Рішення адміністративного суду від 2022-01-17 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернувся із позовом до ГУНП в Тернопільській області в особі Цимбали Романа Васильовича про скасування постанови серії ГАА № 534351 по справі про адміністративне правопорушення від 31 жовтня 2021 року у справі про адміністративнге правопорушення, в якому просить скасувати постанову серії ГАА №534351 від 31.10.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне :тягнення у виді штрафу 170 гривень, справу провадженням закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на мотиви викладені у позовній заяві. Позивач позовні вимоги просив задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду відзив, у якому просив слухати справу без його участі, та відмовити у задоволенні позову, у зв`язку з безпідставністю. Судом встановлено наступні обставини: Постановою серії ГАА № 534351 від 31.10.2021 року [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, оскільки він 31.10.2021 року о 11:50 год. заходився в приміщенні ЗОШ № 2 по вул. Січових Стрільців, 23, без засобів індивідуального захисту, а саме без захисної маски, що закриває ніс та рот, а також виробленої самостійно,за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 44-3 КУпАП. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно із ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності. Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року. Відповідно до ст.78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, у справах з приводу оскарження актів індивідуальної дії, складених суб`єктами владних повноважень, обов`язок по доведенню правомірності їх складання, покладається саме на зазначених осіб. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 44-3 КУпАП не надано. У адміністративних справах про оскарженні постанови у справі про адміністративні правопорушення, адміністративним судом перевіряється правомірність рішень та дій суб`єкта владних повноважень, яким було здійснено притягнення особи до адміністративної відповідальності та приймається відповідне рішення щодо правомірності чи протиправності таких дій і наявності правових підстав для скасування вказаного рішення. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова серії ГАА №534351 від 31.10.2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 44-3 КУпАП підлягає скасуванню.

Результат розгляду: granted