №704 та Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 р. по справі №826/6453/18. Листом Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 20.09.2021 р. №55/11/Л-354/577 позивачу було відмовлено у задоволенні його заяви та з посиланням на норми ч. 2 ст. 19 Конституції України повідомлено, що посадові оклади, оклади за військовим званням військовослужбовцям Управління СБУ, в тому числі по відповідній посаді, не переглядалися, нові розміри посадових окладів для військовослужбовців урядом не затверджувалися, у зв`язку з чим, обчислення позивачу розміру посадового окладу у довідці про перерахунок пенсії в інший спосіб - правові підстави відсутні. Позивач вважає протиправною відмову відповідача у підготовці та наданні до Пенсійного фонду нової довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.02.2020 р. та з 01.01.2021. Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних відносин слід застосовувати норми Конституції України, \~Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ, Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", норми Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704. Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України. Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ. Матеріалами справи підтверджується, що позивачу, у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 та Постанови КМУ №393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області була призначена пенсія за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». В силу частини 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704 (Постанова №704) встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Пунктом 4 Постанови №704 в редакції, чинній на момент прийняття цієї постанови, визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Додатки 1 та 14 до Постанови №704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. Зокрема, у цих примітках наведена інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. При цьому, у цих примітках норми права не містяться. Згідно із приміткою 1 Додатку 1 до Постанови №704 посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що у подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб"(Постанова №103) до Постанови №704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови №704 було викладено у новій редакції, а саме: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.". Проте, зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704 не був приведений у відповідність до норми пункту 4 цієї ж постанови. Згідно з Постановою №704, в редакції Постанови №103, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується. Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, яким було внесено зміни до пункту 4 Постанови №704. Таким чином, з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/6453/18 (т.т. з 29.01.2020 року) діє редакція пункту 4 Постанови №704, яка була чинною до зазначених змін. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що порядок дій, який повинен вчинити відповідач, у зв`язку із втратою чинності положеннями пункту 6 Постанови №103 та змін до пункту 4 Постанови №704, не змінився. Колегія суддів апеляційної інстанціє, надаючи оцінку висновку суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову, бере до уваги Постанову Великої Палати \~Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі № 160/8324/19 (провадження № 11-20заі20). Так, у справі № 160/8324/19 Верховним Судом були розглянуті вимоги про визнання протиправними дії Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України щодо відмови позивачу в підготовці та наданні до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 5 березня 2019 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Вказані позовні вимоги у зразковій справі рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.12.2019 року у справі № 160/8324/19 були задоволені. Задовольняючи позов, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду від 17.12.2019 року дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови у підготовці та наданні до Управління пенсійного фонду оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 5 березня 2019 року є неправомірними, а тому відповідача належить зобов`язати скласти та подати до Управління пенсійного фонду нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-XII та з урахуванням положень Постанови №704, з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 1 квітня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії позивача. Зокрема, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в рішенні від 17.12.2019 року у справі № 160/8324/19 вказав, що з 5 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому з цієї дати позивач має право на отримання пенсії виходячи з розміру складових, розрахованих за положеннями Постанови №704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ. При цьому, Постановою Великої Палати \~Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі № 160/8324/19 Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 грудня 2019 року залишити без змін. Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції враховує висновки Верховного Суду у справі №160/8324/19 щодо підготовки відповідачем та наданні до Управління пенсійного фонду оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача. За таких обставин колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованими позовні вимоги, та вбачає підстави для часткового задоволення позову, а саме слід зобов`язати відповідача підготувати та надати до відповідного управління Пенсійного фонду України нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 29.01.2020 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020 та з 01.01.2021 основного розміру його пенсії. При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що вимога позивача про розрахування грошового забезпечення шляхом множення відповідних тарифних коефіцієнтів його посадового окладу та окладу за військове звання на розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року та на 1 січня 2021 року не підлягає задоволенню, оскільки зазначена деталізація є дискреційними повноваженнями відповідача та не є предметом даного спору щодо видачі нової довідки. Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що [PERSON] має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з чинною редакцією пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704. Разом з цим, до моменту отримання належної довідки від Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області у Пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача. Таким чином, в межах цього спору позовні вимоги правильно звернені до Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області. Посилання відповідача на відсутність прийняття Урядом нового Порядку, яким би регулювалось питання визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, не спростовує висновків суду апеляційної інстанції, оскільки неприйняття Урядом нового Порядку не впливає на функціональний обов`язок органу, в якому працював пенсіонер, по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ та не встановлює інших умов та порядку для такого перерахунку, аніж встановлені чинною Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704. Стосовно посилань відповідача на те, що не відбулось збільшення розміру посадового окладу позивача, а відтак відсутні підстави для видачі довідки та проведення перерахунку пенсії військовому пенсіонеру, суд апеляційної інстанції зазначає, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2018 складає 1762 грн, з 01.01.2020 - 2102 грн, з 01.01.2021 - 2270 грн. Отже, оскільки розрахункова складова грошового забезпечення (посадового окладу та інших видів забезпечення) була збільшена, тому достатніми є підстави для видачі довідки із розрахованими в бік збільшення складовими грошового забезпечення військовослужбовця для проведення перерахунку пенсії позивачу. Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій, натомість позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд апеляційної інстанції робить висновок, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню. Оскільки аналіз вищезазначених норм залишились поза увагою суду першої інстанції, то апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а \~рішення суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову. Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачем за подання позову сплачений судовий збір у розмірі 908грн. (квитанція №15 від 25.10.2021) (а.с.9) та апеляційної скарги 1488,60 грн. (квитанція №70 від 07.02.2022). Між тим, апеляційний суд зауважує, що за подання апеляційної скарги у цій справі сплаті підлягав судовий збір у розмірі 1362,00 грн. (150%*908), а не 1488,60 грн., як сплатив позивач. Отже, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області \~\~(код ЄДРПОУ 20001496) сплачений позивачем судовий збір за подання позову та апеляційної скарги в загальному розмірі 2270 грн. (908+1362) (квитанція №15 від 25.10.2021 на суму 908 грн. та квитанції № №70 від 07.02.2022 на суму 1488,60 грн. Інша частина суми згідно з квитанцією №70 від 07.02.2022 є надміру сплаченим судовим збором, яка повертається у відповідності до Закону України «Про судовий збір». Так, повернення надміру сплаченого судового збору повинно вирішуватися шляхом постановлення судом ухвали відповідно до норм статті 7 Закону України «Про судовий збір», а не норм ст.139 КАС України. За таких обставин, оскільки відсутня заява про повернення надміру сплаченого судового збору, то немає підстав для повернення надміру сплаченого судового збору шляхом постановлення судового рішення, оскільки статтею 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено інший порядок вирішення такого питання. Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Результат розгляду: partial