Рішення адміністративного суду від 2022-11-01 00:00:00+02

Історія справи. У липні 2021 року [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м.Києва з адміністративним позовом до Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил в якому просив: - скасувати постанову Київської митниці Державної митної служби України у справі про порушення митних правил №0453/10000/21 від 24.06.2021 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 470 МК України; провадження у справі про порушення митних правил закрити. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24 березня 2021 року позивач, як водій ТОВ «ЛAA ТРАНС», у складі транспортних засобів реєстраційні номери [NUMBER]/ [NUMBER] в зоні діяльності МАПП «Ягодин» Волинської митниці Держмитслужби, прийняв на себе зобов`язання доставити до митниці призначення (Київської митниці Держмитслужби) вантаж під митним контролем згідно товаросупровідних документів: інвойсу від 17 березня 2021 року №64972, накладної від 18 березня 2021 року CMR № 0161/21, CARNET TIR від 22 березня 2021 року №4X83269547. 25 березня 2021 року в зоні діяльності ВМО № 2 МП «Південний» Київської митниці, під час митного огляду був встановлений факт викрадення частини вантажу (220 літрів «КАРНЕОЛЬ - 4*5 - к.с., на загальну суму 56 945,09 гривень, з автопоїзду ТОВ «ЛАА ТРАНС» д/н [NUMBER]/ [NUMBER] , який знаходився під керуванням позивача під час здійснення перевезення вантажу за маршрутом Іспанія - Україна. 25 березня 2021 року головним державним інспектором ВМО № 2 МП «Південний» Київської митниці Борлюком І. Л. у присутності позивача було складено протокол про порушення митних правил №0458/10000/21. Позивач зазначає, що втрата вантажу мала місце через непідконтрольні йому обставини, тому вважає притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 470 МК України неправомірним. Службовою особою Київської митниці, яка складала протокол, заперечення позивача були залишені поза увагою. У той же день позивач викликав на місце виявлення факту викрадення частини вантажу працівників поліції, які провели необхідні оперативно-слідчі дії, на підтвердження чого позивачу було надано талон-повідомлення CO № 3854. Оскільки станом на 07 квітня 2021 року працівниками Обухівського РУП ГУ НП в Київській області не було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, ТОВ «ЛАА ТРАНС», як перевізник вантажу, додатково звернулось до управління поліції із заявою про викрадення вантажу. 26 квітня 2021 року Обухівський районний суд Київської області за скаргою ТОВ «ЛАА ТРАНС» постановив ухвалу, якою задовольнив вимоги ТОВ «ЛАА ТРАНС» та зобов`язав службових осіб Обухівського УП ГУ НП в Київській області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення. 24 червня 2021 року відбувся розгляд справи за протоколом про порушення митних правил від 25 березня 2021 року № 0453/10000/21, під час якого Київською митницею було прийнято ухвалу про визнання позивача винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 4 статті 470 МК України та накладено на позивача штраф в розмірі 17 000,00 грн. Позивач зазначає, що вчинив усі доступні та залежні від нього дії щодо запобігання негативним наслідкам викрадення товару та активно сприяв правоохоронним та митним органам у фіксації обставин злочинних дій третіх осіб, однак, у протиріч вимогам статей 489 Митного кодексу України та 33 КУпАП, ці дії позивача залишилися поза увагою посадової особи, яка здійснювала розгляд справи, що призвело до порушення принципів неупередженого, повного та об`єктивного розгляду справи. Факт втрати товару під час обставин непереборної сили у вигляді злочинних дій третіх осіб підтверджено листом Обухівської окружної прокуратури з посиланням на проведення досудового розслідування органами національної поліції України, відомості про що позивачем були надані до Київської митниці. Позивач вважає, що відповідачем невірно було застосовано норми права, що призвело до помилкового висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, оскільки надане позивачем документальне підтвердження факту внесення відомостей про кримінальне провадження до ЄРДР та здійснення органами НП України досудового розслідування, не було визнано Київською митницею належним та допустим доказом наявності факту протиправних дій третіх осіб, як обставин непереборної сили. Крім того, посадовою особою Київської митниці не було виконано приписів статті 489 Митного кодексу України та статті 33 КупАП, оскільки було залишено без належної уваги той факт, що втрата товару не призвела до неправомірного звільнення від сплати митних платежів, оскільки платіжним дорученням № 1115 від 16 червня 2021 року ТОВ «ЛAA ТРАНС» було сплачено вимогу Київської митниці від 26 травня 2021 року на суму 11 342, 37 гривень несплачених внаслідок втрати товару податків. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 5 вересня 2022 року у задоволенні позову відмовлено. Суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до положень ст. 489 Митного кодексу України посадовою особою митного органу, яка розглядала справу, було з`ясовано всі необхідні обставини справи, а саме: митним органом встановлено, що [PERSON] належним чином не забезпечено виконання вимог ст. 93 Митного кодексу України, якою встановлено вимоги до перевезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митному режимі транзиту. Зокрема, визначено, що вони повинні перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та (або) кількісних характеристик за нормальних умов транспортування й зберігання; не використовуватися ні з якою іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, встановленого статтею 95 цього Кодексу; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування, не дотримання зазначених вимог є порушенням митних правил відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 470 Митного кодексу України. Матеріали справи містять докази, які підтверджують вину [PERSON] . Обставини, які виключають притягнення особи до адміністративної відповідальності не встановлені. Обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення не встановлені. Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Відповідач скористався своїм правом на подачу відзиву, в якому заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін. Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, через те, що сторони у судове засідання не з`явилися хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, а відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке. Обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій. 25.03.2021 до зони митного контролю відділу митного оформлення № 2 митного поста «Південний» Київської митниці Держмитслужби прибув вантажний автомобіль д.н. [NUMBER]/ [NUMBER] під керуванням [PERSON] , водія ТОВ «ЛАА ТРАНС», що здійснював перевезення вантажу: фунгіцид "KARNEOL SC" (Карнеоль, КС,) - 11600л., 580 картонних коробок по 4x5л. пластикові каністри в кожній на 20 дерев`яних піддонах. Пропуск вантажу через митний кордон України здійснено Волинською митницею Держмитслужби. Відправником вантажу виступає «ADAMA Agriculture Espana S.A.» (Іспанія). Вантаж надійшов на адресу ТОВ «АДАМА Україна», м. Київ, вул. М. Пимоненка, буд. 13, офіс 4А/41. Відповідно до товаросупровідних документів, а саме: інвойсу від 17.03.2021 №64972, CMR від 18.03.2021 №0161/21, CARNET TIR від 22.03.2021 № ХХ83269547, [PERSON] прийнято до перевезення товар: фунгіцид "KARNEOL SC" (Карнеоль, КС,) - 11600л., 580 картонних коробок по 4x5л. пластикові каністри в кожній на 20 дерев`яних піддонах. Вантаж перевозився під митним забезпеченням в кількості 1 (одна пломба) № S0923205 накладеної на вантажний відсік транспортного засобу. У ході перевірки наявності забезпечень на вантажному відсіку транспортного засобу виявлено пошкодження пломби вального тросу. Під час проведення фізичного огляду декларантом в присутності посадової особи митниці на підставі заяви декларанта відповідно до ч. 2 ст. 266 МК України встановлено, що у вантажному відсіку автомобіля фактично знаходиться товар: фунгіцид "KARNEOL SC" (Карнеоль, КС,) - 11380л., 569 картонних коробок по 4x5л. пластикові каністри в кожній на 20 дерев`яних піддонах. Таким чином, було виявлено відсутність товару: фунгіцид "KARNEOL SC" (Карнеоль, КС,) 11 картонних коробок по 4x5л. пластикові каністри в кожній, всього 220 літрів, що зафіксовано Актом про невідповідність товарів від 25.03.2021 №1. З огляду на зазначене, митний орган прийшов до висновку, що [PERSON] в порушення встановленого порядку переміщення товарів транзитом втратив товар, що перебував під митним контролем, а саме: фунгіцид "KARNEOL SC" (Карнеоль, КС,) 11 картонних коробок по 4x5л. пластикові каністри в кожній, всього 220 літрів, що має ознаки порушення митних правил, передбачені ч. 4 ст. 470 МК України. 25.03.2021 головним державним інспектором відділу митного оформлення №2 митного поста «Південний» Київської митниці Держмитслужби Борлюк І.Л. у відношенні [PERSON] складено протокол про порушення митних правил №0458/10000/21 за ч. 4 ст. 470 Митного кодексу України. Постановою заступника начальника - начальника управління протидії митним правопорушенням та контрабанді Іраклія Катамадзе від 24.06.2021, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 470 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. Водночас, судом встановлено, що 25.03.2021 [PERSON] звернувся до Обухівського УП ГУНП в Київській області з повідомленням з приводу крадіжки товару. За даним фактом Обухівським УП ГУНП у Київській області надано талон-повідомлення єдиного обліку за №3854 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення. Оскільки станом на 07 квітня 2021 року до ЄРДР не було внесено відомості про кримінальне правопорушення, ТОВ «ЛАА ТРАНС», як перевізник вантажу, додатково звернулось до управління поліції із заявою про викрадення вантажу. 26 квітня 2021 року Обухівський районний суд Київської області за скаргою ТОВ «ЛАА ТРАНС» постановив ухвалу, якою задовольнив вимоги ТОВ «ЛАА ТРАНС» та зобов`язав службових осіб Обухівського УП ГУНП в Київській області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення. Згідно листа Обухівської окружної прокуратури від 26.05.2021, на виконання ухвали Обухівського районного суду Київської області, до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення за №12021116230000242 від 25.05.2021 за ч.1 ст. 185 КК України. Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними. Нормативно правове обґрунтування Згідно ч.1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Статтею 460 МК України визначені особливості відповідальності за деякі види порушень митних правил. Так, відповідно до ч.1 цієї статті, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом. Статтею 90 МК України визначено, що транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Відповідно до ч.1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналогічні положення закріплено у ст. 280 КУпАП. Висновки суду. У своєму позові та апеляційній скарзі позивач посилається на наявність протиправних дій третіх осіб, які здійснили крадіжку частини товару та на підтвердження чого ним надано митниці витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого за його заявою Обухівським РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування, та що в свою чергу виключає наявність складу адміністративного правопорушення. Разом з тим, відповідальність позивача за вчинення правопорушення передбаченого частиною 4 статті 470 МК України повинна наступати лише за умови, що його дії або бездіяльність були неправомірними, між ними і суспільно небезпечними або шкідливими наслідками (результатом) є безпосередній причинний зв`язок. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та суспільно небезпечним або шкідливим наслідком (результатом) полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Особа відповідає не за будь-якій шкідливий результат, а тільки за той, що завданий його протиправними діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями цієї особи, а викликана іншими обставинами. Під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідач зобов`язаний був виявити, встановити і чітко вказати, які саме дії чи бездіяльність були причиною настання наслідків, передбачених частиною 4 статті 470 МК України, тобто знаходилися у причинному зв`язку з ними, а які з цих дій або бездіяльності виконали лише функцію умов, що їм сприяли. Проте, ні відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ні судом першої інстанції не було усунуто або спростовано можливості того, що дії чи бездіяльність позивача під час правопорушення могли не бути охоплені об`єктивною стороною складу правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 470 МК України, адже саме по собі не могли призвести до суспільно небезпечних наслідків, передбачених у цій статті або були підставою для звільнення від відповідальності за статтею 460 МК України. У правовій позиції Верховного Суду, викладеній у Постанові від 11.06.2020 року у справі № 461/3667/16-а зазначено, що системний аналіз наведених норм права дає підстави дійти до висновку, що особа звільняється від відповідальності за статтею 470 Митного Кодексу України у разі наявності факту аварії або дії обставин непереборної сили за умови документального підтвердження такого факту та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового повідомлення найближчого митного органу про обставини події. Відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням. Статтею 508 МК України передбачено, що у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи. До процесуальних дій належать: 1) складення протоколу про порушення митних правил; 2) опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб; 3) витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них; 4) тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, та документів на них; 5) митне обстеження; 6) пред`явлення товарів, транспортних засобів і документів для впізнання; 7) експертиза; 8) взяття проб та зразків для проведення дослідження (аналізу, експертизи). Під час проведення процесуальних дій, зазначених у пунктах 2, 4 - 6, 8 частини другої цієї статті, складаються протоколи, форми яких встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій (ст. 491 МК України). Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 495 МК України). Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення су`бєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Статтею 531 МК України визначено перелік підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, а саме: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини. Відповідно до ч. 1, 2ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі ст. ст.73,74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Згідно з ч. 2ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Матеріалами справи підтверджено, зокрема, ініційованим позивачем кримінальним провадженням №12021116230000242 по факту втрати товару, що позивач зробив все від нього залежне для доведення факту, що порушення ним митних правил, передбачених статтею 470 відбулось внаслідок протиправних дій третіх осіб. Крім того, колегія суддів приймає до уваги, що втрата товару не призвела до неправомірного звільнення від сплати митних платежів, оскільки платіжним дорученням № 1115 від 16 червня 2021 року ТОВ «ЛAA ТРАНС» було сплачено вимогу Київської митниці від 26 травня 2021 року на суму 11 342, 37 гривень несплачених внаслідок втрати товару податків. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено достатніми та беззаперечними доказами відсутності підстав для звільнення позивача від відповідальності за статтею 460 МК України, чим не довів правомірність свого рішення. Таким чином, судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, внаслідок чого суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити. Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Враховуючи вищевикладене та приписи пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про наявність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі. Відповідно до ст. 139 КАС України позивачу підлягає відшкодуванню сплачений судовий збір у розмірі 454,00 грн за подання позовної заяви та у розмірі 681,00 грн за подання апеляційної скарги, що разом складає 1135,00 грн (одна тисяча сто тридцять п`ять грн).

Результат розгляду: granted