Рішення адміністративного суду від 2022-07-26 00:00:00+03

Товариство з обмеженою відповідальністю «Крона-Компані» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, третя особа: Харківська міська рада, в якому просило: визнати протиправним та скасувати витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер 6310136600:13:009:0021), який є додатком до листа відповідача від 19.11.2013 № 4246/08, оскільки він оформлений із порушенням норм законодавства. У подальшому, позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив: - визнати протиправним та скасувати витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер 6310136600:13:009:0021), який є додатком до листа Управління Держземагенства у м. Харкові Харківської області від 19.11.2013 №4246/08. - визнати протиправним та скасувати витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер 6310136600:13:009:0021), який сформований Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області 26.05.2017. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер 6310136600:13:009:0021) оформлені зі зазначенням коефіцієнтів, які не відповідають технічній документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що підтверджується даними судової експертизи призначеної в рамках господарської справи № 922/4255/15. Крім того, позивач зазначив про те, що витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер 6310136600:13:009:0021), який є додатком до листа Управління Держземагенства у м. Харкові Харківської області від 19.11.2013 №4246/08 оформлений на підставі нормативно грошової оцінки, яка не набрала чинності. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 березня 2021 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено. В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги - задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувані витяги сформовані з порушенням норм чинного законодавства України, та встановлюють коефіцієнти, які не відповідають технічній документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та порушує правила оцінки. На думку апелянта, відомості, зазначені у витягах є частково недостовірними, так як податкова декларація складається на підставі даних, вказаних у таких витягах, та подання податкової звітності із неправильними даними суттєво вплине на права та обов`язки позивача. У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено, що надані витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки не зумовлюють виникнення прав та обов`язків для осіб, а лише носять інформаційний характер та не є рішеннями суб`єкта владних повноважень. Як вказує відповідач, у даному випадку належним способом захисту порущених прав є оскарження рішення міської ради, яким затверджено технічну документацію щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, або оскарження дій відповідачів щодо застосування при розрахунку нормативної грошової оцінки локальних коефіцієнтів, з якими позивач не погоджується. У запереченні на відзив позивачем вказано, що оскаржувані витяги сформовано з порушенням законодавства, так як останні встановлюють коєфіцієнти, які не відповідають технічній документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки та порушує Порядок оцінки, тому підлягають скасуванню. Також відповідачем були подані письмові пояснення згідно яких оскарження витягів є неналежним способом захисту порушених прав, та зазначення коєфіцієнтів у оскаржуваних витягах відповідає нормам чинного законодавства. 25 липня 2022 року від представника позивача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з неможливістю доступу до здійснення господарської діяльності у місті Харкові. Інші сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до частини другої ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін. Апеляційний розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у силу вимог частини четвертої ст. 229 КАС України, оскільки сторони у судове засідання не з`явились. Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 19.11.2013 Управління Держземагенства у м. Харкові Харківської області на підставі даних технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харків станом на 01.01.2013, затвердженої рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 № 1209/13 сформовано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки із кадастровим номером 6310136600:13:009:0021, який є додатком до листа Управління Держземагенства у м. Харкові Харківської області від 19.11.2013 за № 4246/08. У подальшому, 26.05.2017 Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області сформовано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер якої 6310136600:13:009:0021. Не погоджуючись тим, що у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 19.11.2013 та від 26.05.2017 вказано недостовірні дані, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки визнання протиправним та скасування витягу з технічної документації не вплине на обсяг прав та обов`язків позивача, зокрема, не змінить фактичне значення коефіцієнтів, що застосовані під час здійснення нормативної грошової оцінки землі, так само як і самого значення нормативної грошової оцінки землі, враховуючи, що належним способом захисту у даній справі є оскарження рішення міськради, яким затверджено технічну документацію щодо нормативної грошової оцінки землі, або оскарження дій відповідачів щодо застосування при розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідних локальних коефіцієнтів, з якими позивач не погоджується, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Підпунктом 14.1.42 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дані державного земельного кадастру - сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону. Згідно з частиною першою статті 193 Земельного кодексу України, державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про Державний земельний кадастр», відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Статтею 1 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами. Згідно підпунктом 14 пункту 24 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, нормативна грошова оцінка це значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яке розраховується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі відомостей про земельну ділянку, зазначених у пункті 24, та відомостей про нормативну грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку. Частиною першою статті 13 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оцінку земель», нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами. У силу вимог частин першої і другої статті 20 Закону України «Про оцінку земель» за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Статті 15 зазначеного Закону закріплено, що підставою для проведення оцінки земель, у тому числі нормативної грошової оцінки земельних ділянок, є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Згідно з положеннями статті 23 Закону України «Про оцінку землі» виготовлена технічна документація нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Статтею 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що відомості про нормативну оцінку земельної ділянки включаються до Державного земельного кадастру. Відповідно до частини першої статті 38 вказаного Закону відомості з Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі: витягів з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру; довідок, що містять узагальнену інформацію про землі (території), за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру; викопіювань з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану); копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру. За змістом пункту 4 Порядку подання інформації про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, для забезпечення ведення їх обліку, а також обчислення та справляння податків і зборів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2011 № 1386, Держгеокадастр та Мін`юст подають щомісяця до 10 числа, а також на запит територіального органу ДФС за місцезнаходженням земельної ділянки або ДФС інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю та єдиного податку, в тому числі: Держгеокадастр - про земельні ділянки, зокрема про кадастровий номер земельної ділянки, дату реєстрації у Державному земельному кадастрі, дату державної реєстрації земельної ділянки (відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою чи договору оренди), площу відповідно до правовстановлюючих документів, цільове призначення та місце розташування земельної ділянки, дату та значення нормативної грошової оцінки, частку кожного із співвласників земельної ділянки (у разі коли земельна ділянка перебуває у спільній частковій власності), а також про землевласників або землекористувачів, зокрема найменування та місцезнаходження або прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання землевласника або землекористувача. Згідно з пунктом 21 Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року №213, дані за результатами проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, що видається територіальним органом Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки у строк, що не перевищує трьох робочих днів з дати надходження відповідної заяви. Таким чином, належним джерелом даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки є витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, який виданий територіальним органом Держгеокадастру за місцем розташування земельної ділянки, або в силу норми статті 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр», - відомості з Державного земельного кадастру про нормативну грошову оцінку станом на відповідну дату. Пунктом 271.2 статті 271 Податкового кодексу України (в редакції чинній на 19.11.2013 станом на момент видачі витягу від 19.11.2013 №4246/08) встановлено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. Аналогічні положення закріплені і пунктом 271.2 статті 271 Податкового кодексу України (в редакції чинній станом на 26.05.2017 на момент видачі витягу 26.05.2017). Таким чином, нормативна грошова оцінка землі проводиться в обов`язковому порядку для визначення розміру орендної плати за землі комунальної та державної форм власності. При цьому, технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, затверджується рішенням відповідної сільської, селищної чи міської ради. Таке рішення офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року. Дана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 02.03.2016 у справі № 3-476гс15, та у постановах Верховного Суду від 31.07.2018 у справі № 804/7823/14, від 30.10.2018 у справі № 804/2111/14. У даному випадку, витяг з технічної документації є документом, який оформлюється за результатом проведення нормативної грошової оцінки та відображає дані стосовно окремої земельної ділянки, та складається на основі розрахованих у встановленому порядку показників (коефіцієнтів), які визначені у технічній документації, що затверджується рішенням відповідної сільської, селищної або міської ради. У той же час, колегія суддів звертає увагу на те, що оскарження рішення органу місцевого самоврядування про затвердження технічної документації щодо нормативної грошової оцінки землі позитивно не вплине на права та обов`язки позивача у спірних правовідносинах. Так, у постанові від 24.11.2021 у справі №817/1780/17 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду відступив від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №817/1819/17, від17.10.2019 у справі №817/1814/17, від 28.07.2020 у справі №817/1783/17, від 10.09.2020 у справі №817/1793/17, від 04.02.2021 у справі №817/1809/17, від 15.06.2021 у справі №817/1802/17, від 15.07.2021 у справі №817/1800/17, та вказав, що дії з формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки можуть бути предметом судового оскарження, а підстави позову слугуватимуть висновку про належність обраного способу захисту прав. Зазначений правовий висновок є застосовним у справі, що розглядається, тому рішення та дії суб`єкта владних повноважень під час формування даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки, оформлення таких даних у вигляді витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель підлягають перевірці адміністративним судом на відповідність їх частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. У даному випадку, видача витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки не передбачає можливість вибору суб`єктом владних повноважень на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, оскільки є єдиним законодавчо закріпленим варіантом поведінки відповідача при оформленні даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки. Відтак, колегія суддів не погоджується з висновками суду попередньої інстанції про відсутність підстав для звернення позивача з даним позовом до суду, оскільки дії щодо формування даних про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, зокрема щодо застосування відповідних локальних коефіцієнтів, підлягають судовому контролю. Відповідно, у спірних правовідносинах, на думку позивача, витяги складено з порушенням вимог чинного законодавствам, які не можуть слугувати підставою для визначення нового розміру орендної плати згідно Договору оренди, укладеного між Харківською міською радою та ТОВ «Крона-Компані» за реєстраційним номером № 6623/04, з огляду на наступне. Як свідчать матеріали справи, 19.11.2013 Управління Держземагенства у м. Харкові Харківської області на підставі даних технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харків станом на 01.01.2013, затвердженої рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 № 1209/13 сформовано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки із кадастровим номером 6310136600:13:009:0021, який є додатком до листа Управління Держземагенства у м. Харкові Харківської області від 19.11.2013 за № 4246/08. У подальшому, 26.05.2017 Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області сформовано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер якої 6310136600:13:009:0021. Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, вважає вказані витяги протиправними та такими, що порушують його права, оскільки при оформленні вказаних витягів відповідачем було зазначено неправильні коефіцієнти, а саме: - у зоні магістралей підвищеного містоформувального значення (згідно Технічної документації 2013 року зазначено, що зона магістралей підвищеного містоформувального значення поділено на 4 підзони в яких значення коефіцієнтів становлять: підзона 63 - 1,20; підзона 125 - 1,08; підзона 250 - 1,06; підзона 500 - 1,05. Проте, згідно Витягу 2013 року значення коефіцієнту у зоні магістралей підвищеного містоформувального значення становить 1,07); - у зоні пішохідної доступності до швидкісного транспорту (згідно Технічної документації 2013 року зона пішохідної доступності до швидкісного транспорту поділена на 5 класів в яких значення коефіцієнтів становлять: метро - 1,15; 1 клас - 1,10; 2 клас - 1,06; 3 клас - 1,05, 4 клас - 1,04. Проте, згідно Витягу 2013 року значення коефіцієнту місцеположення земельної ділянки у зоні пішохідної доступності до швидкісного транспорту становить 1, 08); - у зоні ґрунтів з несучою спроможністю менше 1,0 кг/см2 (згідно Технічної документації 2013 року значення коефіцієнту на місцеположення земельної ділянки в межах зони ґрунтів із несучою спроможністю менше 1,0 кг/см2 має становити 0,90. Проте, згідно Витягу 2013 року значення коефіцієнту на місцеположення земельної ділянки в межах зони грунтів із несучою спроможністю менше 1,0 кг/см2 становить 0,94374); - у зоні залягання ґрунтових вод менше 3 м (відповідно до Технічної документації 2013 року коефіцієнт на розташування земельних ділянок в зоні залягання ґрунтових вод менше Зм та ґрунтів із несучою спроможністю менше 1 кг/см2 - 0.90. Проте, згідно Витягу 2013 року значення коефіцієнту в зоні залягання ґрунтових вод менше 3 м. становить 0,93843); - у зоні забруднення атмосферного повітря (згідно Технічної документації 2013 значення коефіцієнту земельних ділянок на місцеположення земельної ділянки за ступенем забрудненості атмосферного повітря в м. Харків становить: зона 1 - 0,92; зона 2 - 0,93; зона 3 - 0,95. Проте, згідно Витягу 2013 року значення коефіцієнту у зоні забруднення атмосферного повітря становить 0,99039); - у зоні перевищення допустимого рівня шуму (згідно Технічної документації 2013 за рівнем перевищення допустимого рівня шуму прийняті наступні значення: 1 автотранспорту - 0,97; 2 залізниці - 0,96; 3 автотранспорту та залізниці - 0,95; 4 аеропорту - 0,94: 5 аеропорту та автотранспорту - 0,93; 6 аеропорту і залізниці - 0,91. Проте, згідно Витягу 2013 року значення коефіцієнту у зоні перевищення допустимого рівня шуму становить 0,99405); - в ареалі забруднення ґрунтів (згідно таблиці 1.7 Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, який затверджено наказом Державного комітету України по земельних ресурсах. Міністерства аграрної політики України. Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України. Української академії аграрних наук від 27 січня 2006 року №18/15/21/11 значення коефіцієнтів фактору в ареалах забруднення ґрунтів прийняті має бути в діапазоні 0,90 - 0,95. Проте, згідно Витягу 2013 року значення коефіцієнту в ареалі забруднення ґрунтів становить 0,99234). На думку позивача, витяг 2017 року повністю дублює значення вище перелічених коефіцієнтів, які зазначені у витязі 2013 року. Крім того, апелянт звертає увагу, що значення коефіцієнту Кф, який характеризує функціональне використання земельних ділянок, також визначено не правильно, оскільки вказаний коефіцієнт встановлено лише в одному значенні та виключно щодо одного виду функціонального використання земельної ділянки, однак значення коефіцієнту Кф має становити 2,5 для частини цієї ділянки, на якій розташовано ТРЦ «Караван» з відповідною інфраструктурою; для іншої частини зайнятою житловими приміщеннями та територією необхідною для її обслуговування, значення коефіцієнту Кф має становити 1,0; а для частини, площі земельної ділянки, яка зайнята поточним або майбутнім будівництвом, значення коефіцієнту Кф має становити 0,5. З огляду на вказане, позивач вважає, що витяг 2013 року та витяг 2017 року сформовані з порушенням законодавства та встановлюють коефіцієнти, які не відповідають технічній документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Перевіряючи вказані доводи позивача, колегія суддів зазначає наступне. У відповідності до пп. 6, 16 п. 4 Положення про Державне земельне агентство України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 № 445/2011, Держземагентство України відповідно до покладених на нього завдань, в тому числі, видає витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок та організовує здійснення на відповідній території робіт із землеустрою та оцінки земель, що проводяться з метою внесення відомостей до Державного земельного кадастру. У силу вимог п.п. 3.1, 3.2, 3.3 Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27 січня 2006 року №18/15/21/11, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2006 року за №388/12262 (далі - Порядок №18/15/21/11) (втратив чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства №592/341/428 від 30 грудня 2016 року), в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель. Населені пункти включають землі всіх категорій за основним цільовим призначенням, які розташовуються в їх адміністративних межах. Нормативна грошова оцінка населених пунктів для всіх категорій земель та земельних ділянок (за винятком сільськогосподарських угідь) визначається згідно з формулою 8. Відповідно до п. 3.10 Порядку 18/15/21/11 вартість одного квадратного метра земельної ділянки певного функціонального використання (Цн) визначається з урахуванням територіально-планувальних, інженерно-геологічних, історико-культурних, природно-ландшафтних, санітарно-гігієнічних та інженерно-інфраструктурних особливостей місця її розташування в межах економіко-планувальної зони за формулою Цн = Цнз х Кф х Км3. Для обчислення Км3 враховувати локальні фактори, наведені в додатку 1. Так, у вказаному додатку встановлено значення локального коефіцієнту земельної ділянки, що знаходиться у межах зони небезпечних геологічних процесів - 0,75 - 0,90 та локального коефіцієнту земельної ділянки, що знаходиться у межах санітарно-захисних зон у розмірі 0,80 - 0,96. Також, аналогічні значення вказаних коефіцієнтів затверджені рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 року № 1209/13 «Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013р.» у додатку 3 «Значення коефіцієнтів Км3 для зон впливу локальних факторів». У подальшому, Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 №489, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.12.2016 за №1647/29777, затверджено Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів (далі - Порядок № 489). Відповідно до п. 10 розділу ІІ Порядку №489 значення коефіцієнта Км3 визначається щодо кожного населеного пункту, виходячи з його особливостей. Значення локального коефіцієнта для окремої земельної ділянки можливо встановлювати на основі визначення частки площі, яку займає цей фактор на земельній ділянці. Механізм нормативної грошової оцінки земельних ділянок в межах населених пунктів та порядок оформлення Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки регламентується Методикою нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 №213 (далі - Методика). Згідно з п. 2-1 Методики дані за результатами проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, що видається територіальним органом Держземагентства за місцезнаходженням земельної ділянки у строк, що не перевищує семи робочих днів з дати надходження відповідної заяви. Відповідно до п. 21 Методики нормативна грошова оцінка земель населених пунктів визначається за формулою: де Цн - нормативна грошова оцінка квадратного метра земельної ділянки (у гривнях); В - витрати на освоєння та облаштування території в розрахунку на квадратний метр (у гривнях); Нп - норма прибутку (6%); Нк - норма капіталізації (3%); Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо); Км - коефіцієнт, який характеризує місцерозташування земельної ділянки. Коефіцієнт, який характеризує місцеположення земельної ділянки (Км), обчислюється за формулою: Км = Км1 х Км2 х Км3, де, зокрема, Км3 - коефіцієнт, який характеризує локальні фактори місцеположення земельної ділянки за територіально-планувальними, інженерногеологічними, історико-культурними, природно-ландшафтними, санітарно-гігієнічними умовами та рівнем облаштування території. Вихідними даними для обчислення коефіцієнта Км є затверджені матеріали Генеральної схеми планування території України, схем планування території Автономної Республіки Крим та областей, генеральні плани населених пунктів у частині, яка характеризує існуючий стан населеного пункту. Значення коефіцієнтів установлюються за результатами пофакторних оцінок кожної групи з урахуванням питомої ваги рентоутворювальних факторів у формуванні загального рентного доходу в межах населеного пункту та його економіко-планувальних зон. З матеріалів справи вбачається, що в оскаржуваних витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки локальні коефіцієнти «Зони ґрунту з несучою спроможністю менше 1,0 кг/кв.см», «Зони забруднення атмосферного повітря» та «Зони перевищення припустимого рівня шуму» використано у розрахунку на рівні 0,94374; 0,99039, 0,99405 відповідно, тоді як Технічною документацією №1209/13 затверджені максимальні значення цих коефіцієнтів на рівні не більше 0,90 - 0,95; 0,92; 0,93; 0,95; 0,97; 0,96; 0,95 та 0,94 відповідно. Крім того, щодо локального коефіцієнту у зоні магістралей підвищеного містоформувального значення зазначено 1,07, у той же час Технічною документацією 2013 року зазначено, що зона магістралей підвищеного містоформувального значення поділено на 4 підзони в яких значення коефіцієнтів становлять: підзона 63 - 1,20; підзона 125 - 1,08; підзона 250 - 1,06; підзона 500 - 1,05. Однак, у витягах неможливо встановити в межах якої підзони було визначено даний коефіцієнт. Що стосується коефіцієнту у зоні пішохідної доступності до швидкісного транспорту, визначеного на рівні 1,08, то колегія суддів звертає увагу на те, що вказана зона пішохідної доступності до швидкісного транспорту згідно технічної документації поділена на 5 класів в яких значення коефіцієнтів становлять: метро - 1,15; 1 клас - 1,10; 2 клас - 1,06; 3 клас - 1,05, 4 клас - 1,04. У даному випадку, також неможливо визначити в межах якої зони було встановлено такий коефіцієнт. Щодо коефіцієнтів у зоні ґрунтів з несучою спроможністю менше 1,0 кг/см2 та у зоні залягання ґрунтових вод менше 3 м, то згідно технічної документації такі коефіцієнт мають становити 0,90, у той же час у спірних витягах він становить 0,94374 та 0,93843 відповідно. Отже, відповідачем в спірних витягах встановлені розміри зазначених локальних коефіцієнтів Км3 вищі ніж максимальні граничні розміри, визначені вказаним Порядком №18/15/21/11 та рішенням Харківської міської ради. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30.01.2020 у справі №820/1804/20. Щодо застосування відповідачем коефіціентів, що характеризують функціональне використання земельної ділянки, відзначаємо таке. Згідно з пунктами 3, 5 Розділу ІІ Порядку №489 коефіцієнт Кф - це коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки та встановлюється на підставі Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року №548. Додатком 1 до Порядку №489, який має назву «Коефіцієнти, які характеризують функціональне використання земельної ділянки (Кф)» регламентовано застосування відповідних коефіцієнтів залежності від цільового призначення земельної ділянки, зокрема: для земель сількогосподарського призначення - від 0,5 до 2,5; для земель житлової забудови - від 0,5 до 1,0; для земель громадської забудови - від 0,5 до 2,5; для земель природно-заповідного фонду - 0,5; для земель оздоровчого призначення - 0,5; для земель рекреаційного призначення - 0,5; для земель історико-культурного призначення - 0,5; для земель лісогосподарського призначення - від 0,5 до 1,0; для земель водного фонду - від 0,5 до 1,2; для земель промисловості - від 0,5 до 1,2; для земель транспорту - від 0,5 до 1,0; для земель зв`язку - 0,5 до 1,2; для земель енергетики - від 0,5 до 0,65; для земель оборони - 0,5; для земель запасу, земель резервного фонду, земель загального користування, для цілей підрозділів, та для збереження і використання земель природно-заповідного фонду - від 0,1 до 0,5. При цьому, вказаним Додатком визначено дві примітки наступного змісту: 1. Для земельних ділянок, інформація про які не внесена до відомостей Державного земельного кадастру, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 2,0. 2. У разі якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 2,0. У даному випадку, колегія суддів звертає увагу на невідповідність значення коефіцієнту Кф, який характеризує функціональне використання земельних ділянок на рівні 2,5, оскільки у даному випадку наявне змішане використання земельної ділянки із кадастровим номером 6310136600:13:009:0021, тому слід використовувати як вказаний коефіцієнт, так і коефіцієнти у розмірі 1,0 - для іншої частини зайнятою житловими приміщеннями та територією необхідною для її обслуговування, а для частини, площі земельної ділянки, яка зайнята поточним або майбутнім будівництвом, значення коефіцієнту Кф має становити 0,5. У той же час, відповідачем не обґрунтовано застосування вищезазначених коефіцієнтів у розмірах, що перевищують розміри встановлені Порядком №18/15/21/11 та рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 № 1209/13. Втім, наведене порушення законодавчих вимог щодо завищення граничних значень коефіцієнтів вплинуло на кінцевий результат нормативної оцінки земельної ділянки. Слід зауважити, що на вимогу позивача у справі було призначено земельно-технічну експертизу, та на вирішення експерта (експертів) поставлено наступні питання: 1) Чи правильно визначений коефіцієнт Км2 у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (додаток до листа управління Держземагенста у місті Харкові №4246/08 від 19.11.2013) та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер 6310136600:13:009:0021), який сформований Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області 26.05.2017? 2) Чи правильно визначений коефіцієнт Км3 у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (додаток до листа управління Держземагенста у місті Харкові №4246/08 від 19.11.2013) та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер 6310136600:13:009:0021), який сформований Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області 26.05.2017? 3) Чи правильно визначений коефіцієнт Кф у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (додаток до листа управління Держземагенста у місті Харкові №4246/08 від 19.11.2013) та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер 6310136600:13:009:0021), який сформований Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області 26.05.2017? За результатами проведення вказаної експертизи, на адресу суду апеляційної інстанції надійшов висновок експертів від 01 червня 2022 року №25168/21-41/25310/21-41 за результатами проведення судової експертизи з питань землеустрою у вказаній справі. Згідно з вказаним висновком експертами було визначено наступне. 1. Коефіцієнт Км2 при формуванні витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (додаток до листа управління Держземагенства у місті Харкові №4246/08 від 19.11.2013) та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер 6310136600:13:009:0021), який сформований Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області 26.05.2017, визначено у відповідності до технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харків станом на 01.01.2013, затвердженої рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 №1209/13. 2. При формуванні витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (додаток до листа управління Держземагенства у місті Харкові №4246/08 від 19.11.2013) значення сукупного коєфіцієнта Км3 визначено не у відповідності до порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого наказом Держкомзему України, Мінагрополітики України, Мінбудархітектури України, УААН від 27.01.2006 №18/15/21/11 (втратив чинність 17.02.2017) та технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харків станом на 01.01.2013, затвердженої рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 №1209/13, так як значення даного коєфіцієнту визначено десятковим дробом більше розряду «соті» шляхом добутку локальних коєфіцієнтів на місцезнаходження земельної ділянки у межах економіко-планувальної зони: в зоні грунтів з несучою спроможністю менше 1,0 кг/cм2, в зоні залягання грунтових вод менше 3 метрів, у зоні забруднення атмосферного повітря, у зоні перевищення припустимого рівня шуму, значення яких також визначені десятковими дробами більше розряду «соті». При формуванні витягу з технічної документації про нормавтину грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер 6310136600:13:009:0021), який сформований Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області 26.05.2017, значення сукупного коєфіцієнта Км3 визначено не у відповідності до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Мінагрополітики від 25.11.2016 №489 та технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харків станом на 01.01.2013, затвердженої рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 №1209/13, так як значення даного коєфіцієнту визначено десятковим дробом більше розряду «соті» шляхом добутку локальних коєфіцієнтів на місцезнаходження земельної ділянки у межах економіко-планувальної зони: в зоні грунтів з несучою спроможністю менше 1,0 кг/cм2 в зоні залягання грунтових вод менше 3 метрів, у зоні забруднення атмосферного повітря, у зоні перевищення припустимого рівня шуму, значення яких також визначені десятковими дробами більше розряду «соті». 3. При формуванні витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (додаток до листа управління Держземагенства у місті Харкові №4246/08 від 19.11.2013) значення коєфіцієнту Кф, який характеризує функціональне використання земельних ділянок, визначено не вірно, оскільки в даному випадку наявне змішане використання земельної ділянки з кадастровим номером 6310136600:13:009:0021, і для частини цієї ділянки: - на якій розташовані об`єкти нежитлової нерухомості значення коєфіцієнту Кф має становити 2,5; - на якій розташовані об`єти житлової нерухомості значення коєфіцієнту Кф має становити 1,0; - яка зайнята поточним будівництвом значення коєфіцієнту Кф має становити 0,5 (якщо станом на 2013 рік на земельній ділянці проводилось будівництво). При цьому, визначити значення коєфіцієнту Кф в межах проведення еекспертизи, з урахуванням площ частин вказаної земельної ділянки для яких мали бути застосовані різні значення коефіцієнту Кф при формуванні витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (додаток до лсита управління Держземагенства у місті Харкові №4246/08 від 19.11.2013), не вбачається можливим, оскільки: - згідно із відомостями матеріалів судової справи інветаризація земельної ділянки з кадастровим номером 6310136600:13:009:0021, з метою визначення середньозваженого (за площею) значення коєфіцієнта Кф окремих її частин змішаного використання, не проводилося; - документації із землеутрою (або її копія) за якою сформована земельна ділянка з кадастровим номером 6310136600:13:009:0021 в матеріалах судової справи відсутня. Якщо на дату формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер 6310136600:13:009:0021), софрмованого Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області 26.05.2017, відомості про код Класифікаціх видів цільового призначення земель для земельної ділянки з кадастровим номером 6310136600:13:009:0021 не були внесені до Державного земельного кадастру, то при формуванні вказаного витягу коєфіцієнт Кф визначено у відповідності до нормативних актів у сфері нормативної грошової оцінки земель. У тому ж випадку, якщо на дату формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер 6310136600:13:009:0021), сформованого Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області 26.05.2017, відомості про код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки з кадастровми номером 6310136600:13:009:0021 були внесені зміни до Державного земельного кадастру, то при формуванні вказаного витягу коєфіцієнт Кф визначено не у відповідності до нормативних актів у сфері нормативної грошової оцінки земель. Оскільки у експертів відсутній доступ до бази даних Державного земельного кадастру і в матеріалах судової справи відсутні відповідні відомості Державного земельного кадастру, зокрема витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 6310136600:13:009:0021, софрмований не пізніше 26.05.2017 та/або Поземельна книга на вказану земельну ділянку, надати категоричний висновок на питання щодо правильності визначення коєфіцієнту Кф при формуванні Відділом у Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастром номером 6310136600:13:009:0021 від 29.05.2017 №226 не вбачається можливим. Згідно з частиною першою статті 108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Отже, з огляду на викладене, судова колегія вважає, що Головне управління Держгеокадастру у Харківській області застосувало в оскаржуваних витягах завищені значення коефіцієнту Км3 та Кф, що вплинуло на кінцевий результат нормативної грошової оцінки земельної ділянки. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер 6310136600:13:009:0021), який є додатком до листа Управління Держземагенства у м. Харкові Харківської області від 19.11.2013 №4246/08 та який сформований Головного управління Держгеокадастру у Харківській області 26.05.2017. Відтак, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції. У силу вимог частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: granted