Рішення адміністративного суду від 2022-10-17 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Виконавчого комітету Бориспільської міської ради щодо ненадання у повному обсязі інформації та копій документів по його запиту №26/11-8 від 26.11.2021 та зобов`язати Виконавчий комітет Бориспільської міської ради надати повну інформацію та копії документів на його запит за №26/11-8 від 26.11.2021 протягом 5 робочих днів з дня набрання рішенням законної сили. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач як розпорядник публічної інформації, неправомірно не надав інформацію, яку він вимагав згідно з його інформаційним запитом. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2022 року адміністративний позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправними дії Виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області щодо ненадання у повному обсязі інформації та копій документів по запиту [PERSON] №26/11-8 від 26.11.2021 та зобов`язано Виконавчий комітет Бориспільської міської ради Київської області повторно розглянути та надати відповідь на запит [PERSON] за №26/11-8 від 26.11.2021, з урахуванням висновків суду у даній справі. Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі. В обгрунтування апеляційної скарги вказує про неврахування судом першої інстанції того, що копії тендерної документації та доданих до неї документів розміщені на 67 аркушах, а тому, оскільки позивач жодного разу не відшкодував витрати на копіювання та друк документів згідно рішення Бориспільської міської ради від 13.07.2021 № 642-11-VІІІ «Про встановлення розміру фактичних витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію, розпорядником якої є міська рада та її виконавчий комітет», йому запропоновано ознайомитись з тендерною документацією на відповідному сайті. Наголошує, що ними було розглянуто запит позивача та надано повну відповідь. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що 26.11.2021 позивач звернувся до виконавчого комітету Бориспільської міської ради із запитом на отримання публічної інформації, в якому, просив надати наступну інформацію: - надати копії тендерної документації щодо придбання Єдиної системи відеоспостереження та відеоаналітики об`єднаної Бориспільської територіальної громади, а також зміни до тендерної документації та роз`яснення до неї (у разі наявності); - надати копію протоколу розгляду тендерних пропозицій щодо придбання Єдиної системи відеоспостереження та відеоаналітики об`єднаної Бориспільської територіальної громади; - надати копію договору, який був укладений з приводу придбання Єдиної системи відеоспостереження та відеоаналітики об`єднаної Бориспільської документів оплату робіт відповідно до договору; - надати копію протоколу сесії Бориспільської міської ради, відповідно до якого розглядалося питання про порядок та етапи реалізації грошових коштів щодо придбання Єдиної системи відеоспостереження та відеоаналітики об`єднаної Бориспільської територіальної громади; - надати копії актів прийому-передачі/актів виконаних робіт по придбанню Єдиної системи відеоспостереження та відеоаналітики об`єднаної Бориспільської територіальної громади; - надати інформацію про фактично сплачені суми коштів по придбанню Єдиної системи відеоспростереження та відеоаналітики територіальної громади. 01.12.2021 відповідач листом №12-33-4840 повідомив позивача, що з тендерною документацією, протоколом розгляду тендерних пропозицій, договором на закупівлю з придбання Єдиної системи відеоспостереження та відеоаналітики об`єднаної Бориспільської територіальної громади можна ознайомитися на prozorro.gov.ua за посиланням UA-2021-08-20-001498-b. Також, зазначено, що станом на 01.12.2021 по закупівлі серверного обладнання та системи збереження даних, їх постачання, монтажу та налаштування здійснена оплата у сумі 3 225 000 грн. До листа відповідачем було додано видаткову накладну №111 від 05.11.2021 та Витяг з протоколу пленарного засідання міської ради №11 від 13.07.2021. Вважаючи дії відповідача щодо ненадання запитуваної інформації у повному обсязі протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Частково задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що діяв правомірно, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне. Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так, відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулює Закон України «Про інформацію» від 02.10.1992 №2657-ХІI. Водночас, порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовано Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VI), відповідно до ст.1 якого, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Статтею 3 цього Закону визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації. Одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію (ст. 5 Закону №2939-VI). Згідно ч. 1 ст. 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Частиною 1 статті 20 Закону №2939-VI визначено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. В частині 4 тієї ж статті закріплено, що у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до ч. 2 ст. 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені ст. 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених ч. 5 ст. 19 цього Закону. Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником. Забезпечення доступу до публічної інформації здійснюється двома способами: шляхом її систематичного та оперативного оприлюднення і оновлення, зокрема, на офіційних веб-сайтах, а також надання інформації за запитами на інформацію. При цьому спосіб забезпечення доступу до публічної інформації залежить, у тому числі, від виду (характеру, суті) такої інформації, а кожна особа має право скористатися своїм правом на подання інформаційного запиту, якому кореспондує обов`язок розпорядника інформації надати на нього відповідь. В той же час, положення Закону №2939-VI свідчать про те, що розпорядник публічної інформації може (і має своїм обов`язком) надати тільки ту публічну інформацію, яку він з огляду на свій правовий статус створив, яка певним чином задокументована/відображена на матеріальних носіях інформації і якою він (розпорядник) володіє. Таким чином, розпорядник може надати ту інформацію, яка вже існує і заздалегідь зафіксована на будь-яких носіях. Вжиття заходів для того, щоб створити інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, не охоплюється поняттям доступу до публічної інформації й відповідно не покладає на розпорядника (додаткових) зобов`язань та/або відповідальності за надання/ненадання запитувачу такої інформації. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №9901/925/18. Колегія суддів звертає увагу, що відповідач, посилаючись у своєму листі на можливість ознайомлення з копіями запитуваних документів на сайті prozorro.gov.ua за посиланням UA-2021-08-20-001498-b, не обґрунтував та не надав доказів неможливості надання копій зазначених документів в електронній формі на електронну пошту заявника, як той і просив у своєму запиті. З огляду на викладене необґрунтованими є посилання апелянта на рішення Бориспільської міської ради від 13.07.2021 № 642-11-VІІІ «Про встановлення розміру фактичних витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію, розпорядником якої є міська рада та її виконавчий комітет», у зв`язку з несплатою позивачем коштів за виготовлення копії запитуваних документів. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність дій Бориспільської міської ради щодо ненадання в повному обсязі інформації та копій документів по запиту №26/11-8 від 26.11.2021 з посиланням на те, що з тендерною документацією, протоколом розгляду тендерних пропозицій, договором на закупівлю з придбання Єдиної системи відеоспостереження та відеоаналітики об`єднаної Бориспільської територіальної громади можна ознайомитися на prozorro.gov.ua за посиланням UA-2021-08-20-001498-b. При цьому, правильним є висновок суду першої інстанції, що з метою захисту порушеного права позивача суд вказує про необхідність зобов`язання відповідача повторно розглянути на надати відповідь на вказаний запит позивача, з урахуванням висновків суду у даній адміністративній справі. Таким чином, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене при повному з`ясуванні обставин справи, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню. Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied