Рішення адміністративного суду від 2023-04-25 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив: - визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 11.07.2022 року №045750018671, яким відмовлено [PERSON] у призначення пенсії за віком на пільгових умовах визначеного частиною другою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №1); - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити [PERSON] пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 на підставі ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з моменту права на її виникнення з 12 квітня 2022 року. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року позовну заяву задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 11.07.2022 року № 045750018671, яким відмовлено [PERSON] у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах визначеного частиною другою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №1). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати [PERSON] до пільгового стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоди роботи з 21.05.1990 по 29.06.1990, з 24.12.1990 по 15.06.1991, з 27.05.1993 по 27.07.1994 та з 04.11.2014 по 31.12.2021 на ВП «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» АТ «Лисичанськвугілля», згідно з п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву [PERSON] про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 04.07.2022 та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована правомірністю відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, з огляду на відсутність у позивача необхідного для такого призначення пільгового стажу. Вказує на те, що для підтвердження пільгового стажу позивачем не було надано довідки, уточнюючі пільгових характер його роботи за періоди з 21.05.1990 по 29.06.1990, з 24.12.1990 по 15.06.1991, з 27.05.1993 по 27.07.1994 та з 04.11.2014 по 31.12.2021 на ВП «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» АТ «Лисичанськвугілля». [PERSON] також оскаржив рішення суду першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги, в якій просить оскаржуване рішення змінити. В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що судом не було вирішено питання зарахування до пільгового стажу періоду проходження строкової військової служби з 22.06.1991 року по 21.04.1993 року. Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , звернувся 04.07.2022 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. За принципом екстериторіальності матеріали передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. 11.07.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення №045750018671 про відмову у призначенні пенсії, яке обґрунтовано відсутністю у [PERSON] необхідного пільгового стажу, передбаченого ч.2 ст.114 Закону №1058-IV. Підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах стало те, що заявником не надано довідок, підтверджуючих пільговий характер роботи, у зв`язку з чим, до пільгового стажу за Списком №1 не зараховано періоди роботи з 21.05.1990 по 29.06.1990, з 21.12.1990 по 15.06.1991, з 27.05.1993 по 27.07.1994 та з 04.11.2014 по 31.12.2021 на ВП «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» АТ «Лисичанськвугілля». Позивач не погодившись із рішенням пенсійного органу про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, звернувся з даним адміністративним позовом до суду. Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, виходить з наступного. Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 46 Конституції визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно із преамбулою Закону України №1058-IV, цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. За приписами ч. 1 ст. 114 Закону №1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. З аналізу вищенаведеного можливо зробити висновок, що для призначення пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" необхідним є: 1) наявність страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах; 2) віднесення професії до списку робіт і професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію зазначених роботах, затверджених постановами Кабінету Міністрів України. В свою чергу, відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Пунктом 1 даного Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків. Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. При цьому, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Як вбачається з трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] , дата заповнення 04.07.1990, що містить наступні записи щодо спірних періодів роботи: - з 21.05.1990 по 29.06.1990 [PERSON] працював підземним учнем гірника з повним робочим днем під землею на ВП «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» АТ «Лисичанськвугілля»; - з 24.12.1990 по 15.06.1991 [PERSON] працював гірником з повним робочим днем під землею на ВП «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» АТ «Лисичанськвугілля»; - з 27.05.1993 по 27.07.1994 [PERSON] працював гірником з повним робочим днем під землею на ВП «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» АТ «Лисичанськвугілля»; - з 04.11.2014 по 31.12.2021 [PERSON] працював гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею на ВП «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» АТ «Лисичанськвугілля». Відповідно до підрозділу 1 розділу І «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах Постанови Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах», робота гірником дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах. Також, відповідно до пп. а п. 1 підрозділу 10100000 розділу І «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах Постанови КМУ №162 від 11.03.1994, робота гірником дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах. Відповідно до пп. а п. 1.1а підрозділу 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах Постанови КМУ №36 від 16.01.2003, робота гірником дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах. Крім того, відповідно до підрозділу 1 розділу І «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах Постанови КМУ №461 від 24.06.2016, робота гірником дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах. При цьому, як вказує Верховний Суд у постановах від 25.04.2019 у справі №336/6112/16-а та від 31.10.2019 у справі №688/4170/16-а, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне тільки за відсутності трудової книжки, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення. Разом з тим, з трудової книжки позивача пенсійний орган може встановити період роботи, характер виконуваної роботи та віднесення його посади, до Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах. Більше того, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області під час вирішення питання про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах не позбавлено було можливості дослідити відомості з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування на [PERSON] , яким досить повно підтверджується факт роботи позивача у спірний період повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1. Крім того, згідно із ч. \~3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Таким чином, пенсійний орган, у випадку виявлення відсутності необхідних для призначення пенсії записів у трудовій книжці, має право звернутись до підприємств, організацій і окремих осіб, на яких працювала особа, що звернулась із заявою про призначення пенсії, із запитом про витребування відповідних документів, необхідних для визначення права на пенсію. Тобто, пенсійний орган маючи цілу низку повноважень, жодних дій спрямованих на дотримання конституційного права позивача на пенсію не вчинило, поклавши весь тягар відповідальності на позивача. При цьому, колегія суддів також враховує, що підприємство в якому позивач набув спірний стаж перебуває на території міста Лисчанськ Луганської області, яке внаслідок невиправданої агресії російської федерації на теперішній час перебуває в окупації. Відтак, позивач об`єктивно позбавлений можливості надати відповідачам будь-які уточнюючі довідки (інформацію) щодо пільгового характеру роботи позивача. З огляду на викладене, незарахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 періодів його роботи з з 21.05.1990 по 29.06.1990, з 21.12.1990 по 15.06.1991, з 27.05.1993 по 27.07.1994 та з 04.11.2014 по 31.12.2021 на ВП «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» АТ «Лисичанськвугілля» з підстав ненадання уточнюючих довідок з підприємства, яке на теперішній час перебуває в окупації є протиправним, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 11.07.2022 року №045750018671 підлягає скасуванню. Разом з тим, щодо посилання [PERSON] в апеляційній скарзі на невирішення судом першої інстанції питання зарахування до пільгового стажу періоду його проходження строкової військової служби з 22.06.1991 року по 21.04.1993 року, колегія суддів зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 15.06.1991 року був звільнений з ВП «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» АТ «Лисичанськвугілля», де працював гірником з повним робочим днем під землею у зв`язку з призовом на військову службу, яку проходив с з 22.06.1991 по 21.04.1993, що підтверджується відомостями військового квитка. (а.с. 25). Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Тобто, враховуючи, що позивач на момент призову на військову службу працював за професією гірник \~у ВП «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» АТ «Лисичанськвугілля» та був звільнений саме з підстави призову на військову службу, період його служби в армії також повинен бути зарахований до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком за Списком № 1. Разом з тим, як вбачається з рішення від 11.07.2022 року №045750018671 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не відмовляло позивачу у зарахуванні періоду проходження ним строкової військової служби з 22.06.1991 по 21.04.1993 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком за Списком №1. Відтак в межах цієї справи, питання зарахування періоду проходження позивачем строкової військової служби з 22.06.1991 по 21.04.1993 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком за Списком №1 не є спірним. Разом з тим, \~суд першої інстанції, зобов`язуючи Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати спірні періоди роботи позивача до пільгового стажу за Списком №1 та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 не врахував того, що рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відносно позивача приймало Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за принципом екстериторіальності, і саме воно досліджувало пенсійні документи позивача і вирішувало питання щодо призначення пенсії позивачу. Відтак, за наслідками судового розгляду, обов`язок щодо зарахування періодів роботи до пільгового стажу за Списком №1 та повторний розгляд заяви [PERSON] про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, має бути покладений на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. З урахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні. Згідно із ч.6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Документально підтвердженими судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір за одну вимогу немайнового характеру у розмірі 2481,00 грн., який, з урахуванням задоволення однієї вимоги немайнового характеру, підлягає солідарному стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок їх бюджетних асигнувань.

Результат розгляду: partial