Рішення адміністративного суду від 2023-06-13 00:00:00+03

\~у березні 2023 року [PERSON] звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з заявою, в якій просила замінити позивача у справі, її чоловіка [PERSON] на правонаступника у зв`язку з його смертю. Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про заміну позивача у справі на його правонаступника. Не погоджуючись з вказаною ухвалою [PERSON] подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову постанову, якою задовольнити заяву про заміну позивача у справі на його правонаступника. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послалась на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на її думку, призвело до неправильного вирішення заяви. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.01.2022 у справі №560/14067/21 зобов`язано ГУ ПФУ в Хмельницькій області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії [PERSON] , виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці ДП "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Хмельницькій області" від 07.05.2021 №237, з урахуванням раніше виплачених сум. Згідно копії свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 18.03.2022, [PERSON] помер [INFO] . На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.01.2022 у справі №560/14067/21 ГУ ПФУ в Хмельницькій області за період грудня 2019 по березень 2022 нараховано суму доплати в розмірі 279227,35 грн., яка включена в Реєстр судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Сума коштів згідно проведеного перерахунку на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.01.2022 у справі №560/14067/21 не була виплачена [PERSON] за життя через відсутність відповідного фінансування. У березні 2023 року [PERSON] звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з заявою, в якій просила замінити позивача у справі, її чоловіка [PERSON] на правонаступника у зв`язку з його смертю. Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення заяви про заміну сторони правонаступником. Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1ст. 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від право попередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Відповідно до ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив. Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України). Згідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участь у цьому процесі. Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із матеріалів справи встановлено, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.01.2022 у справі №560/14067/21 зобов`язано ГУ ПФУ в Хмельницькій області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії [PERSON] , виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці ДП "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Хмельницькій області" від 07.05.2021 №237, з урахуванням раніше виплачених сум. Однак, [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 18.03.2022 Хмельницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] та єдиною спадкоємицею по закону. Інші спадкоємці за законом чи заповітом відсутні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Згідно ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІУ сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у ч. 1 вказаної статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений ч. 2 цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність того чи іншого свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. При цьому, обов`язок спадкоємця отримати свідоцтво про право на спадщину у відповідності до ст. 1297 ЦК України настає у випадках, якщо у складі спадщини є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація. Аналіз вказаних вище норм дає підстави для висновку, що суми пенсій, які були нараховані, проте не виплачені особі за життя, передаються членам його сім' ї. При цьому, отримання вказаних коштів законодавець не ставить у залежність від отримання свідоцтва про спадщину. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.12.2020 у справі №2-а-3938/11. Крім того у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а, сформульована висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв' язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім' ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя». Таким чином, оскільки [PERSON] набула права на отримання сум пенсії, нарахованих її чоловіку [PERSON] на виконання рішення суду, проте не виплачених за його життя, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про відсутність підстав для задоволення заяви [PERSON] про заміну сторони у даній справі. Відповідно до ст. 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити постанову, якою заяву [PERSON] задовольнити.

Результат розгляду: granted