Рішення адміністративного суду від 2022-05-09 00:00:00+03

[PERSON] (позивач) звернувся до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (відповідач) про визнання протиправними дій відповідача по анулюванню реєстрації платника єдиного податку та виключенню позивача з реєстру платників єдиного податку з 01.04.2020, скасування рішення відповідача про анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП [PERSON] з 01.04.2020, а також зобов`язання відповідача поновити реєстрацію ФОП [PERSON] як платника єдиного податку третьої групи з 01.04.2020, та включити до реєстру платників єдиного податку. В \~обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що контролюючим органом не дотримано процедури анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за наявності законодавчо визначених підстав для цього, що передбачені пунктом\~ 299.10 статті 299 Податкового кодексу України. Позивач також вказує на те, що рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку щодо позивача датовано 31.03.2020 (останній день І кварталу 2020 року), що не відповідає вимогам пункту\~ 299.11 статті 299 ПК України, оскільки не є першим числом місяця, наступного за кварталом. Рішенням \~Івано-Франківського \~окружного адміністративного суду від \~13.12.2021 адміністративний позов задоволено повністю. Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив \~з того, що \~відповідачем \~були допущені \~порушення умов \~та порядку \~прийняття \~оскаржуваного рішення \~про анулювання \~свідоцтва \~платника \~єдиного податку. Контролюючим органом \~не було \~дотримано \~процедури \~виключення \~позивача з реєстру \~платників \~єдиного \~податку, отже , на думку \~суду першої інстанції \~не доведено правомірності \~рішення ГУ ДПС в Івано-Франківській області \~№ 38/55-13 від 31.03.2020 про анулювання \~свідоцтва платника податку позивача, що \~зумовлює \~скасування \~такого рішення в судовому порядку. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу. З посиланням на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати, та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити повністю. \~Зокрема \~суб`єкт владних повноважень зазначає, що \~підставою для прийняття оскаржуваного рішення від 31.03.2020 слугувала наявність податкового боргу з єдиного податку на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, згідно даними АІС «Податковий блок», що зафіксовано в акті перевірки за №540/09-19-15-04 від 31.03.2020. У зв`язку з неподанням позивачем заяви про відмову від спрощеної системи оподаткування, відповідачем на підставі пункту\~ 299.11 статті 299 Податкового кодексу України\~ анульовано реєстрацію платника єдиного податку з 01.04.2020. У відповідності до частини першої\~ статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України\~ (КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід \~залишити без задоволення \~з огляду на наступні підстави. Позивач 31.12.2013 зареєстрований фізичною особою-підприємцем, про що зроблено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про включення до Єдиного державного реєстру відомостей юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про юридичну особу за №21190000000029518. 08.01.2014 фізичну особу-підприємця [PERSON] взято на облік Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області як платник податків, та такий з \~09.01.2014 перебував на спрощеній системі оподаткування з застосуванням 3 групи єдиного податку. 31.03.2020 відповідачем проведено камеральну перевірку щодо порушення платником єдиного податку умов застосування спрощеної системи оподаткування, за результатами якої складено акт за №540/09-19-15-04. У даному акті зафіксовано факти несвоєчасної сплати фізичною особою-підприємцем [PERSON] єдиного податку з фізичних осіб протягом двох послідовних кварталів, а саме станом на 01.03.2020 наявна заборгованість по сплаті єдиного податку з фізичних осіб у сумі 9\~ 405,56 грн, чим порушено пункт\~ 295.3 статті 295 Податкового кодексу України. У зв`язку з неподанням платником заяви про відмову від спрощеної системи оподаткування податковий орган \~вважав, що \~реєстрація платника єдиного податку підлягає анулюванню з 01.04.2020. 31.03.2020 відповідач прийняв рішення №38/55-33 про виключення з реєстру платників єдиного податку \~позивача з підстав наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів відповідно до підпункту 8 підпункту\~ 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України. Платник єдиного податку виключений із Реєстру платників єдиного податку 01.04.2020. Не погоджуючись із вказаним рішенням податкового органу позивач звернувся з \~позовом до суду. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, \~колегія суддів дійшла \~до наступних висновків. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює\~ Податковий кодекс України. Відповідно до абз. 2 п.\~ 294.1, п.\~ 294.2\~ п. 294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік. Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду. Згідно із п.\~ 291.2 ст. 291 Податкового кодексу України\~ спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом\~ 297.1 статті 297\~ цього\~ Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. Пунктом\~ 291.3 ст. 291 Податкового кодексу України\~ передбачено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою. Відповідно до п.\~ 295.3 ст. 295 Податкового кодексу України\~ платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал. Пунктом\~ 300.1 ст. 300 Податкового кодексу України\~ передбачено, що платники єдиного податку несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій. Згідно із пп.\~ 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України\~ податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом. Абзацом 8 пп.298.2.3 п. 298.2 ст. 298\~ Податкового кодексу України\~ передбачено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки:\~ у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів. Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений\~ статтею 299 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку. Відповідно до пп. 3 п.\~ 299.10. ст. 299 Податкового кодексу України\~ реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом\~ 298.2.3 пункту 298.2 статті 298\~ цього\~ Кодексу. Згідно із п.\~ 299.11 ст. 299 Податкового кодексу України\~ у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом. Аналізуючи вищенаведені норми права, колегія суддів вважає, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої групи у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому, реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 21 травня 2020 року у справі № 820/5346/17. Колегія суддів зазначає, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 19 лютого 2019 року в справі №826/7216/17, від 05 лютого 2019 року в справі № 805/206/17-а. При цьому, в акті перевірки від 31.03.2020 року №540/09-19-15-04 відсутня будь-яка інформація про період, за який встановлено порушення позивачем сплати єдиного податку, у яких двох послідовних кварталах утворилася у позивача заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб. З акту про результати камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного податку умов застосування спрощеної системи оподаткування від 31.03.2020 №5040/09-19-15-04 та з оскаржуваного рішення від 31.03.2020 №38/55-33, в яких взагалі не зазначено період виникнення боргу, неможливо встановити протягом яких саме послідовних кварталів встановлена наявність у позивача податкового боргу. Відповідно до пп.\~ 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України\~ камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах. Мета камеральної перевірки\~ виявити в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичні та/або методологічні помилки, або інші відомості, які призвели до заниження або завищення податкового зобов`язання або посвідчують інші реєстраційні порушення, які доводять склад податкового правопорушення. Камеральна перевірка проводиться на систематичній основі, тобто перевіряються всі без винятку податкові декларації та уточнюючі розрахунки, подані платником, якого перевіряють. Камеральна перевірка є одним із способів реалізації контрольної функції податкового органу, шляхом якої здійснюється систематичний контроль за своєчасністю нарахування та відображення всіх відомостей, які впливають на правильність декларування платником податків. Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що анулювання реєстрації платника єдиного податку можливе на підставі камеральної перевірки, оскільки камеральна перевірка проводиться виключно щодо даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків з метою виявлення арифметичних або логічних помилок, а наявність податкового боргу по узгодженим сумам податку не є підставою для проведення документальної перевірки. Крім того, зазначення відповідачем про несплату податкового боргу з єдиного податку протягом двох послідовних кварталів не може бути підставою для застосування до позивача наслідків щодо анулювання свідоцтва платника єдиного податку із посиланням на норми абз. 8 п.п.\~ 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України, оскільки зазначені положення передбачають обов`язок платника перейти на сплату інших податків і зборів, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів. Також \~у оскарженому \~рішенні не зазначено період виникнення боргу, відтак неможливо встановити протягом яких саме послідовних кварталів встановлена наявність у позивача податкового боргу. Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що\~ Податковим кодексом України\~ не передбачено, що за певних обставин може бути перенесено перехід на загальну систему оподаткування або прийняття вказаного спірного рішення на більш пізніший строк, ніж це передбачено абз. 8 п.п.\~ 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України. У пункті\~ 76.2 ст. 76 ПК України\~ визначено, що порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог\~ статті 86 цього Кодексу. В акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника (п.\~ 86.10 ст. 86 ПК України). Відсутність в акті перевірки деталізації обставин податкового правопорушення суперечить приписам пункту п. 1.7. та п. 2.3.2.2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами, затвердженого\~ Наказом Міністерства фінансів України 14 березня 2013 року № 395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 квітня 2013 року (далі - Порядок № 395). Згідно із п.1.4 Порядку № 395 акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані в обліку та підтверджують наявність зазначених фактів (п.1.7 Порядку № 395). Відповідно до п.2.1 Порядку № 395 в акті перевірки повинно бути зазначено вид перевірки, підстава та предмет перевірки, період, який охоплено перевіркою, перелік документів, які використано під час перевірки, вид порушення вимог\~ Податкового кодексу України, які встановлено під час перевірки та міра відповідальності, яка повинна бути застосована за виявлені порушення. Колегія суддів вказує на те, що для застосування абз. 8 п.п.\~ 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України\~ в акті перевірки, контролюючим органом необхідно було зазначити, протягом яких саме двох послідовних кварталів утворилася у позивача заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб, періоду виникнення боргу. При цьому, в акті перевірки від 31.03.2020 року №540/09-19-15-04 відсутня будь-яка інформація про період, за який встановлено порушення позивачем сплати єдиного податку, у яких двох послідовних кварталах утворилася у позивача заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб. Пунктом\~ 86.2 статті 86 Податкового кодексу України\~ визначено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному\~ статтею 42 цього Кодексу. Всупереч наведеним положенням, будь-яких доказів направлення позивачу акту перевірки або оскаржуваного рішення, матеріали справи не містять. Долучені до матеріалів справи \~копії списку №1 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих та квитанції про оплату послуг відправлення кореспонденції не є належними доказами того, що позивачу вручено повідомлення про анулювання з 31.03.2020 реєстрації платника єдиного податку від 13.03.2020 №865/10/09-19-55-33, копії акту перевірки від 31.03.2020 №540/09-19-15-04 та копії рішення від 31.03.2020 року №38/55-33, оскільки не містять жодної інформації про отримання. Положеннями пункту\~ 86.7.\~ 86.2 статті 86 ПК України\~ визначено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом\~ 78.1.5 пункту 78.1 статті 78\~ цього\~ Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього\~ Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки. Платник податків має право брати участь у процесі розгляду матеріалів перевірки особисто або через свого представника. Безпосередньо під час розгляду матеріалів перевірки платник податку має право надавати письмові та/або усні пояснення з приводу предмета розгляду (п.п.\~ 86.7.3\~ п.86.7.\~ 86.2 ст. 86 ПК України). Таким чином, не повідомивши позивача про наявність податкового боргу та про акт перевірки, податковий орган, всупереч наведеним положенням позбавив позивача права брати участь у процесі розгляду матеріалів перевірки та надати свої заперечення на акт перевірки. Відповідно до п.\~ 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України\~ у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Згідно із п.\~ 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Отже, в силу положень пункту\~ 59.1 статті 59 Податкового кодексу України\~ відповідач зобов`язаний був надіслати позивачу податкову вимогу про сплату боргу у спосіб, визначений\~ Податковим кодексом України, чого зроблено не було. З матеріалів справи слідує, що за результатами проведеної камеральної перевірки ФОП [PERSON] , контролюючим органом ні податкове повідомлення-рішення, ні вимога про сплату боргу не виносились та позивачу не направлялися. При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у спірному рішенні про виключення з реєстру платників єдиного податку від 31.03.2020 року № 38/55-33 підставою для анулювання реєстрації платника податків зазначена лише інформація про наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що виник у платника єдиного податку абз. 3 п.\~ 299.10\~ та абз. 8 пп.\~ 298.2.3\~ п.\~ 298.2\~ ст.\~ Податкового кодексу України, втім, контролюючим органом не зазначено, що оскаржуване рішення прийнято на підставі акту перевірки, як це вимагає п.\~ 299.11 ст. 299 Податкового кодексу України. Також, з огляду на суму податкового боргу 9405,56 грн та вимоги п.\~ 299.10 ст. 299 Податкового кодексу України\~ щодо можливості, за наявності підстав, контролюючим органом анулювати свідоцтво платника єдиного податку, колегія суддів вважає неспівмірною застосовану санкцію до позивача, у вигляді анулювання свідоцтва платника єдиного податку. Таким чином, колегія суддів, враховуючи допущені відповідачем порушення умов та порядку прийняття оскаржуваного рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку, приходить до висновку про те, що контролюючим органом не було дотримано процедури виключення позивача з реєстру платників єдиного податку, отже не доведено правомірності рішення ГУ ДФС у Івано-Франківській області \~№38/55-33 від 31.03.2020 року про анулювання свідоцтва платника податку ФОП [PERSON] , що зумовлює скасування такого рішення в судовому порядку. Щодо позовних вимог про зобов`язання податкового органу поновити реєстрацію ФОП [PERSON] платником єдиного податку третьої групи, колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до ч. 4\~ ст. 245 КАС України\~ у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. Згідно п.\~ 19-3.1 ст. 19-3 Податкового кодексу України\~ до функцій державних податкових інспекцій належать: здійснення сервісного обслуговування платників податків; здійснення реєстрації та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням; формування та ведення Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, Єдиного банку даних про платників податків - юридичних осіб, реєстрів, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконання інших функцій сервісного обслуговування платників податків, визначених законом. Відповідно до п.\~ 299.1 ст. 299 ПК України\~ реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку. З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки рішення від 31.03.2020 № 38/55-33 про анулювання свідоцтва платника єдиного податку є протиправним, то повним, всебічним та об`єктивним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління ДПС у Івано-Франківській області поновити реєстрацію ФОП [PERSON] платником єдиного податку третьої \~групи та відновити відомості у реєстрі платників єдиного податку. Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Результат розгляду: denied