Рішення адміністративного суду від 2022-03-01 00:00:00+02

У липні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Соколівка-Лан» (далі ТОВ) звернулося до суду із позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі Головне управління) та Державної податкової служби України (далі ДПС) в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 06.07.2021 №2838400/41108139 (далі Рішення, Комісія, ЄРПН, Реєстр відповідно) яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 27.05.2021 №1 (далі ПН); зобов`язати ДПС зареєструвати ПН в ЄРПН. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 3 лютого 2022 року позов задоволено. 07.02.2022 судом апеляційної інстанції зареєстровано клопотання ТОВ про відшкодування витрат на правничу допомогу, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн. Згідно з пунктом 3 частини першої та частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Головне управління подало заперечення проти задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши доводи викладені у заяві та докази на підтвердження понесених судових витрат, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. За змістом частин першої, третьої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відповідно до частини першої статті 134 КАС витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС). Згідно частини третьої статті 134 КАС розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У частині шостій та сьомій статті 134 КАС передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З аналізу положень статті 134 КАС слідує, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16 висловила правову позицію, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. В підтвердження понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, позивачем надано до суду апеляційної інстанції: договір про надання правової допомоги від 20.05.2021, укладений між ТОВ та Адвокатським об`єднанням «Пролекс» (далі Договір), додаткова угода до Договору від 09.12.2021, рахунок на оплату адвокатських послуг за представництво інтересів у апеляційному суді по цій справі, детальний опис робіт/послуг виконаних адвокатом Науменко І.В. в інтересах ТОВ у справі №380/12378/21, підтвердження про надіслання клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу відповідачам у справі. Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що позивачем у відзиві на апеляційну скаргу наголошувалось на тому, що сума витрат на правничу допомогу, яку понесе позивач у зв`язку з оскарженням відповідачем рішення суду в апеляційному порядку становитиме 2000 грн. Вказаний відзив, як і клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу направлялось відповідачам на їх електронну адресу. Отже, з урахуванням задоволених позовних вимог, суми підтверджених судових витрат, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2000 грн. Відтак, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню, з огляду на описані вище доводи та обставини справи.

Результат розгляду: granted