Рішення адміністративного суду від 2022-10-04 00:00:00+03

29.12.2021р. [PERSON] звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Херсонській області, в якому просив суд: - визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Херсонській області відносно не проведення йому на загальних підставах та без обмеження будь-яким строком масових перерахунків пенсії за вислугу років, невиплати щомісячної доплати у сумі 2000 грн. до розміру його пенсії, починаючи з 01.07.2021р.; - зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області виплачувати йому, починаючи з 01.07.2021р., без обмеження будь-яким строком, щомісячну доплату у сумі 2000 грн. до розміру пенсії, визначеної \~\~у відповідності до ст.ст.13,21 та 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» станом на 01.03.2018р., компенсації втрати доходу за затримку виплати пенсії за період із 01.07.2021р. по момент фактичної виплати заборгованості з пенсії, проводити на загальних підставах, без обмеження будь-яким строком, масові перерахунки та виплату пенсії, з усіма надбавками та підвищеннями, відповідно до цього Закону, починаючи з 01.07.2021р., на визначений ним банківський рахунок. Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року (набрало законної сили) позов [PERSON] \~\~\~- задоволено частково. Визнано протиправним бездіяльність ГУ ПФУ в Херсонській області щодо ненарахування та не виплати [PERSON] доплати до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021р №713. Зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області провести нарахування та виплату [PERSON] щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021р №713, починаючи з 01.07.2021р. У задоволенні решти вимог - відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Херсонській області на користь [PERSON] судові витрати зі сплати судового збору у сумі 454 грн. 18.03.2022р. розпорядженням Верховного Суду №11/0/9-22, відповідно до ч.7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», було змінено територіальну підсудність судових справ \~\~\~(в умовах воєнного стану) Херсонського окружного адміністративного суду та визначено суд, якому визначається територіальна підсудність справи - Одеський окружний адміністративний суд. 06.07.2022р. представником [PERSON] було подано до суду першої інстанції заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку ст.382 КАС України, в якій останній просив зобов`язати відповідача у строк до 10 днів з дня винесення ухвали подати суду звіт про виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14.02.2022р. у справі №540/8738/21. Ухвалою суду 1-ї інстанції від 11.07.2022р. заяву представника [PERSON] - задоволено \~частково та зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області у 30-денний строк після отримання даної ухвали суду подати звіт про виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14.02.2022р. у справі №540/8738/21. 23.08.2022р. представником позивача подано заяву про накладення штрафу на начальника ГУ ПФУ в Херсонській області за ненадання звіту про виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14.02.2022р. (тривале навмисне невиконання без поважних причин рішення суду). Подана заява мотивована тим, що 01.06.2022р. позивач звернувся до відповідача із заявою щодо виконання судового рішення у справі №540/8738/21, однак її залишено без задоволення. Так, на думку представника позивача, з листа ГУ ПФУ в Херсонській області від 23.06.2022р. за №2188-2269/3-03/8-2100/22 вбачається, що останній не має наміру виконання рішення суду в розумний термін. Заявник зазначає, що посилання відповідача на воєнний стан та відсутність нібито доступу до матеріалів пенсійних справ, не може бути прийнята судом до уваги, оскільки відповідач має дійсну електронну пенсійну справу позивача, має всі можливості для виконання цього судового рішення в найкоротший термін і не має права за надуманими підставами ухилятися від його виконання щодо захисту порушеного соціального права позивача. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2022 року (постановленою в порядку письмового провадження) у задоволенні заяви представника Зільбермана Д.Л про накладення штрафу на начальника ГУ ПФУ в Херсонській області за ненадання звіту про виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14.02.2022р. у справі №540/8738/21 в порядку ст.382 КАС України - відмовлено. Встановлено ГУ ПФУ в Херсонській області новий строк для подання звіту про виконання рішення у справі №540/8738/21 від 14.02.2022р. протягом 10-ти днів з моменту завершення воєнного стану. Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач 26.01.2022р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного судового рішення, було порушено норми процесуального права, у зв`язку із чим просив скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 31.08.2022р. та прийняти нове рішення, який зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області надати протягом 10-ти днів з дня винесення відповідного рішення звіт про виконання судового рішення від 14.02.2022р. у справі №540/8738/21. 15.09.2022р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду. Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження. Відповідач, у свою чергу, правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 та ч.1 ст.312 КАС України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС та ч.1 ст.309 КАС України). Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, з огляду на таке. Так, положеннями ч.2 ст.55 Конституції України чітко регламентовано, що кожному гарантується право \~на оскарження в суді рішень, дій або ж бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Як передбачено у ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання ж судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ч.ч.2,3 ст.14 КАС України). За приписами ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. У Рішенні від 30.06.2009р. №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив про те, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини). Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997р. у справі «Горнсбі проти Греції» Суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін. Також, варто наголосити на тому, що обов`язковість виконання судового рішення є однією зі складових елементів вимоги щодо ефективного правосуддя, яка виражається, головним чином, у тому, що державні органи зобов`язані поважати судові рішення і якнайшвидше реалізувати їх «ex-officio» (в силу своєї посади та визначених законом повноважень). Виконання рішення суду повинно бути справедливим, швидким, ефективним та пропорційним, тобто для цього мають бути забезпечені необхідні кошти та чіткі правові норми, що визначають доступні ресурси, відповідальні органи та механізми повного виконання судового рішення, яке набрало законної сили. Частиною 2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Надаючи правову оцінку фактичним обставинам цієї справи, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано, зокрема, ст.382 КАС України. Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.382 КАС України). Системний аналіз вищезазначених норм права свідчить, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований, у тому числі, ст.382 КАС України, має \~\~\~на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Судом можуть бути вжиті заходи реагування у межах судового контролю за виконанням судових рішень у формі встановлення нового строку для подачі звіту та/або накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду. Підставами його застосування є, відповідно, неподання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання рішення суду або ж якщо в поданому звіті причини невиконання чи неповного виконання судового рішення (дій зобов`язального характеру) є неповажними. Отже, для застосування вищенаведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. При цьому, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений строк звіт про виконання рішення суду, встановлення нового строку подання звіту або накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання цього рішення, штрафу є правом суду, а не його обов`язком. Переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, суд має зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Вказана позиція узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 13.05.2021р. у справі №9901/598/19 та від 01.02.2022р. у справа №420/177/20. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не було забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду. Так, зі змісту рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14.02.2022р. у справі №540/8738/21, яке набрало законної сили, вбачається те, що ГУ ПФУ в Херсонській області було зобов`язане провести нарахування та виплату [PERSON] щомісячної доплати до пенсії у розмірі - 2000 грн., згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021р. №713, починаючи з 01.07.2021р. У подальшому, ухвалою суду 1-ї інстанції від 11.07.2022р. зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області у 30-денний строк після отримання даної ухвали суду подати звіт про виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14.02.2022р. у справі №540/8738/21. Однак, як на момент розгляду судом 1-ї інстанції клопотання представника [PERSON] від 23.08.2022р., так і на момент апеляційного розгляду даної справи, звіт про виконання згаданого рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14.02.2022р. відповідачем подано так і не було. Доказів виконання рішення суду від 14.02.2022р. у справі №540/8738/21 відповідачем також надано не було. Так, приймаючи оскаржувану ухвалу від 31.08.2022р., суд 1-ї інстанції погодився із твердженнями представника позивача щодо наявності факту невиконання відповідачем даного судового рішення. Водночас, враховуючи збройну агресію проти України, суд 1-ї інстанції не знайшов достатніх підстав для накладення на начальника ГУ ПФУ в Херсонській області санкцій, передбачених у ч.2 ст.382 КАС України, однак, в свою чергу, вважав за необхідне встановити пенсійному органу новий строк для подання звіту про виконання судового рішення від 14.02.2022р. у справі №540/8738/21 - 10 днів з моменту завершення «воєнного стану». Колегія суддів в певній мірі погоджується з таким висновком суду 1-ї інстанції та зазначає, що викладені вище обставини дійсно є підставою для висновку про порушення відповідачем приписів ст.ст.58,129-1 Конституції України та ст.370 КАС України. У той же час, Верховний Суд у постанові від 31.10.2018р. у справі №704/1547/17 сформулював правову позицію, згідно з якою, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту. Тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту. Водночас, вказаний захід процесуального примусу є диспозитивним правом суду, який може використовуватися в залежності від наявності певних об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами. Суд, встановлюючи строк для подання звіту, зобов`язаний враховувати особливості покладених обов`язків згідно із рішенням суду та, зокрема, можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати. Дослідивши підстави неподання пенсійним органом звіту про виконання рішення суду першої інстанції, а також встановлений судом першої інстанції новий процесуальний строк, у межах якого відповідач зобов`язаний вчинити відповідні процесуальні дії, колегія суддів звертає увагу на те, що на підставі\~ \~Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р. №64/2022 (затв. Законом України від 24.02.2022р. №2102-ІХ), з 05 години 30 хвилин 24.02.2022р. було введено «воєнний стан» в Україні строком на 30 діб. Згідно з\~ \~Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 14.03.2022р. №133/2022 (затв. Законом України від 15.03.2022р. №2119-ІХ), строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022р. строком на 30 діб. У подальшому, на підставі Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 18.04.2022р. №259/2022 (затв. Законом України від 21.04.2022р. №2212-ІХ), строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022р. строком на 30 діб. За Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 17.05.2022р. №341/2022 (затв. Законом України від 22.05.2022р. №2263-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022р. строком на 90 діб. Також, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022р. №573/2022 (затв. Законом України від 15.08.2022р. №2500-ІХ),\~ \~\~строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23.08.2022р. строком на 90 діб. При цьому, як вірно звернув увагу суд першої інстанції, загальновідомим фактом є те, що від початку російського вторгнення в Україну територія Херсонської області (на території якої фактично зареєстровано юридичну адресу ГУ ПФУ в Херсонській області) перебувала та перебуває під ударами Збройних сил РФ. У перший же день російського вторгнення - 24.02.2022р., армія РФ перейшла адміністративний кордон Херсонської області з анексованим Кримом та, як наслідок, розпочала незаконну окупацію Херсонського регіону. А на початку березня Збройні сили України втратили контроль над обласним центром м.Херсон, а російські війська окупували практично всю територію Херсонської області. Отже, зважаючи на те, що відповідач не виконав судове рішення про нарахування та виплату [PERSON] щомісячної доплати до пенсії з поважних причин (обставин непереборної сили), то встановлений судом першої інстанції спосіб судового контролю за виконанням судового рішення, як встановлення нового строку для подання звіту про виконання цього судового рішення, на думку суду апеляційної інстанції, є доцільним у цій правовій ситуації, як спосіб перевірити хід виконання рішення суду. Разом із тим, слід зазначити про те, що на момент винесення даного судового рішення збройна агресія проти України триває вже більше 7 (семи) місяців та строк дії воєнного стану в Україні було продовжено вже вчетверте на підставі Указів Президента. Частиною 2 ст.119 КАС України закріплено, що строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства. Між тим, згідно зі ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», скорочення або ж прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється, введення воєнного стану не впливає на процес здійснення судочинства. З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення п.1 ст.6, ст.13 Конвенції та ст.1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, \~як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з положеннями ст.129-1 Конституції України. Таким чином, рішення суду (яке набрало законної сили) підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст.8 Конституції України принципу верховенства права. З огляду на викладене, висновки суду 1-ї інстанції щодо встановлення процесуальних строків \~з моменту завершення воєнного стану, викладені в оскаржуваній ухвалі, судова колегія вважає помилковими, оскільки, таким чином нівелюється сама суть ефективного правосуддя та принципу верховенства права, при цьому, що, звертаючись до суду 1-ї інстанції із заявою про встановлення судового контролю в порядку ч.2 ст.382 КАС України, представник позивача наводив беззаперечні доводи та аргументи, що вказують на невиконання відповідачем судового рішення, що набрало законної сили. У той же час, виходячи із принципів розумності та справедливості, вимоги апелянта стосовно встановлення 10-денного строку подання звіту про виконання судового рішення, на думку колегії суддів, є необґрунтованими, оскільки, як вже неодноразового зазначалося вище, Україна наразі перебуває в умовах правового режиму «військового стану». Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. З огляду на викладене, судова колегія вважає за необхідне встановити інший - 30-денний строк для суб`єкта владних повноважень на виконання судового рішення та подання відповідного звіту до суду з дати вирішення порушеного процесуального питання. Отже, доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження. Як передбачено ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Підсумовуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно встановив обставини справи та надав їм юридичну оцінку, проте обрав необґрунтований і «неефективний» спосіб реагування у межах судового контролю за виконанням судових рішень (в частині встановлення строків подання звіту про виконання рішення суду), а тому, відповідно, спірна ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви представника позивача щодо встановлення по даній справі судового контролю.

Результат розгляду: partial