Рішення адміністративного суду від 2022-10-26 00:00:00+03

У листопаді 2021 року [PERSON] (позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до [INFO] (Військова частина [NUMBER] ) (надалі відповідач-1), Регіонального управління Морської охорони Адміністрації державної прикордонної служби України (відповідач-2), про: - визнання протиправною бездіяльність [INFO] щодо не нарахування [PERSON] індексації грошового забезпечення за період з серпня 2015 року по лютий 2018 року з застосуванням при розрахунку базового місяця січень 2008 року, -зобов`язання [INFO] провести розрахунок індексації грошового забезпечення позивача за період з серпня 2015 року по лютий 2018 року з застосуванням при розрахунку базового місяця січень 2008 року та направити до Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України для виплати, -зобов`язання Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України виплатити перераховану [INFO] індексацію грошового забезпечення позивачу за період з серпня 2015 року по лютий 2018 року з застосуванням при розрахунку базового місяця січень 2008 року з урахуванням вже проведених виплат. В обґрунтування позову вказано, що під час звільнення йому було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення, розраховану із застосуванням базового місяця травень 2015 року, в той час як мав бути застосований січень 2008 року. Вказане, призвело до порушення його прав, оскільки сума індексації, що була фактично виплаченою є меншою, аніж належала до виплати у разі застосування в якості базового місяця січень 2008р. Відповідачі проти позову заперечували. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року, адміністративний позовну заяву [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправними дії [INFO] (Військова частина [NUMBER] ) щодо нарахування та виплати [PERSON] індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення («базового місяця») травень 2015 року. Зобов`язано [INFO] (Військова частина [NUMBER] ) нарахувати і вплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року до 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення («базового місяця») січень 2008 року. В іншій частині позовних вимог, - відмовлено. Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач - [INFO] (Військова частина [NUMBER] ) подав на вказане судове рішення апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову повністю. В обґрунтування апеляційної скарги, вказує зокрема, що в чинній редакції Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМ України від 17.07.2003р. №1078 відсутнє поняття «базовий місяць» для розрахунку індексації. Відтак, на думку апелянта, застосування вказаного Порядку до спірних правовідносин, є безпідставним, що свідчить про відсутність у відповідача підстав для застосування при обрахунку індексації позивачу січня 2008 року як базового. Апелянт наголошує на тому, що здійснюючи індексацію грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015р. по 28.02.2018р., відповідач діяв правомірно з дотриманням вимог чинного законодавства, індексація позивачу за вказаний період була виплачена, що позивачем не заперечується з врахуванням місяця в якому відбулось підвищення грошових доходів позивача у спірному періоді. Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2022р. за клопотанням скаржника провадження у даній справі було зупиненою та поновлено відповідною ухвалою апеляційного суду від 19.09.2022р., продовжено розгляд справи зі стадії, на якій його було зупинено. За приписами ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Колегія суддів вважає, що справу можливо розглянути без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у відповідності до ч. 1 ст. 311 КАС України. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом першої інстанції, не заперечується сторонами та підтверджується матеріалами справи, [PERSON] у спірний період: 2015-2018 року проходив військову службу у [INFO] . Наказом Голови Державної прикордонної служби України № 609-Ос від 30.06.2021 року позивач був звільнений зі служби у запас та відповідно до витягу з наказу начальника Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 липня 2021 року № 166-ОС, позивача виключено зі списків особового складу з 01 серпня 2021 року. Суд першої інстанції також встановив, що позивач подав рапорт про нарахування та виплату недоотриманої протягом проходження служби індексації грошових доходів населення, та Регіональне управління Морської охорони здійснило за період 2015-2018 роки виплату індексації грошового забезпечення на підставі довідок розрахунку індексації грошового забезпечення Південного регіонального управління де проходив позивач військову службу. Відповідно до довідки розрахунку індексації грошового забезпечення вбачається, що за період серпень 2015 року по лютий 2018 року позивачу здійснено нарахування та виплата індексації грошового забезпечення, виходячи із базового місяця серпень 2015 року. Як зазначав у відзиві [INFO] , наказом Голови державної прикордонної служби України №426-ос від 25.05.2015 року позивачу було присвоєно достроково військове звання «полковник», а тому складова грошового забезпечення була збільшена, і саме травень 2015 року є базовим місяцем для нарахування індексації. Також суд першої інстанції встановив, що 09.08.2021 року позивач, через свого представника, звернувся до відповідача Регіонального управління Морської охорони Адміністрації державної прикордонної служби України із заявою, в якій просив надати інформацію щодо порядку обчислення індексації грошового забезпечення позивача з період з січня 2008 року по липень 2021 року помісячно з зазначенням базових місяців, які були підставою для проведення індексації та копії карток грошового забезпечення отриманого позивачем за 2008-2017 роки. У відповідь від Регіонального управління надійшов лист від 13.08.2021 року №11/1714 про розгляд адвокатського запиту, в якому зазначено що інформація яку запрошує позивач є об`ємною, а тому строк розгляду заяви позивача продовжений на 20 робочих днів. 25 серпня 2021 року на адресу позивача надійшов лист № 11/1782 про розгляд адвокатського запиту та зазначено що нарахуванням індексації грошового забезпечення позивачу управлінням здійснювалось з червня 2020 року та по день виключення із списків особистого складу. Листом від 03.09.2021 року (отримано 06.09.2021 року) позивачем було направлено запит на отримання щодо порядку обчислення індексації грошового забезпечення позивача з період з січня 2008 року по липень 2021 року помісячно з зазначенням базових місяців, які були підставою для проведення індексації та копії карток грошового забезпечення отриманого позивачем за 2008-2020 роки. Листом від 10.09.2021 року позивачу було повідомлено про необхідність додаткового часу для підготовки відповіді. 21.09.2021 року відповідачем надано лист від 21.09.2021 року № 14/3561 про розгляд адвокатського запиту та надано на запит позивача довідку розрахунок індексації грошового забезпечення та копії карток грошового забезпечення. Відповідно до довідки позивачу здійснювались нарахування індексації грошового забезпечення з серпня 2015 року по лютий 2018 року з урахуванням базового місяця січень 2014 року та травень 2015 року. В загальній сумі 22012,45 грн. Вважаючи, що відповідач при нарахування та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення за спірний період застосував в якості базового невірний місяць, позивач звернувся до суду з даним позовом. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, врахувавши приписи постанови № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», з прийняттям якої було збільшено грошове забезпечення військовослужбовців та яка набрала чинності з 01.01.2008р., а також постанови №704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01.03.2018 року, та якою затверджено нові збільшені схеми тарифних розрядів та ставок за посадами та тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, виходив з того, що саме січень 2008р. відповідно до вимог чинного законодавства є базовим для нарахування індексації за спірний період, однак тільки з 01 січня 2016р. по 28 лютого 2018р., а саме з дати дії п.5 Порядку №1078 в редакції постанови КМ України від 09.12.2015р. № 1013. Надаючи оцінку доводам скаржника та обґрунтованості висновків суду першої інстанції, судова колегія враховує наступне. Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Як встановлено ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до частин 2, 3 статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII) до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону. Згідно зі ст. 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. Водночас, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України, умови та порядок проведення індексації грошових доходів населення визначаються Законом України від 03.07.1991 № 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення". Згідно зі ст. 4 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (надалі Порядок № 1078). Пунктом 1-1 Порядку N 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок) визначено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. N 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Відповідно до п. 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби. Колегія суддів зазначає, що спірним у цих правовідносинах є питання визначення базового місяця індексації грошового забезпечення за період з серпня 2015 року по лютий 2018р. Відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі Порядок №1078) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. Згідно наведених вище положень п.п. 2, 5 Порядку № 1078, для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових. Відтак, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції. У відповідності до п.10-2 Порядку №1078 для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби), для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу. Наведене свідчить про те, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації. Судом першої інстанції було вірно враховано, що в контексті спірного періоду (серпень 2015р. лютий 2018р.) ключовим є те, що із прийняттям постанови від 09.12.2015 р. № 1013 базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення є не місяць зростання грошових доходів військовослужбовця (в тому числі у зв`язку із встановленням надбавок, виплати премії), а саме місяць в якому відбулось підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець. Відтак, із прийняттям постанови від 09.12.2015 р. № 1013 місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації військовослужбовців є місяць наступний за місяцем, в якому відбулось підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець згідно з постановою Кабінету Міністрів України. В свою чергу, обчислення такого індексу за даними правилами відбувається незалежно від того, коли військовослужбовець прийняти на військову службу, коли перемістився на посаду з більшим посадовим окладом, коли встановлено чергове військове звання або встановлені різні надбавки, доплати і премії. Колегія суддів зазначає, що постановою КМУ від 07.11.2007 р. № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», збільшено грошове забезпечення військовослужбовців. Зазначена постанова набрала чинності з дня втрати чинності указів Президента України, що визначають умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу державних органів, але не раніше ніж 01 січня 2008 року. Указ Президента України "Про внесення зміни до указу Президента України від 14.04.1999 р. №379 та визнання такими, що втратили чинність указів Президента України" набрав чинності з 01.01.2008 р. Посадовий оклад позивача, який йому виплачувався за період служби, був встановлений із січня 2008 року та залишався незмінним до березня 2018 року. Іншого відповідачем у справі не доведено. Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що у зв`язку із прийняттям вказаної постанови базовим місцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів позивача є січень 2008 року. Підвищення тарифних ставок (окладів) після 01.01.2008, в тому числі в період перебування позивача на службі (зокрема до 28.02.2018), яке є підставою для встановлення іншого базового місяця при проведенні індексації, не відбувалося. Наступним підвищенням посадових окладів військовослужбовців було 01 березня 2018 року, зі вступом в дію постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців. Отже, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції обґрунтованість позовних вимог щодо визначення базового місяця січень 2008 року для нарахування та виплати індексації його грошового забезпечення, однак лише за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, а саме з набранням чинності п. 5 Порядку №1078 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013, яка застосовується з 01.12.2015р. До 01.12.2015 року рішення про затвердження особливого порядку індексації не було прийнято. Судом першої інстанції біло обґрунтовано відхилено доводи відповідача у справі стосовно того, що позивачу було присвоєно достроково військове звання «полковник», а тому складова грошового забезпечення була збільшена, і саме травень 2015 року є базовим місяцем для нарахування індексації, оскільки станом на момент виникнення спірних правовідносин тарифні ставки (оклади) військовослужбовців обчислювалися відповідно до Постанови №1294, яка набрала чинності 01.01.2008 року. Зміна тарифних ставок (окладів) військовослужбовців відбулась лише з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Колегія суддів враховує також, що з прийняттям Постанови №1013, якою було змінено порядок проведення індексації, тобто з 01.12.2015 року і включно до 01.03.2018 року, посадові оклади військовослужбовців не змінилися. При цьому, як вірно вказав суд першої інстанції, встановлений абз.2 п.3 Постанови №1013 початок \~для обчислення індексу споживчих - січень 2016 року відповідно до Порядку № 1078, не змінює порядок застосування п. 5 Порядку № 1078 для обчислення індексації грошового забезпечення військовослужбовців, оскільки, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 не внесені зміни до відповідного нормативно-правового акту щодо збільшення тарифних ставок військовослужбовців. В свою чергу, з урахуванням приписів п. 5 Порядку № 1078, у попередній редакції, до 01.12.2015 року, у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення, за період з серпня 2015р. по грудень 2015р. відповідачем правомірно застосовано базовий місяць травень 2015 року, у зв`язку з наданням достроково військового звання «полковник» відповідно до наказу № 426-ос від 25.05.2015 року. Враховуючи, що у спірний період позивач проходив військову службу у [INFO] , суд першої інстанції вірно зазначивши, що належним відповідачем по справі є [INFO] , обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог, пред`явлених Регіональному управлінні Морської охорони. Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Підсумовуючи усе наведене вище, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення про часткове задоволення позову. Загалом доводи апеляційної скарги є несуттєвими. Більшою мірою апеляційна скарга містить всього лише виклад норм законодавства, без будь-якого спростовування та/або зазначення у чому полягає неправильність висновків суду першої інстанції у даній справі. Відтак, доводи апелянта встановлених обставин справи, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України» ) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень та враховує, що у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Результат розгляду: denied