Рішення адміністративного суду від 2022-03-29 00:00:00+03

в серпні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20.10.2021 поновлено [PERSON] строк на оскарження постанови Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради № 4 від 28.05.2021 р. Позовні вимоги [PERSON] про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення - задоволено. Скасовано постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради по справі про адміністративне правопорушення № 4 від 28.05.2021р., винесену відносно [PERSON] , визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 152 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення - штрафу у розмірі 1360,00 грн. та провадження у справі закрито. Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. В обгрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт, окрім іншого, посилається на те, що постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради №4 від 28.05.2021 прийнята з чітким додержанням норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що позивач був належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи адміністративною комісією, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Крім того, позивач був особисто присутній на засіданні адміністративної комісії, що підтверджується витягом з протоколу засідання адміністративної комісії, яке відбулося 28.05.2021. Просить суд взяти до уваги, що дані докази до суду першої інстанції не надавалися з поважних причин, оскільки сам позивач не оскаржував і не спростовував даний факт ні в позові, ні під час судового засідання, а також судом першої інстанції даний факт також не розглядався і не досліджувався, а тому жодних підстав для надання додаткових доказів по справі під час розгляду справи судом, не було. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що старшим лейтенантом поліції ДОП СДОП ВП ГУНП в Чернівецькій області Балазюком Сергієм Віталійовичем було складено протоколи про адміністративні правопорушення № 062876 та №062877 за ст. 152 КУпАП, згідно яких [PERSON] самовільно наніс 20.04.2021 року та 22.04.2021 року аерозольним балончиком написи на зупинці громадського транспорту (павільйоні очікування) за адресою [ADDRESS] та накладено адміністративне стягнення у вигляді сплати штрафу в сумі 1360 грн. (а.с. 7-8) Постановою від 28.05.2021 року № 4 Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради постановила визнати винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.152 КУпАП порушення правил благоустрою територій населених пунктів та накласти на [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1360 грн. (а.с. 9, 20-21). Не погоджуючись з таким рішення позивач звернулася із позовом до суду. Приймаючи оскаржуване рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у постанові не міститься інформації про те, чи був [PERSON] повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи з посиланнями на відповідні докази. Не надано таких доказів і суду під час розгляду даної справи. Суд зазначив, що відповідачем при винесення постанови не було наведено доказів, на яких грунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, не надано доказів і суду під час розгляду даної справи, безпідставно сформульовано висновок про винність позивача під час закриття (припинення) провадження у справі. Суд на підставі досліджених доказів, вважає, що відповідач не довів правомірність винесеної постанови відносно позивача, отже наявні всі правові підстави для задоволення позову [PERSON] та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, якою притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1360.00 грн. Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. Так, відповідно до ст. 10 Закону України Про благоустрій населених пунктів (далі Закон) до повноважень міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів. Згідно ст. 42 Закону до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні у порушенні правил благоустрою територій населених пунктів. Рішенням Чернівецької міської ради VII скликання від 30.09.2020 № 2417 затвердженні Правила благоустрою м. Чернівців (далі Правил). Правила встановлюють та регулюють права і обов`язки учасників правовідносин у галузі благоустрою території міста, визначають комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку в місті. Дія цих Правил поширюється на підприємства, установи, організації незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості, суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють свою діяльність без створення юридичної особи, громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства. Правила містять загальнообов`язкові на території міста норми, за порушення яких передбачена відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення і обов`язкові до виконання усіма юридичними та фізичними особами на території міста. Пункт 9.11 додатку №1 Правил благоустрою м. Чернівців передбачає, що за написання на стінах будинків, інших споруд, парканах, тротуарах, шляхах тощо, передбачено адміністративну відповідальність по ст. 152 КупАП. За змістом ст. 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Згідно із ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. Колегія суддів зауважує, що закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення. Як вбачається з матеріалів справи та апеляційної скарги, рекомендованим листом позивач був належним чином повідомлений про засідання адміністративної комісії, яке мало відбутися 28 травня 2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлдення про вручення поштового відправлення. (а.с.73). Дане повідомлення отримане позивачем 26.05.2021. Крім того, позивач був особисто присутній на засіданні адміністративної комісії, що підтверджується витягом з протоколу засідання адміністративної комісії, яке відбулося 28.05.2021. (а.с.74). Отже, на думку колегія суддів апеляційної інстанції, вказаними доказами повністю спростовуються висновки суду першої інстанції, що позивача не було належним чином повідомлено про дату і час розгляду справи адміністративною комісією. Також, слід звернути увагу, що оскаржуючи постанову про накладення адміністративного стягнення, позивач не посилався як на підставу для її скасування на те, що він не був повідомлений про дату та час розгляду справи адміністративною комісією. Крім того, згідно рішення суду першої інстанції, підставою для скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради від 28.05.2021 №4 стало те, що відповідачем при винесенні постанови не було наведено доказів, на яких грунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, не надано доказів і суду під час розгляду даної справи. В оскаржуваній позивачем постанові зазначено, що [PERSON] самовільно наніс аерозольним балончиком написи на зупинці громадського транспорту (павільйон очікування) за адресою вул. Небесної Сотні, 19А, чим порушив Правила благоустрою м.Чернівців, затверджених рішенням Чернівецької міської ради від 30.09.2020 №2417 (п.9.11 додатку 1 до Правил"). Так, пункт 9.11 додатку №1 Правил благоустрою м. Чернівців передбачає, що за написання на стінах будинків, інших споруд, парканах, тротуарах, шляхах тощо, передбачено адміністративну відповідальність по ст. 152 КупАП. Згідно адміністративного позову, позивач не заперечує своїх дій, вказаних в постанові відповідача, проте зазначає, що художній розпис в стилі "графіті" з текстом "МЕР БАРИГА" він наніс не на павільйон очікування, який адмінкомісія вважає "іншою спорудою", а на рекламний носій. Також посилається на те, що п.9.11 додатку №1 до Правил благоустрою м.Чернівців містить назву правопорушення, однак графи "одиниця виміру" та "коефіціент до розміру неоподаткованого мінімуму" є незаповненими. Оцінюючи вказані доводи позивача, колегія суддів дійшла наступних висновків. Так, згідно ст.21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" елементами (частинами) об`єктів благоустрою є мала архітектурна форма - павільйони. Мала архітектурна форма - це невелика сопруда декоративного, допоміжного чи іншого призначення, що використовується для покращення естетичного вигляду громадських місць і міських об`єктів, організації простору та доповнює композицію будинків, будівель, їхніх комплексів. Отже, павільйон очікування громадського транспорту є мала архітектурна фоома (споруда), яка відноситься до елементів (частин) об`єктів благоустрою на якій безпосередньо було здійснено написи аерозольними балончиками. Щодо посилання позивача на те, що написи він наніс не на павільйон очікування, а на рекламний носій, то слід зазначити, що реклама, яка була розміщена на стіні павільйону очікування громадського транспорту є невід`ємним конструктивним елементом павільйону і даними діями спотворено вигляд саме павільйону очікування громадського транспорту. Також слід звернути увагу на те, що згідно пункту 1.6.2 Правил благоустрою м.Чернівців зазначено, що перелік порушень, за які настає відповідальність згідно зі статею 152 КУпАП, наведено у додатку 1 до Правил. При цьому, адміністративна комісія при визначенні розміру штрафу повинна керуватися лише розмірами санкцій визначених ст.152 КУпАП, а додаток 1 до Правил не може встановлювати розмір штрафу чи осіб до яких така санкція може бути застосована, оскільки це чітко передбачено ст.152 КУпАП. В зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів дійшла висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП. З огляду на викладене, процедура та строки притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідачем дотримані, оскаржувана постанова прийнята повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, факт правопорушення доведено, розмір штрафу відповідає вимогам санкції статті 152 КУпАП, тому відповідач - Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради діяла в межах своїх повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені КУпАП. З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувана постанова є законною і не підлягає скасуванню, а суд першої інстанції помилково дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Згідно із п. 2 ч. 1 ст.315, п. 4 ч. 1 ст.317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права. Отже, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції в наведеній частині, викладені в оскаржуваному рішенні, прийнятому з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також за неповного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Результат розгляду: denied