Рішення адміністративного суду від 2022-02-02 00:00:00+02

14 червня 2021 року [PERSON] звернувся до адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, в якому просив: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у листі від 26.05.2021 року №8394-8105/Г02/8-1500/21 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років [PERSON] з 01 грудня 2019 року з урахуванням всіх складових грошового забезпечення згідно з довідкою, виданою Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» від 06 травня 2021 року №33/36-30; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити [PERSON] перерахунок та виплату пенсії у розмірі 61% грошового забезпечення з 01.12.2019 року згідно з довідкою, виданою Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» від 06 травня 2021 року №33/36-30 з урахуванням вже отриманих сум пенсії. Ухвалою суду від 18 червня 2021 року до участі в справі був залучений в якості другого відповідача Пенсійний фонд України. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року адміністративний позов [PERSON] був задоволений частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення [PERSON] перерахунку пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» №33/36-30 від 06.05.2021 року, виданої станом на листопад 2019 року. Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.12.2019 року перерахунок та нарахування пенсії [PERSON] на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» №33/36-30 від 06.05.2021 року, виданої станом на листопад 2019 року, з урахуванням раніше проведених виплат. Зобов`язано Пенсійний фонд України у відповідності до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року №280 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року №1279 «Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги», забезпечити фінансування виплати перерахованої з 01.12.2019 року пенсії [PERSON] . Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь [PERSON] суму сплаченого судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] відмовити повністю. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач вказує на помилковість висновку суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на перерахунок пенсії з 01.12.2019 року, оскільки після втрати чинності пункту 3 Постанови КМУ №103 від 28.02.2018 року Урядом не приймалось жодних рішень щодо збільшення розміру складових грошового забезпечення. Посилається апелянт і на порушення процедури подання довідок для проведення перерахунку пенсії. Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням Пенсійний Фонд України також подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги другий відповідач зазначив, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що апелянт не є належним відповідачем по справі, оскільки забезпечує фінансування виплат територіальними органами пенсій та не є тим органом, який безпосередньо нараховує та виплачує пенсії. При цьому апелянт зазначає, що він позбавлений можливості здійснювати фінансування пенсії окремому одержувачу, оскільки не володіє інформацією про одержувача пенсії. Крім того, апелянт, посилаючись на постанови Верховного Суду від 31.03.2021 року по справі №240/12017/19, від 24.12.2020 року по справі №510/1286/16-а та на постанову Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі №755/10947/17 зазначає, що позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву, не змінює момент, з якого особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, що свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду. Позивач надіслав до апеляційного суду відзив 13.09.2021 р. та від 20.09.2021 р. на апеляційні скарги, у яких, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Судом першої інстанції справа була розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, відзиву на них, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, [PERSON] перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ. На підставі рішення Верховного Суду від 17.12.2019 року у зразковій справі №160/8324/19 щодо проведення з 01.04.2019 року перерахунку основного розміру пенсії, Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» надано довідку про розмір грошового забезпечення [PERSON] №33/36-30 від 06.05.2021 року станом на листопад 2019 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (а.с. 17). Згідно довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» №33/36-30 від 06.05.2021 року розмір грошового забезпечення позивача за прирівняною посадою: старший інспектор з ОД, становить: - посадовий оклад 2700,00 грн.; - оклад за спеціальним званням 2200,00 грн.; - надбавка за стаж служби в поліції 40,00% - 3960,00 грн.; - надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції 50,03% - 3432,06 грн.; - премія 65,35% - 6746,44 грн.; - всього грошове забезпечення для обчислення пенсії 17038,50 грн. 11 травня 2021 року позивач звернувся до ГУПФУ в Одеській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» №33/36-30 від 06.05.2021 року (а.с.13-16). Листом за №8394-8105/І-02/8-1500/21 від 26 травня 2021 року відповідач повідомив позивача, що після визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 Постанови №103 інших рішень Уряду про умови і порядок проведення перерахунку пенсій не приймалося, а тому відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки (а.с.18-19). Не погоджуючись з відмовою відповідача в перерахунку пенсії та здійсненні відповідних виплат позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду. Вирішуючи спір по суті суд першої інстанції виходив з того, позивач має право на перерахунок пенсії з 01.12.2019 року, враховуючи також те, що перерахунок пенсії позивача проводиться на підставі довідки про розмір грошового забезпечення та така довідка була надана до органу ПФУ. Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів дійшла такого висновку. Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Так, умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначаються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ (надалі Закон №2262-ХІІ), частиною 3 статті 43 якого передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до положень ст. 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 затверджений Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок №45), пунктом 1 якого передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Абзацом 1 п. 5 Порядку № 45 в редакції Постанови КМУ №103 від 28.02.2018 року було передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням. У додатку 2 до Порядку №45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою КМУ №103 від 28.02.2018 року було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення). При цьому, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, по справі №826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови КМУ №103 від 28.02.2018 року та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45. Тобто зміни, внесені Постановою КМУ №103 від 28.02.2018 року, зокрема до додатку 2 до Порядку №45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін. Втім, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року та постановою Верховного Суду від 12.11.2019 року, зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 визнані протиправними та нечинними, а рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі №826/12704/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 року - визнано протиправним та скасовано пункт 3 Постанови КМУ №103 від 28.02.2018 року. Отже, з 19.11.2019 року - з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/12704/18 - пункт 3 Постанови КМУ №103 від 28.02.2018 року втратив чинність, а інші нормативні акти, які б надалі обмежували склад та розмір грошового забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) для обчислення та перерахунку пенсії, відсутні. Відтак, саме з цієї дати виникли підстави для перерахунку пенсій, зокрема пенсіонерам органів внутрішніх справ, призначених згідно із Законом «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням розміру: посадового окладу; окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою КМУ №988 від 11.11.2015 року, та відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ. Таким чином, у позивача з`явилося право на перерахунок пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою КМУ №988 від 11.11.2015 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ. При цьому алгоритм дій, які повинні вчинити, зокрема головні управління Пенсійного фонду та уповноважені органи, які видають довідки, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2, 3 Постанови КМУ №103 від 28.02.2018 року та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився. Відповідно до п. 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. При цьому, обов`язок з перерахунку пенсії у пенсійного органу виникає після отримання ним належної довідки. Такі висновки суду першої інстанції узгоджуються з правовою позицією, викладеною в рішенні Верховного Суду від 17.12.2019 року у зразковій справі №160/8324/19, яке постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 року залишене без змін. Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на перерахунок пенсії, та враховуючи те, що уповноваженою особою була складена довідка і направлена до апелянта, у Головного управління ПФУ в Одеській області, з урахуванням положень ст. ст. 51, 63 Закону №2262-ХІІ та Порядку №45, виник обов`язок провести перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 згідно із грошовим забезпеченням станом на 19.11.2019 року. Водночас апеляційний суд не може погодитися із висновком суду першої інстанції щодо зобов`язання Пенсійного Фонду України здійснити фінансування виплати перерахованої позивачу пенсії, з огляду на таке. Позивач отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджено матеріалами справи та не заперечується учасниками справи. Так, відповідно до частин 1 та 2 ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсіонерам з числа військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання. Іншим особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно з цим Законом, пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України через установи відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" за місцем фактичного проживання пенсіонера на підставі відповідних документів, що оформляються органом Пенсійного фонду України. Таким чином, пенсія призначена позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплачується органом Пенсійного Фонду України. Постановою КМУ №1596 від 30.08.1999 року затверджений Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки у банках (надалі Порядок №1596). Так, відповідно до пункту 1 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки у банках (в редакції Постанови КМУ №1279 від 16.12.2020 року), цей Порядок визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам, у тому числі допомоги на поховання і сум пенсій, грошової допомоги, недоотриманих у зв`язку із смертю одержувача, особам, які мають право на отримання таких виплат, головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві (далі - органи Пенсійного фонду) та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення місцевих держадміністрацій, виконавчого органу міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі), а у разі їх смерті - на поточні рахунки осіб, які мають право на отримання допомоги на поховання та недоотриманої суми пенсії, грошової допомоги, в уповноважених банках. Таким чином, вказаний Порядок визначає механізм виплати пенсій головними управліннями Пенсійного фонду України шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії в уповноважених банках. Постановою КМУ №1279 від 16.12.2020 року був затверджений Порядок виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку (надалі Порядок №1279). Відповідно до пункту 1 Порядку №1279, цей Порядок визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам у готівковій формі за зазначеним у заяві місцем їх фактичного проживання в межах України організаціями, що згідно із законодавством мають право здійснювати виплату і доставку пенсій та грошової допомоги. Відповідно до абзацу восьмого пункту 2 Порядку №1279 (в редакції чинній до 01.04.2021 року) у цьому порядку терміни вживаються у такому значені, зокрема, уповноважений орган - Пенсійний фонд України, головне управління Пенсійного фонду України в області, м. Києві, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення місцевої держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради, центр з нарахування та здійснення соціальних виплат. З 01.04.2021 року, з урахуванням змін, внесених Постановою КМУ №277 від 29.03.2021 року, уповноважений орган це головне управління Пенсійного фонду України в області, м. Києві, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення місцевої держадміністрації, виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її утворення) ради, центр з нарахування та здійснення соціальних виплат. Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Порядку №1279 виплатний об`єкт - відокремлений підрозділ (філія, представництво, відділення тощо) уповноваженої організації, який надає послуги із безпосередньої виплати і доставки пенсій та грошової допомоги їх одержувачам за місцем фактичного проживання в межах України; За змістом Порядку №1279 цей Порядок визначає механізми виплати пенсій або шляхом видачі сум пенсії безпосередньо у виплатному об`єкті або з доставкою до дому в обумовлений час. Таким чином, Порядок №1596 та Порядок №1279 лише визначають механізми виплати пенсій зокрема шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії в уповноважених банках, або шляхом видачі сум пенсії безпосередньо у виплатному об`єкті або з доставкою до дому в обумовлений час. Визначення Порядками №1596 та №1279 механізмів та процедури, за якими пенсіонер фактично може отримати пенсію, узгоджується із приписами ч. ч. 1 та 2 ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та не покладає на Пенсійний Фонд України обов`язку здійснювати виплату пенсії пенсіонерам, оскільки Пенсійний Фонд України, відповідно до покладених на нього завдань здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного Фонду України та інших джерел, визначених законодавством, що прямо передбачено підпунктом 4 пункту 4 Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого Постановою КМУ №280 від 23.07.2014 року (в редакції Постанови КМУ №1279 від 16.12.2020 року). Апеляційний суд звертає увагу, що «проведення фінансування виплат пенсій» не є тотожним поняттю «виплати пенсій». Апеляційний суд встановив помилковість висновків суду першої інстанції щодо покладення на апелянта обов`язку забезпечити фінансування виплати позивачу перерахованої пенсії, оскільки обов`язок з виплати пенсії покладений нормою закону саме на територіальні пенсійні органи, яким в цій справі є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, та який відповідно до підпункту 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного Фонду України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою Правління ПФУ №28-2 від 22.12.2014 р. (зареєстрованого в МЮУ за №40/26485 від 15.01.2015), здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При цьому апеляційний суд звертає увагу, що судом першої інстанції не досліджувалось питання а також в матеріалах справи відсутні належні та допустимі доказі, які б беззаперечно свідчили про те, що Пенсійний Фонд України не виконує та/ або не буде виконувати свої завдання, зокрема організація, координація та король роботи територіальних органів щодо призначення (перерахунку), виплати пенсій (пп. 6 п. 4 Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого Постановою КМУ №280 від 23.07.2014 р.). Таким чином апеляційний суд дійшов висновку щодо помилковості обраного судом першої інстанції способу відновлення порушеного права позивача шляхом зобов`язання Пенсійного фонду України, у відповідності до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року №280, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року № 1279 «Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги», здійснити фінансування виплати пенсії позивача. Поряд з цим, апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання апелянтів на пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом. Так, строк звернення до адміністративного суду регламентовано статтею 122 КАС України, за приписами частин першої, другої якої, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Загальні правила, закріплені у нормах адміністративного процесуального законодавства, передбачають обчислення строку звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення цих прав, свобод, інтересів. Поняття «повинна була дізнатись», використане у ст.122 КАС України, слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про прийняття оскаржуваного рішення та знала про обставини його прийняття. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Верховний Суд у постанові від 02 березня 2021 року по справі №758/7700/17 зазначив, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, з моменту отримання грошових виплат, при отриманні від органу Пенсійного фонду України повідомлення про призначення пенсії, відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок. З таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про помилковість доводів апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строків звернення до суду, оскільки про порушення своїх прав на здійснення перерахунку та виплату пенсії на підставі оновленої довідки від 06.05.2021 року, виданої з урахуванням рішень Верховного Суду у зразкових справах, позивач дізнався з листа Головного управління ПФУ в Одеській області від 26.05.2021 року, яким позивача повідомлено про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії. При цьому апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на такі судові рішення Верховного Суду: - на постанову КАС ВС від 21.11.2018 року у справі №700/668/16-а, оскільки вона увалена за інших фактичних обставин (перерахунок пенсії прокурора), стосується правовідносин, які врегульовані іншими нормативно-правовими актами; - на постанови КАС ВС від 21.08.2018 у справі №807/1332/17, від 19.03.2019 у справі №591/2823/17, від 22.04.2019 у справі № 820/601/17, від 02.10.2019 у справі №804/215/18 та від 23.10.2019 у справі №п/811/112/17, оскільки вони не є такими, що ухвалені у подібних правовідносинах, оскільки апеляційний суд вбачає відмінність предмета та підстав позовів, змісту позовних вимог та різних фактичних обставин зі справою №420/9762/21, а також правового регулювання. Матеріалами справи підтверджена наявність у позивача права на перерахунок пенсії з 01.12.2019 року; виготовлення 06.05.2021 року уповноваженою особою довідки про розмір та складові грошового забезпечення станом на листопад 2019 року для перерахунку пенсії позивача, виготовлення вказаної довідки враховуючи рішення Верховного Суду від 17.12.2019 року у зразковій справі №160/8324/19, як було залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2020 року; відмова територіального пенсійного органу від 26.05.2021 року у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки від 06.05.2021 року та звернення позивача за захистом порушеного права 14.06.2021 року, тобто з дотриманням строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України. Також апеляційний суд зазначає, що оскільки перерахунок пенсії, на який позивач має право, не проведений своєчасно, як з вини органу, який видає довідки для перерахунку пенсій (довідка видана лише після набрання законної сили рішенням у зразковій справі), так і з вини органу Пенсійного Фонду України, який протиправно відмовив у проведенні перерахунку пенсії, такий перерахунок має бути проведений з дати виникнення права на нього без обмеження строком, що узгоджується із приписами ч. 3 ст. 51 Закону №2262-XII. Поряд з цим, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з посиланням на постанову Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а, оскільки обставини у даній справі не є тотожними обставинами. Зокрема, спірні правовідносини у справі №510/1286/16-а врегульовані нормами Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу". Адже в даній справі позивач є отримувачем пенсії, призначеної відповідно до Закону №2262-XII, частиною третьою статті 51 якого визначено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. Аналіз вищевикладеного свідчить про неможливість застосування до даних спірних правовідносин висновків постанови Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а. Посилання же апелянта на постанову Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №755/10947/17 є недоречним, оскільки вона стосується відступлення від висновків ВС щодо вирішення юрисдикції розгляду справ, які містять вимоги іпотекодавця до нотаріуса щодо реєстрації майна та майнових прав на користь іпотекодержателя. З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, оскаржуване рішення скасуванню в частині зобов`язання Пенсійного фонду України у відповідності до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року №280 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року №1279 «Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги» забезпечити фінансування виплати перерахованої з 01.04.2019 року пенсії [PERSON] . Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права. Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Результат розгляду: partial