Рішення адміністративного суду від 2022-09-06 00:00:00+03

[PERSON] \~звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив: - визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №33875-28751/П-01/8-0400/21 від 28.09.2021 року в нарахуванні, обчисленні та виплаті [PERSON] , пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 починаючи з 16.03.2020 р. та виходячи з розміру 60 відсотків від суми заробітної плати (грошового забезпечення), без застосування обмежень її максимального розміру; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати [PERSON] пенсію за вислугу років та виплачувати її в розмірі, обчисленому відповідно до частин 2-4 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014, починаючи з 16.03.2020 та виходячи з розміру 60 відсотків від суми заробітної плати без застосування обмежень її максимального розміру; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити виплату [PERSON] різниці між отриманою та належною до сплати суми пенсії починаючи з 16 березня 2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 року адміністративний позов [PERSON] \~було задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №33875-28751/П-01/8-0400/21 від 28.09.2021 року в нарахуванні, обчисленні та виплаті [PERSON] пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 починаючи з 16.03.2020 р. та виходячи з розміру 60 відсотків від суми заробітної плати (грошового забезпечення), без застосування обмежень її максимального розміру. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області пенсію за вислугу років та виплачувати її в розмірі, обчисленому відповідно до частин 2-4 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014, починаючи з 16.03.2020 та виходячи з розміру 60 відсотків від суми заробітної плати без застосування обмежень її максимального розміру. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській різниці між отриманою та належною до сплати суми пенсії починаючи з 16 березня 2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. В обгрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що вимога позивача про проведення перерахунку пенсії та її виплати без обмеження максимальним розміром протирічить приписам ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру». Зауважено, що пенсійним органом було обгрунтовано проведено перерахунку пенсії позивача виходячи з 60% розміру заробітку позивача, що відповідає приписам Закону України «Про прокуратуру». [PERSON] \~було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, остання просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга \~підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як було встановлено судом першої інстанції, [PERSON] , [INFO] , який з 2015 є учасником бойових дій, будучі військовослужбовцем військової прокуратури обьєднаних сил під час дії особливого періоду звернувся о Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 16.03.2020 із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІІ. У зв`язку з відмовою Пенсійного фонду позивач звернувся з позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 у справі №160/8154/20 позовну заяву [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.03.2020 року за № 2902/03.05.17 (001226) року про відмову у призначенні пенсії [PERSON] за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати [PERSON] до стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, періоди безпосередньої участі у антитерористичній операції з 20.07.2015 року по 16.09.2015 року та з 27.09.2017 року по 30.04.2018 року в потрійному розмірі (один місяць служби за три). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати [PERSON] до пільгового стажу період роботи з березня 2015 року по червень 2016 року у Військовій прокуратурі Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву [PERSON] , подану 16.03.2020 року для призначення пенсії, та провести розрахунок вислуги років для призначення пенсії, з урахуванням правової позиції, викладеної в цьому рішенні. Відповідно до рішення суду від 26.10.2020 у справі №160/8154/20 позивач повторно звернувся із заявою щодо виконання судового рішення та повторний розгляд заяви про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-010303-8/12535 від 28.01.2021 позивачу було відмовлено в призначенні та виплаті такої пенсії. Вказане рішення Пенсійного фонду було оскаржено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 у справі №160/1829/21 позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову у призначенні пенсії [PERSON] , яке викладено в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28.01.2021 року № 0400-010303-8/12535. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати [PERSON] до стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, період проходження військової служби з 01.08.2002 року по 27.06.2003 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву [PERSON] від 16.03.2020 року про призначення пенсії за вислугу років, з урахуванням висновків суду. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. На виконання рішення суду у справі №160/1829/21 рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області позивачу з 16.03.2020 призначено пенсію відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 18540,00 грн. і з 01.12.2021 в розмірі 19340,00 грн. довічно. 10.09.2021 у зв`язку із застосуванням під час розрахунку пенсії обмеження максимального її розміру, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії з 16.03.2020 в розмірі обчисленому відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» та виходячи з розміру 60 відсотків від суми його місячної (чинної) заробітної плати без обмеження її максимальним розміром та виплатити донараховані суми. Позивач просив врахувати Прикінцеві та перехідні положення Закону №911-VІІІ і Закону №1774- VІІІ щодо непоширення на нього як учасника бойових дій, залученого до проведення антитерористичної операції та операції Об"єднаних сил, який проходив службу в особливий період у військовій прокуратурі, обмежень. Листом №33875-28751/П-01/8-0400/21 від 28.09.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що відповідно до ч. 15 ст. 86 Закону №1697 максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Не погодившись з правомірністю наведеного рішення відповідача, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів. Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в силу приписів Закону України від 24.12.2015 року № 911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і Закону України від 06.12.2016 року № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" обмеження виплати пенсії позивача не застосовується. Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне. Так, статтею 50-1 Закону № \~1789-ХІІ у редакції, чинній до 01.10.2011, було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Законом України \~від \~08.07.2011 \~№ \~3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» у статтю 50-1 Закону № \~1789-ХІІ внесено зміни, відповідно до яких пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі \~види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок \~на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Законом України від \~27.03.2014 \~№ \~1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» у статті 50-1 Закону № \~1789-ХІІ у частинах другій і п`ятій цифри « 80» замінено цифрами « 70». Законом України від \~28.12.2014 \~№ \~76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» у \~статті 50-1 \~Закону № \~1789-ХІІ у частинах другій та п`ятій цифри « 70» замінено цифрами « 60». За правилами частини вісімнадцятої цієї статті (у редакції, чинній до 01.01.2015) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. З 01.01.2015 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України. Водночас 15.07.2015 набрав чинності Закон № \~1697-VII, відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон № \~1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015. З набранням чинності Законом № \~1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Згідно з частиною двадцятою цієї статті призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами \~другою, \~третьою \~та \~четвертою \~цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки. Вирішуючи питання щодо визначення норм права, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів виходить із такого. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали. Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Ураховуючи наведене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом № \~1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон № \~1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону № \~1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами. Такий правовий висновок узгоджується з покладеним в основу Закону № \~1697-VII принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів. Ураховуючи наведене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом № \~1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону № \~1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону № \~1697-VII. У рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 N 5-р/2018 зазначено, що положення частини першої статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності. Колегія суддів зазначає, що гарантією належного пенсійного забезпечення працівників прокуратури є право на безумовний перерахунок розміру пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Таке право за своєю суттю направлене на збільшення розміру виплачуваної працівнику прокуратури пенсії, а гарантія дотримання конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо недопущення зменшення такого розміру у випадку перерахунку пенсії, має бути забезпечена виплатою пенсії в раніше встановленому розмірі. Відтак, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом № \~1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії стаття 50-1 Закону № \~1789-ХІІ відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону № \~1697-VII у частині перерахунку пенсії втратила чинність. З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону № \~1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати. Отже, позовні вимоги позивача у частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Що стосується правомірності зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача без обмеження її граничним розміром, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне. Відповідно до статті 2 Закону № \~3668-VI (який набрав чинності 1 жовтня 2011 року) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Наведеним Законом було внесено зміни до статті 50-1 Закону № \~1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції. При цьому абзацом першим пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № \~3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом. Так, положення пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № \~3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону № 3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень. Закон № \~1789-ХІІ втратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом № \~1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Ураховуючи наведене, з моменту набрання чинності Законом № \~1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром. Таким чином, пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № \~3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом № \~3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону № \~1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № \~1697-VII. Отже, позовні вимоги позивача в частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 21.12.2021 року по справі №580/5962/20, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України. Що стосується посилань позивача на неправомірність застосування до останнього обмеженння максимального розміру пенсії, оскільки в силу п. 3 Перехідних положень Закону України від 24.12.2015 року № 911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і Закону України від 06.12.2016 року № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" обмеження виплати пенсії позивача не застосовується, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне. Відповідно до п. 3 Перехідних положень Закону України від 24.12.2015 року № 911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і Закону України від 06.12.2016 року № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" \~\~обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Міністерстві оборони України, Головному управлінні розвідки Міністерства оборони України, Міністерстві внутрішніх справ України, Національній поліції України, Апараті Ради національної безпеки і оборони України, Державній спеціальній службі транспорту, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Управлінні державної охорони України, Державній пенітенціарній службі України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національній гвардії України, органах військової прокуратури або беруть участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення, відбитті спроб насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені відповідно до законів України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", на період виконання особами, яким вони призначені, повноважень членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої ради юстиції. Після завершення особливого періоду виплата пенсій таким особам здійснюється згідно із законодавством. Між тим, зі змісту зазначених законів вбачається, що останні визначали період їх дії, а саме з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року та з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року та також, передбачали, що у разі завершення особливого періоду в наведені періоди виплата пенсій таким особам здійснюється згідно із законодавством В свою чергу, з заявою про призначення пенсії позивач звернувся до пенсійного органу 16.03.2020 року, тобто після завершення наведених періодів, що свідчить про безпідставність наведених доводів позивача. Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог з прийняттям нової постанови в цій частині про відмову в задоволенні позову. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Результат розгляду: denied