Рішення адміністративного суду від 2023-03-15 00:00:00+02

У листопаді 2021 року [PERSON] (позивач) звернувся до Київського районного суду м.Одеси з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), про скасування постанови державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) №002967 від 12.11.2021 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.82-6 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування позову вказано, що оскаржувану постанову №002967 від 12.11.2021 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 82-6 КУпАП, відповідачем прийнято протиправно, оскільки при прийнятті цієї постанови не були враховані надані письмові пояснення та копія рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/13436/20, тобто державним інспектором не всебічно, не повно і не об`єктивно розглянуто адміністративну справу, що призвело до незаконного притягнення до адміністративної відповідальності позивача, в діях якого відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 82-6 КУпАП. Адвокат вказує, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18.05.2021 року по справі №522/13436/20 вже надавалась оцінка протиправним діям посадових осіб Державної екологічної інспекції в Одеській області щодо застосування до аналогічних спірних відносин Правил експлуатації полігонів побутових відходів, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 01.12.2010 №435. Одеське міське звалище «Дальницькі кар`єри» було створене у 1977 році без проекту, тому до спірних відносин застосовуються «Рекомендації з удосконалення експлуатації діючих полігонів та звалищ твердих побутових відходів», затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури і житлово-комунального господарства України від 10.01.2006 року №5. Представник позивача зазначає, що з моменту проведення в 2020 році екоінспекцією перевірки Одеське міське звалище «Дальницькі кар`єри» не стало полігоном. Фактично державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Південного-Західного округу порушує ст. 61 Конституції України. Відповідач проти задоволення позову заперечував. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01.12.2022р. в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою на зазначене судове рішення, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування скарги апелянт, виклавши більшою мірою аналогічні доводи тим, що були викладені в обґрунтування позову вказує, що рішення суду першої інстанції не містить нормативно-правового обґрунтування висновку про те, що сміттєзвалище є різновидом полігону. Одеська міське звалище «Дальницькі кар`єри було створено у 1977 року без проекту. Тому, на думку скаржника, до спірних правовідносин слід застосовувати «Рекомендації з удосконалення експлуатації діючих полігонів та звалищ твердих побутових відходів», затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури і житлово-комунального господарства України від 10.01.2006р. № 5, які призначені як раз для удосконалення експлуатації діючих полігонів та звалищ, які не мають проектів. Отже, застосування відповідачем до спірних правовідносин Правил з експлуатації полігонів твердих побутових відходів, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №435 від 01.12.2010р. є помилковим. Відповідач не надав належних та допустимих доказів, що Одеське міське звалище «Дальницькі кар`єри» було створено на підставі проекту та що відбулась реалізація проекту щодо перетворення звалища на полігон. 23.02.2023р. від відповідача у справі надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому посилаючись на хибність доводів апелянта, просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін мотивуючи загалом тим, що суд першої інстанції дійшов ґрунтовного висновку, що сміттєзвалище є різновидом полігону для збирання чи захоронення промислових, побутових та інших відходів. Визначення території ТПВ «Дальницькі кар`єри « полігоном підтверджується наявними у справі актом, складеним за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) №866 від 01.11.2021р., договором б/н на дегазацію полігону від 01.06.2019р., комплексним експресним заключенням від 05.10.2007р. №453-455, договором оренди майна з інвестиційними зобов`язаннями від 11.11.1999р., актом передачі території і будівель полігону з захоронення твердих побутових відходів в Дальницьких кар`єрах від 23.09.1999р., санітарно-технічним паспортом та фототаблицею. Відповідач наголошує на тому, що полігон має проект та має інженерне забезпечення устаткуванням, машинами і механізмами. За вказаного, оскільки в ході проведення перевірки було встановлено, що ТОВ «СОЮЗ» здійснює експлуатацію полігону ТПВ «Дальницькі кар`єри» з порушенням ЗУ «Про відходи» та Правил з експлуатації полігонів твердих побутових відходів, прийнята відповідачем оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою. 02.03.2023р. від позивача у справі надійшла заява щодо відзиву на апеляційну скаргу. Колегія суддів вважає, що справу можливо розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України. Згідно до вимог ч. 1, 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, У вересні 2021 року до Начальника Державної екологічно інспекції Південно-Західного округу звернулись мешканці с. Нова Долина Одеської області зі скаргами на незадовільний стан довкілля в с. Нова Долина через сміттєзвалище Дальницькі кар`єри /а.с.45-79/. 16.09.2021 року розглянувши лист Державної екологічно інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) від 14.09.2021 року №5486/2.3, Державна екологічна інспекція України відповідно до ст. 6 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності погодила проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) на підставі звернень мешканців с. Нова Долина Одеського району Одеської області /а.с.80-81/. 28.09.2021 року розглянувши лист Державної екологічно інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) від 24.09.2021 року №5703/3.1, Державна екологічна інспекція України відповідно до ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» погодила проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) на підставі колективного звернення від 06.09.2021 року про порушення, що спричинило шкоду правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, суб`єктом господарювання: ТОВ «СОЮЗ» /а.с.82/. Відповідно до Наказу Державної екологічно інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) від 20.10.2021 року №1328 «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів» Управлінню державного екологічного нагляду (контролю) природних ресурсів; Управлінню державного екологічного нагляду (контролю) біоресурсів; Управлінню державного екологічного нагляду (контролю) промислового забруднення у термін з 20.10.2021 року по 01.11.2021 року провести позаплановий захід державного нагляду (контролю) суб`єкта господарювання ТОВ «СОЮЗ». Предмет перевірки: дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони атмосферного повітря; охорони і раціонального використання вод та відтворення водних ресурсів; використання та охорони земель; поводження з відходами, пестицидами та агрохімікатами /а.с.83-84/. За результатами вищевказаної перевірки Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) складено Акт від 01.11.2021 року №866, за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів /а.с.89-131/. Відповідно до вказаного Акту опис фактичних обставин та відповідних доказів, що підтверджують наявність порушення вимог законодавства міститься на 12-19 сторінках Акту. 02.11.2021 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) Корольовою Н.М. складено протокол про адміністративне правопорушення №002967, про те, що [PERSON] , директор ТОВ «Союз» здійснив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена експлуатації полігону для захоронення побутових відходів, а саме: полігон не оснащено системою захисту ґрунтових вод вилучення та знешкодження фільтрату, відсутні локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом цих вод, не здійснюється зважування автотранспорту з відходами, виявлено свіжі насипи ТПВ в районі відпрацьованих карт №№ 6, 7, 9, 11, 19 та робочих карт №№ 21, 22 без укриття ізольованим шаром ґрунту, територія полігону не обмежена нагірною канавою, відсутня суцільна огорожа заввишки 2,0-2,5 м по периметру, що є порушенням ст. 35 Закону України Про відходи, п.п. 5.9, 5.10 розділу V, п.п. 2.2, 2.4, 2.5 розділу ІІ, п.п. 3.2, 3.17 розділу ІІІ, п.п. 5.9, 5.10, 5.11, 5.12 розділу V Правил експлуатації полігонів побутових відходів, затверджених наказом №435 від 01.12.2010 року. 11.11.2021 року адвокат Янковський Р.Я. на адресу електронної пошти ДЕІ Південно-Західного округу направив письмові пояснення, в яких просив відмовити в притягненні до адміністративної відповідальності [PERSON] , адміністративне провадження відносно [PERSON] закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 82-6 КУпАП. Додатком вказано копію рішення Приморського районного суду м.Одеси №522/13436/20 /а.с.5-6/. Постановою про накладення адміністративного стягнення від 12.11.2020 року №002967 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 82-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн. Не погоджуючись з прийнятою відповідачем постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом. Задовольняючи позовні вимоги, погодившись з визначенням відповідачем Одеського міського звалища Дальницькі кар`єри полігоном твердих промислових відходів, вважаючи його підтвердженим Санітарно-технічним паспортом ТОВ «СОЮЗ», затвердженим 17.04.2017 року, Комплексним експертним заключенням №453-455 від 05.10.2007 року (позитивне), яким погоджено архітектурно-будівельне рішення для подальшого застосування проекту, суд першої інстанції вважав, що подія та склад адміністративного правопорушення належним чином встановлені та відображені в оскаржуваній постанові та підтверджуються наданими стороною відповідача матеріалами: актом перевірки від 01.11.2021 року №866 та розпорядчими документами контролюючого органу, на підставі яких було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю). Надаючи оцінку спірним правовідносинам та обґрунтованості висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного. Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків. Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Колегія суддів зазначає, що адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму дії або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 16.09.2020 по справі № 127/18265/16-а. Для можливості притягнення конкретної особи до відповідальності, необхідно з`ясувати чи вона є (може бути) суб`єктом адміністративного правопорушення, а саме, з`ясувати можливість притягнення такої особи до відповідальності (вік, осудність, обов`язки, інші спеціальні ознаки тощо) та наявність причинного зв`язку між діянням особи та наслідками. Тобто, існування такої складової як суб`єкт правопорушення можливе лише за наявності причинного зв`язку між об`єктивною стороною правопорушення та конкретною особою (вчинення саме конкретною особою дій, що мають ознаки правопорушення). Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.06.2020 по справі № 686/14075/16-а. Зі змісту вищевказаного випливає, що орган при розгляді справи щодо притягнення посадової особи до відповідальності за порушення певних правил зобов`язаний з`ясувати чи входить до посадових обов`язків такої особи необхідність додержання таких правил. Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] є директором ТОВ «Союз». 12.11.2021р. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 82-6 КУпАП, яка передбачає, що порушення встановлених правил і режиму експлуатації установок і виробництв з оброблення та утилізації відходів, а також полігонів для зберігання чи захоронення промислових, побутових та інших відходів (сміттєзвалищ, шламосховищ, золовідвалів тощо) - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від двох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Судова колегія вертає увагу, що диспозиція правопорушення, передбаченого статтею 82-6 КУпАП, є бланкетною. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо позивача, та оскаржуваній постанові вказано, що останній порушив встановлені правила і режим експлуатації установок і виробництва з оброблення та утилізації відходів, а також полігонів для зберігання чи захоронення промислових, побутових та інших відходів, а саме: полігон не оснащено системою захисту ґрунтових вод вилучення та знешкодження фільтрату, відсутні локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом цих вод, не здійснюється зважування, автотранспорту з відходами, виявлено свіжі насипи ТПВ в районі відпрацьованих карт №№6, 7, 9, 11, 19 та робочих карт №№ 21, 22 без укриття ізольованим шаром ґрунту, територія полігону не обмежена нагірною канавою, відсутня суцільна огорожа заввишки 2,0-2,5 м по периметру, що є порушенням ст.35 ЗУ Про відходи п.п. 5.1, 5.10 розділу V, п.п. 2.2, 2.4, 2.5 розділу ІІ, п.п.3.2, 3.17 розділу ІІІ, п.п. 5.9, 5.10, 5.11, 5.12 розділу V, п.п. 6.7, розділу V Правил експлуатації полігонів побутових відходів, затверджених наказом №435 від 01.12.2010р. Вимоги щодо поводження з відходами встановлено ст. ст. 33 - 34, 35, 35-1 Закону "Про відходи". В силу приписів ст.35 Закону України Про відходи, загальні вимоги до матеріально-технічної бази для збирання і заготівлі відходів як вторинної сировини, забезпечення протипожежної та екологічної безпеки встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища. Операції поводження з окремими видами відходів як вторинної сировини в частині приймання і закупівлі їх у населення спеціалізовані підприємства здійснюють через свої приймальні пункти (стаціонарні або пересувні). Пункти 2.2., 2.4, 2.5. розділу ІІ Правил №435, передбачають, що на кожному полігоні побутових відходів має бути контрольно-пропускний пункт (далі - КПП) і повинні бути встановлені автомобільні ваги для обліку кількості усіх видів відходів, що надходять на полігон побутових відходів; також закріплюють обов`язок керівництва полігона забезпечувати приймальника КПП даними щодо переліку промислових відходів і речовин, заборонених для захоронення на полігоні побутових відходів, переліку підприємств, з якими оформлені договори на надання послуг із захоронення побутових відходів; інформацією про місткість кузовів та коефіцієнт ущільнення транспортних засобів, в яких підприємства перевозять побутові відходи, зазначені у договорі; визначено перелік документів, за якими приймальник на КПП контролює прибуття транспортного засобу з відходами і приймає їх. Згідно з 3.2., 3.17 Праивл №435, на полігонах побутових відходів мають бути розроблені щорічні технологічні плани організації робіт із захоронення відходів, на яких позначаються робочі карти, їх розміри, тощо. Також передбачено, що заповнення робочої карти триває доти, доки ущільнений шар відходів не досягне 2,0 - 2,5 м. Після цього не пізніше ніж через 3 дні його слід укрити ізолювальним шаром (ґрунту, глини, подрібнених будівельних відходів тощо) завтовшки не менше 20 см. Пунктами 5.1, 5.9-5.12, 6.7 передбачено, що на полігонах має бути створена система моніторингу та заходи екологічної безпеки мають бути спрямовані на захист нормального стану повітря, ґрунту та підземних вод. Територія полігона побутових відходів має бути обмежена нагірною канавою для \~запобігання витіканню за межі полігона забруднених поверхневих вод. Не рідше ніж двічі на місяць операторам інженерного обладнання полігона слід проводити її огляд і за потреби очищати. Контроль за станом підземних вод має проводитись щокварталу через спостережні свердловини, кількість, розташування і глибина яких встановлюються згідно з проектом полігона. Полігон побутових відходів повинен \~бути оснащений системами захисту ґрунтових вод, вилучення та знешкодження біогазу та фільтрату. Для відлякування птахів встановлюється спеціальне звукове та біоакустичне обладнання. По периметру території полігона побутових відходів має бути споруджена суцільна огорожа заввишки до 2,0 - 2,5 м або ґрунтовий вал заввишки 1,5 - 1,7 м і завширшки 3,0 - 3,5 м, що забезпечить в`їзд транспортних засобів на полігон побутових відходів лише через КПП (п.6.7 Правил №435). Проаналізувавши наведені вище приписи у системному взаємозв`язку із встановленими обставинами справи, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова не містить доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 82-6 КУпАП. Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. У розумінні вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України\~ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених\~ статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Тобто, обов`язок доводити правомірність рішення у цій справі покладається на суб`єкт владних повноважень, яким є Державна екологічна інспекція в Одеській області (Державна екологічна інспекція Південно-західного округу). На переконання апеляційного суду, Державна екологічна інспекція порушила норми матеріального права застосувавши до спірних відносин Правила експлуатації полігонів побутових відходів, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 01.12.2010 N 435, на що суд першої інстанції не звернув належної увагу ухвалюючи рішення у справі. В даному випадку, спірним питанням в контексті надання оцінки правомірності притягнення позивача до відповідальності за ст. 82-6 КУпАП (у зв`язку із порушенням в тому числі Правил №435 від01.12.2010р.), стосовно якого виник даний спір є питання являється спірний об`єкт сміттєзвалищем чи полігоном твердих промислових відходів. Як встановлено з матеріалів справи, Одеське міське звалище "Дальницькі кар`єри" було створене у 1977 році без проекту. Тому до спірних відносин застосовуються "Рекомендації з удосконалення експлуатації діїочих полігонів та звалищ твердих побутових відходів", затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури і житлово-комунального господарства України від 10 січня 2006 р. N 5. Відповідно до п. 1.1., ці Рекомендації призначені для удосконалення експлуатації діючих полігонів та звалищ твердих побутових відходів (ТПВ), незалежно від їх підпорядкованості, які не мають проектів, роботи на яких виконуються з порушенням технології захоронення ТПВ, а персонал не забезпечений необхідними санітарно- гігієнічними умовами. Державна екологічна інспекція в Одеській області у своїй роботі помилково застосовує "Правила експлуатації полігонів побутових відходів", затверджених\~ Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 01.12.2010 N 435\~ (надалі Правила). Згідно п. 1.2. Правил, ці Правила поширюються на полігони, що діють, та нові полігони, прийняті в експлуатацію відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого\~ постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року N 461\~ (461-2011-п). Згідно п. 6.1 Рекомендацій, якщо планується експлуатація звалища ТПВ на перспективу, то першочерговим завданням є перетворення звалища на полігон згідно з проектом і його інженерне забезпечення устаткуванням, машинами і механізмами, а також створення комфортних мов для виробничого персоналу. Відмінність звалища від полігону визначається, по-перше, наявністю проекту, по-друге, наявністю інженерного забезпечення устаткуванням, машинами і механізмами. ТОВ «Союз» використовує Одеське міське звалище «Дальницькі кар`єри», що розташоване на території Овідіопольського та Біляївського районів Одеської області, на підставі Договору оренди майна з інвестиційними зобов`язаннями №1с/195. Одеське міське звалище "Дальницькі кар`єри" було створене у 1977 році без проекту та не має інженерного забезпечення устаткуванням, машинами і механізмами, в зв`язку з чим не є полігоном твердих Побутових відходів (ТПВ). Таким чином, визначення Відповідачем Одеського міського звалища "Дальницькі кар`єри" полігоном твердих побутових відходів є помилковим. Рекомендації з удосконалення експлуатації діючих полігонів та звалищ твердих побутових відходів, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури і житлово-комунального господарства України від 10 січня 2006 р. N 5, не містять вимог щодо контролю за станом підземних вод через спостережні свердловини, системами захисту ґрунтових вод, вилучення та знешкодження та фільтрату. Таким чином, суд приходить до висновку, що визначення Відповідачем Одеського міського звалища «Дальницькі кар`єри» полігоном твердих побутових відходів та застосовування «Правил експлуатації полігонів побутових відходів», затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 01.12.2010 №435 (надалі Правила), є помилковим. Що стосується посилань відповідача, врахованих судом першої інстанції в обґрунтування правильного визначення ним Одеського міського звалища Дальницькі кар`єри полігоном твердих побутових відходів, на Договір на дегазацію полігону укладений 01.06.2019 року між ТОВ «СОЮЗ» та ТОВ «КЛІАР ЕНЕРДЖІ» (а.с. 132-137) Санітарно-технічний паспорт ТОВ «СОЮЗ», затверджений 17.04.2017 року, Комплексне експертне заключенням №453-455 від 05.10.2007 року (позитивне), яким погоджено архітектурно-будівельне рішення для подальшого застосування проекту, колегія суддів вважає їх хибними, оскільки статус полігона не визначається договором. Як зазначив апелянт у своїй скарзі, відповідно до п.6.1 Рекомендацій з удосконалення експлуатації діючих полігонів та звалищ ТПВ, затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури і ЖКГ України від 10.01.2006 р. №5 якщо планується експлуатація звалища ТПВ на перспективу, то першочерговим завданням є перетворення звалища на полігон згідно з проектом і його інженерне забезпечення устаткуванням, машинами і механізмами, а також створення комфортних умов для виробничого персоналу. Отже, посилання відповідача на те, що міське сміттєзвалище є полігоном яке в свою чергу є інженерною спорудою колегія суддів вважає безпідставними. Апеляційний суд також враховує доводи апелянта, що в 2007 році ТОВ Дніпрокомунпроект розроблено проект Одеське міське звалище Дальницькі кар`єри, з розділом ОВНС, який отримав комплексний експертний висновок Укрінвестекспертизи №453-455 від 05.10.2007р. На момент перевірки здійснюється довантаження існуючого звалища, а реалізація проекту 1 етапу реконструкції не здійснюється. Актом перевірки не встановлено, що ТОВ СОЮЗ здійснюється реалізація проекту 1 етапу реконструкція, а навпаки встановлено що така не здійснюється. Як визначено п.1.3 Правил №435, полігон побутових відходів - інженерна споруда, яка призначена для захоронення побутових відходів і повинна запобігати негативному впливу на навколишнє природне середовище і відповідати санітарно-епідеміологічним і екологічним нормам. При цьому, Актом перевірки №866 від 01.11.2021р., протоколом №002967 від 02.11.2021р. та самою оскаржуваною постановою підтверджується відсутність на Одеському міському звалищі Дальницькі кар`єри системи захисту ґрунтових вод, вилучення та знешкодження фільтрату, мережи локальних спостережних свердловин для контролю за якістю станом підземних вод. Перелічені об`єкти в свою чергу і є інженерними спорудами, наявність яких і визначає статус полігону. Крім того, у розумінні п. 1.2 Правил №435 від 01.12.2010р., ці Правила поширюються на полігони, що діють, та нові полігони, прийняті в експлуатацію відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461. Втім, як було зауважено вище, Одеське міське звалище Дальницькі кар`єри було створено у 1977 року без проекту, працює без проекту та не має інженерного забезпечення устаткуванням, машинами і механізмами, в зв`язку із чим не є полігоном твердих побутових відходів. Отже, апеляційний суд вважає ґрунтовними доводи апеляційної скарги з приводу того, що відповідачем не доведено, що міське звалище Дальницькі кар`єри було створено на підставі проекту, або що відбулась реалізація проекту щодо перетворення звалища на полігон. Посилання на фототаблицю з місця провадження діяльності ТОВ «СОЮЗ» на території полігону ТПВ «Дальницькі кар`єри» колегія суддів оцінює критично, оскільки вказана фототаблиця не є додатком ані до адміністративного протоколу №002967 від 02.11.2021 року, ані до Акту №866 від 01.11.2021 року, а також не була предметом дослідження під час винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] . Обставина стосовно того, що Одеське міське звалище «Дальницькі кар`єри» не є полігоном твердих побутових відходів підтверджується висновком, викладеним у рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 23.12.2020р. у справі №522/13430/20. Яке набрало законної сили, а відтак в силу приписів ч. 4 ст. 78 КАС України, така обставина не підлягає доказуванню. До того ж, з урахуванням того, що апеляційний суд прийшов висновку стосовно застосування відповідачем у спірних правовідносинах нормативного акту який не підлягав застосуванню, за порушення вимог якого позивача й притягнуто до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою, не є доцільними такі посилання на фототаблицю зовнішнього вигляду полігону, а також і інші доводи відповідача. Підсумовуючи усе наведене вище, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність належними доказами наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, у зв`язку із чим позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України» ) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень. Отже, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, та спростовують висновок суду першої інстанції зроблений за результатом розгляду справи по суті. Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України). Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Результат розгляду: granted