Рішення адміністративного суду від 2022-05-24 00:00:00+03

В листопаді 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 11.04.2022 в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення. Представник позивача в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити. Відповідач в судове засіданні повноважного представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав. Як встановлено судом першої інстанції, постановою серії ВМ №00000668 від 27.10.2021 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500грн. Згідно вказаної постанови, 27.10.2021 о 5год 24хв, за адресою м-21, км 192+000, Житомирська обл. зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480, днз [NUMBER] , із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 7.4% (6.145тон). Не погоджуючись з постановою про накладення адміністративного стягнення та вважаючи її протиправної, позивач звернувся в суд з відповідним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що дійсно являється власником транспортного засобу MAN TGX 18.480 днз [NUMBER] , але адміністративного правопорушення вказаного вище в постанові не вчиняв оскільки 27.10.2021 року о 5год 24хв знаходився дома та фізично не міг керувати даним транспортним засобом, що унеможливлює вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, оскільки згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Крім того 17.10.2019 позивач уклав договір оренди транспортного засобу MAN TGX 18.480, ДНЗ [NUMBER] з ТОВ «Мега-Буд Україна» та передав ТЗ протягом одного дня з моменту нотаріального посвідчення даного договору. Договір діє до 31.12.2024. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що оскільки позивачем не надано до суду належних допустимих доказів на підтвердження наявності відомостей про належного користувача транспортних засобів MAN TGX 18.480, днз [NUMBER] та напівпричіпа TRAILOR SYY3CX, ДНЗ [NUMBER] , в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів на момент розгляду справи, тому до Єдиного державного реєстру транспортних засобів не вносились відомості про зміну користувача автомобіля, отже адміністративну відповідальність повинна нести фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб. Колегія суддів, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. Статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України Про дорожній рух , учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Згідно ч. 2 ст.132-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Відповідно до примітки зазначеної статті, підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні. 14 липня 2015 року було прийнято Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху № 596-УІІІ, що дозволяє накладення штрафів за порушення правил дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі. Відповідно до ч.1 ст. 14-1 КУпАП, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів. Статтею 14-3 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу. Згідно статті 279-7 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили: така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу. У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Судом встановлено, що порушення нормативних параметрів навантаження на строєні осі транспортного засобу MAN TGX 18.480, днз [NUMBER] , яке склало 6,661тон, 13,462тон та 8,022тон, а всього 28,145тон, що перевищує максимально дозволене навантаження (22 тони) на 7,4% (6,145тон), зафіксовано на фотокартках із зображенням транспортного засобу та його номерного знаку, які отримані за результатами автоматичної фіксації правопорушення, згідно витягу з інформаційної картки (а.с.57-58). На поданих представником відповідача фотокартках міститься інформація для встановлення факту вчинення правопорушення, а саме: дата та час вчинення правопорушення; місце вчинення правопорушення; географічні координати місця вчинення правопорушення; фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку; перевищення навантаження. Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що аналіз усіх наявних в справі доказів, дає підстави стверджувати, що факт перевищення встановлених вагових обмежень автомобіля MAN TGX 18.480, днз [NUMBER] , власником якого є позивач, доведений в повній мірі. Щодо посилання позивача на те, що належний йому на праві власності транспортний засіб MAN TGX 18.480, днз [NUMBER] та напівпричіп TRAILOR SYY3CX, ДНЗ [NUMBER] , перебували у користуванні ТОВ "Мега-Буд Україна" відповідно до договорів оренди, а тому вищезазначеного правопорушення не вчиняв, а отже - оскаржувана постанова винесена без врахування всіх обставин у справі і тому є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, слід зазначити наступне. За приписами ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу. Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Поряд з цим, ст. 279-3 КУпАП передбачено, що відповідальна особа, зазначена у ч.1 ст.14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу. Таким чином, під час розгляду справи посадова особа Укртрансбезпеки використовує, зокрема, відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів. Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів" від 14 листопада 2018 року №1197 визначено процедуру внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу. Так, згідно пунктів 3, 21 вказаного Порядку, підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є: визначення належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній особі транспортного засобу в користування; визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем; оформлення на фізичну особу нотаріально посвідченої довіреності на право користування транспортним засобом; користування фізичною особою транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички); користування фізичною або юридичною особою транспортним засобом на підставі договору фінансового або оперативного лізингу; оформлення на фізичну особу, щодо якої вносяться відомості як про належного користувача, тимчасового реєстраційного талона. Внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, якого визначив безпосередньо власник транспортного засобу, здійснюється у сервісному центрі МВС у присутності власника транспортного засобу (його представника за довіреністю) та належного користувача. Таким чином, саме з ініціативи власника транспортного засобу вносяться до реєстру відомості про належного користувача транспортного засобу. Позивачем не надано до суду належних допустимих доказів на підтвердження наявності відомостей про належного користувача транспортних засобів MAN TGX 18.480, днз [NUMBER] та напівпричіпа TRAILOR SYY3CX, ДНЗ [NUMBER] , в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів на момент розгляду справи. Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, оскільки останній сам же належним чином не зареєстрував право користування транспортним засобом іншим суб`єктом господарювання, а також не дотримався вимог статті 14-1 КУпАП. Посилання позивача на неправильне врахування осей транспортного засобу, колегія суддів відхиляє, оскільки як правильно було зазначено судом першої інстанції, із загальнодоступної мережі інтернет можливо отримати інформацію щодо загальних характеристик технічних засобів MAN TGX 18.480 та напівпричіпу TRAILOR SYY3CX, із якої чітко видно наявність строєних осей транспортного засобу у складі тягача та напівпричіпу. Одночасно, твердження про здвоєну вісь жодним чином не покращило б становище позивача, оскільки у тому випадку відсоток перевантаження необхідно обраховувати від допустимої ваги 16тон, а не 22тон, у відповідності до п. 22.5 Правил дорожнього руху. Враховуючи вищезазначене, зважаючи на наявність належних доказів, які підтверджують наявність вини позивача у порушенні правил дорожнього руху, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є такою, що відповідає встановленим обставинам справи та вимогам чинного законодавства про автомобільний транспорт, а тому підстави для її скасування відсутні. На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судове рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, а отже, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied