Рішення адміністративного суду від 2023-07-12 00:00:00+03

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати: - постанову про накладення адміністративного стягнення АА №00003771 від 12.01.2023 за ч.2\~ст.132-1 КУпАП; - постанову про накладення адміністративного стягнення АА №00003767 від 12.01.2023 за ч.2\~ст.132-1 КУпАП. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 16.05.2023 позовна заява [PERSON] частині вимог про оскарження постанови\~в справі про адміністративне правопорушення АА№00003771 від 12.01.2023\~залишена без розгляду. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 16.05.23 відмовлено у задоволенні позовних вимог. Позивач, не погоджуючись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправомірного висновку, просив його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що вищевказаними постановами зафіксовано фактично одне й те саме правопорушення, оскільки водій, прямуючи \~відповідно до маршруту, а саме з села Ковалівка Полтавського району до села Ваці Полтавського району та здійснивши розворот в дозволеному місці, проїхав один і той же пост. \~ Державна служба України з безпеки на транспорті (далі - відповідач) надала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається \~\~в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 16.11.2022 співробітниками відповідача проводилась перевірка на\~автомобільній дорозі М-03, км 348+870, Полтавська обл., під час якої зупинено транспортний засіб марки МАЗ6501АВ, державний номерний знак [NUMBER] , з причепом марки МАЗ, державний номерний знак [NUMBER] . Під час перевірки встановлено, що зазначений транспортний засіб\~зареєстрований за фермерським господарством «Ваці», керівником якого є [PERSON] . За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу, який використовувався позивачем, встановлено перевищення загальної маси транспортного засобу на 40,47 % (16.188 т) при дозволеній максимальній фактичній масі 40т, навантаження на звоєні осі транспортного засобу на 19.709% (3.745 т). 12.01.2023 відповідачем винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу серії АА№00003767, якою [PERSON] притягнуто до відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 132-1 КУпАП \~у вигляді адміністративно-господарського штрафу у розмірі 51 000 грн. Позивач, не погодившись із постановою, звернувся до суду із даним позовом. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2\~ст. 132-1 КУпАП.\~ Колегія суддів за результатами перегляду рішення суду першої інстанції зазначає наступне. Відповідно до ст. 14 Закону України\~"Про дорожній рух"\~учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Визначення поняття великовагових та великогабаритних транспортних засобів міститься у\~постанові Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 р. №879\~"Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування", зокрема це транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні\~навантаження\~на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у\~пункті 22.5 ПДР. Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України\~"Про дорожній рух"\~з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30\~(далі - Правила №30), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у\~пункті 22.5 ПДР\~України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. Згідно\~п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306\~(далі -\~ПДР\~України) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення. Таким чином,\~пунктом 22.5 ПДР\~передбачені обмеження як вагових так і габаритних параметрів транспортних засобів та їх составів. Відповідно до ч. 2\~ст. 132-1 КУпАП\~перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%. Згідно з ч. 1\~ст. 14-3 КУпАП\~адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті\~122-2, частинами другою і третьою статті\~132-1\~цього\~Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Згідно ч. 3\~ст. 14-3 КУпАП\~відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених\~статтею 279-7 цього Кодексу. Відповідно до ч. 7\~ст. 258 КУпАП\~у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого\~статтею 132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідно до\~статті 9 КУпАП\~адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно з\~статтею 7 КУпАП\~ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Стаття 280 КУпАП\~закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Відповідно до\~статті 251 КУпАП\~доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Статтею 283 КУпАП\~встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності. Згідно з пунктом 1\~статті 247 КУпАП України\~обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Із матеріалів справи встановлено, що постановою серії АА №00003771 від 12.01.2023 зафіксовано правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, вчинене 16.11.2022 о 14 год 36 хв., за адресою М-03, км 348+870, Полтавська обл., транспортний засіб МАЗ 6501А8, державний номерний знак [NUMBER] . Постановою серії АА №00003767 від 12.01.2023 зафіксовано правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті 16.11.2022 о 14 год 41 хв., за адресою М-03, км 348+870, Полтавська обл., транспортний засіб МАЗ 6501А8, державний номерний знак [NUMBER] . З оскаржуваних постанов та фотокарток транспортного засобу під час руху через автоматичний пункт фіксації порушень, вбачається, що порушення порядку у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною 2 статті 132-1 КУпАП, відбулися \~з різницею у часі \~- 5 хвилин. При цьому, постанови серії АА №00003771 та серії АА №00003767 відносно позивача \~винесені в один день (12.01.2023) різними посадовими особами відповідача та застосовано штраф у сумі 51\~000, 00 грн згідно кожної постанови. Судом апеляційної інстанції встановлено, що з постановою серії АА №00003771 від 12.01.2023 [PERSON] погодився та сплатив штраф у розмірі 51\~000,00 грн, про що свідчить платіжний документ № 7279148 від 17.04.2023. Апелянт зазначає, що водій, прямуючи \~відповідно до маршруту, а саме з села Ковалівка Полтавського району до села Ваці Полтавського району та здійснивши розворот в дозволеному місці, проїхав один і той же пост. \~ Відповідно до ст. 36 КУпАП\~ при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень. Колегія суддів звертає увагу, що в даному випадку мав місце одночасний розгляд адміністративних справ одним і тим же органом та під час прийняття постанов за наслідками їх розгляду підлягала застосуванню ч. 2\~ст. 36 КУпАП, тобто, за результатами розгляду відповідач повинен був накласти лише одне адміністративне стягнення. В іншому випадку має місце подвійне застосування щодо однієї і тієї ж особи двох штрафних каральних заходів, що є непропорційним та надмірним обтяженням щодо такої особи. Таким чином, з урахуванням положень \~ч. 2ст. 36 КУпАП, колегія суддів вважає, що \~притягаючи позивача до відповідальності у відповідності до постанови серії АА №00003767 від 12.01.2023, відповідач діяв не у спосіб, що передбачений чинним законодавством України. З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії АА №00003767 від 12.01.2023 є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю. Вищенаведене суд першої інстанції не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до п.4 ч.1ст.317 КАС Українипідставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: granted