Рішення адміністративного суду від 2022-05-03 00:00:00+03

[PERSON] (далі [PERSON] , позивач-1), [PERSON] (далі [PERSON] , позивач-2) звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Міністерства оборони України (далі також відповідач), третя особа: [INFO] (далі Волинський облвійськкомат, третя особа), в якому просили суд: - визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги батьку [PERSON] та матері [PERSON] військовослужбовця Збройних Сил України [PERSON] , викладене у пункті 6 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №105 від 09 серпня 2019 року; - зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити передбачену статтею16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю військовослужбовця Збройних Сил України [PERSON] у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня року, в якому здійснюватиметься виплата, в рівних частках батьку [PERSON] та матері [PERSON] . В обґрунтування позову зазначено, що 13 квітнґ 2017 року під час несення військової служби, в результаті закритої черепно-мозкової травми загинув навідник кулеметного взводу 3-го механізованого батальйону, солдат за контрактом, [PERSON] , син позивачів. 02 жовтня 2018 року позивачі звернулись до Волинського облвійськкомату про призначення та виплату їм одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року. У жовтні 2019 року позивачам стало відомо, що згідно із протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09 серпня 2019 року №105, комісія дійшла висновку про відмову у призначенні позивачам, матері та батьку загиблого солдата [PERSON] , одноразової грошової допомоги. Підставою відмови стало те, що військовослужбовець [PERSON] на момент смерті перебував у стані алкогольного сп`яніння. На думку позивачів оскільки смерть їх сина настала під час несення ним військової служби, вони мають право на виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої чинним законодавством. Позивачі вважають рішення відповідача про відмову у призначенні такої виплати протиправним. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2021 року даний адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині відмови у призначенні одноразової грошової допомоги батьку [PERSON] та матері [PERSON] військовослужбовця Збройних Сил України [PERSON] , викладене у пункті 6 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №105 від 09 серпня 2019 року. Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити передбачену статтею 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю військовослужбовця Збройних Сил України [PERSON] у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату загибелі (смерті) військовослужбовця Збройних Сил України [PERSON] [INFO] , в рівних частках батьку [PERSON] та матері [PERSON] . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині не задоволених позовних вимог, позивачі звернулися до суду з апеляційною скаргою, в якій просять його скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі та зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити передбачену статтею16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю військовослужбовця Збройних Сил України [PERSON] у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня року, в якому здійснюватиметься виплата, в рівних частках батьку [PERSON] та матері [PERSON] . В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не враховано, що як Закон № 2011, так і Порядок №975 в редакціях, чинних на момент смерті сина позивачів не визначає, відповідно до прожиткового мінімуму якого календарного року здійснюється розрахунок сум одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону № 2011. На переконання позивачів, з метою ефективного захисту їх права на виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону № 2011, суд вказану норму мав тлумачити на їх користь та зобов`язати Міністерство оборони України здійснити виплату з урахуванням розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня року, в якому здійснюватиметься виплата. Крім того, не погоджуючись з рішенням в частині задоволених позовних вимог, до суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач, в якій просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що Міністерство оборони України вважає, що позивачі не мають права на призначення та виплату одноразової грошової допомогу у зв`язку зі смертю їх сина, який в позаслужбовий час вживав спиртні напої в культурно-розважальному нічному центрі «МЕТЕЛИК» та у вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння в результаті бійки помер. Приписами статті 16-4 Закону № 2011 не вказано, які саме дії вчинені загиблим, тому вважається вчинення будь яких дій в стані алкогольного сп`яніння. Також відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивачів, в якому зазначив, що вважає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог незаконним, а в частині відмови правильним. Відповідно до п.3 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження. Відповідно до ч.1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом першої інстанції було встановлено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір`ю загиблого військовослужбовця [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 27 січня 1992 року, довідка про склад сім`ї №1901 від 03 жовтня 2018 року, видана Троянівською сільською радою). Солдат [PERSON] у період з 21 вересня 2016 року по 07 лютого 2017 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, що підтверджується довідкою військової частини [NUMBER] №8133 від 22 вересня 2017 року; довідкою №103 від 08 жовтня 2018 року [INFO] ) [PERSON] , солдат, навідник кулеметного взводу 3-го механізованого батальйону, який проходив службу у Збройних Силах України за контрактом з 15 квітня 2016 року у військовій частині пп [NUMBER] згідно витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] польова пошта по стройовій частині за №86 від 21 квітня 2017 року, [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15 квітня 2017 року, причина смерті закрита черепно-мозкова травма згідно лікарського свідоцтва про смерть №35 від 13 квітня 2017 року. Відповідно до вищевказаного наказу №86 від 21 квітня 2017 року смерть не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Відповідно до висновку судово-медичного експерта №35 від 01 червня 2017 року, на момент смерті [PERSON] перебував у стані важкої алкогольної інтоксикації; тілесні ушкодження, а саме черепно-мозкова травма, забій головного мозку, спричинені пожиттєво, мали ознаку небезпеки для життя в момент заподіяння, і в даному конкретному випадку призвели до смерті. Актом службового розслідування від 12 травня 2017 року, затвердженим командиром військової частини [NUMBER] польова пошта, встановлено, що навідник кулеметного взводу 3-го механізованого батальйону солдат військової служби за контрактом [PERSON] помер [INFO] в результаті закритої черепно-мозкової травми, отриманої внаслідок бійки між військовослужбовцями [PERSON] та [PERSON] , які надмірно вжили алкогольні напої. Зокрема, з матеріалів службового розслідування вбачається, що 12 квітня 2017 року після закінчення робочого дня група військовослужбовців військової частини польова пошта [NUMBER] солдат військової служби за контрактом [PERSON] , солдат військової служби за контрактом [PERSON] та солдат військової служби за контрактом [PERSON] вирішили відпочити та провести свій позаслужбовий час на власний розсуд, для чого вони відвідали у цивільному одязі культурно-розважальний нічний центр «МЕТЕЛИК», який розташований за адресою [ADDRESS] . Внаслідок надмірного вживання алкогольних напоїв, приблизно о 01.00 годин 13 квітня 2017 року у них виникли суперечки, яка перейшла в бійку, в результаті чого [PERSON] отримав черепно-мозкову травму та о 04.00 годин [INFO] помер. Обставини, за яких військовослужбовець [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які призвели до смерті, встановлені Володимир-Волинським міським судом Волинської області та викладені у вироку від 04 листопада 2019 року у справі №154/1689/17 (1-кп/154/19). Так, вказаним вироком встановлено, що 13 квітня 2017 року військовослужбовець [PERSON] в позаслужбовий час, будучи у стані алкогольного сп`яніння, діючи групою осіб спільно із невстановленою досудовим розслідуванням особою, під час конфлікту з військовослужбовцем [PERSON] , який виник на ґрунті спільного розпивання алкогольних напоїв,

Результат розгляду: denied