Рішення адміністративного суду від 2023-03-06 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 06.12.2022 року працівником поліції ДОП ВП № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 053273, згідно з яким, 06.12.2022 року о 18 год. 33 хв. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у магазині «Вина Світу», здійснювала продаж алкогольних напоїв після 18:00 години, тобто з порушенням наказу голови Запорізької обласної державної адміністрації № 92 від 30.06.2022 року, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП. 17.01.2023 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради винесено постанову № 49 у справі про адміністративне правопорушення, якою Позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті, у вигляді штрафу у розмірі 6\~800 гривень. Копію зазначеної постанови її представник отримав 23.01.2023 року, при цьому у ній зазначено дату набрання постановою законної сили 27.01.2023 року. Позивач вважає постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради від 17.01.2023 № 49 незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з наступних підстав. Позивач вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, об`єктивна сторона якого полягає у порушенні працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі, зокрема алкогольними напоями у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, посилаючись на те, що Наказ голови Запорізької обласної державної адміністрації № 92 від 30.06.2022 року не є рішенням органу місцевого самоврядування, та у свою чергу не був оприлюднений, відповідно до ст.ст. 57, 64 Конституції України, що виключає таку ознаку об`єктивної сторони правопорушення, як протиправність діяння. Позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим, просить суд скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради від 17.01.2023 року № 49 про накладення на неї адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 156 КУпАП, провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність події та складу адміністративного правопорушення; стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 536,80 гривень. Ухвалою судді від 30.01.2023 року адміністративний позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу встановлено строк для подання відзиву. Визначено дату судового засідання 13.02.2023 року. Ухвалою судді від 13.02.2023 року розгляд справи відкладено через відсутність підтверджень отримання відповідачем копії позову, визначено провести розгляд справи після спливу 5-ти днів з дня надходження повідомлення про отримання відповідачем копії позову без повідомлення (виклику) сторін. 16.02.2023 року від відповідача - Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначено, що під час розгляду матеріалів адміністративної справи встановлено, що 06.12.2022 року о 18 год. 33 хв. [PERSON] , в магазині «Вина Світу» за адресою: [ADDRESS] , здійснювала продаж алкогольних напоїв після 18-00 години, чим порушила наказ голови Запорізької обласної державної адміністрації № 92 від 30.06.2022 року, отже вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП, що зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення від 06.12.2022 року. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було достовірно встановлено вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, комісією під час розгляду справи досліджувалися наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення, фіскальний чек, чек безконтактної оплати, пояснення [PERSON] , рапорт, пояснення [PERSON] , фотоматеріали. Відповідно до матеріалів справи під час її розгляду [PERSON] вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Проте, відповідач наполягає, що факт вчинення правопорушення достовірно підтверджується фіскальним чеком ТОВ „Вайн-Стори, у якому зафіксовано дату, час, місце продажу алкогольного напою та його назву, а також поясненнями [PERSON] , якою було здійснено покупку алкогольного напою. У зв`язку із зазначеним, постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради № 49 від 17.01.2023 року позивача [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та на неї накладено штраф у розмірі 6\~800 гривень. Відповідач наполягає на наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, в діях [PERSON] , оскільки її вина підтверджується та доведена поза розумним сумнівом зібраними у справі доказами. Поряд з цим, представник відповідача у відзиві наполягав на необґрунтованості доводів позову щодо відсутності підстав застосування положень наказу голови Запорізької обласної державної адміністрації № 92 від 30.06.2022 року, для притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП. Посилаючись на вищевикладені обставини, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, а судові витрати покласти на позивача. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених\~статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Судом встановлено, що постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради № 49 від 17.01.2023 року позивача [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та на неї накладено штраф у розмірі 6\~800 гривень. За змістом постанови, 06.12.2022 року о 18 год. 33 хв. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 40-б, у магазині «Вина Світу» [PERSON] здійснювала продаж алкогольних напоїв після 18-00 години, чим порушила наказ голови Запорізької обласної державної адміністрації № 92 від 30.06.2022 року „Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 156 КУпАП. Оцінюючи доводи позивача щодо неправомірного застосування положень наказу голови Запорізької обласної державної адміністрації № 92 від 30.06.2022 року, порушення вимог якого покладено їй у вину та було підставою притягнення до адміністративної відповідальності, суд виходить з наступного. Наказом Запорізької державної обласної адміністрації № 92 від 30.06.2022 року „Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області було встановлено заборону торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями на території Запорізької області на час воєнного стану в Україні; дозволено продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв, зокрема, на території Запорізької міської територіальної громади: з 10:00 до 18:00 всім суб`єктам господарювання, окрім закладів громадського харчування, з 10:00 до 21:00 закладам громадського харчування. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який вподальшому було неодноразово продовжено, на час розгляду адміністративної справи 17.01.2023 року - Указом Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, продовжений з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 8 Закону України „Про правовий режим воєнного стану , в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: забороняти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, торгівлю зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі. Пунктами 3-5 Порядку заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. № 1457, передбачено, зокрема, що заборона торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в межах території, на якій вводиться воєнний стан, запроваджується шляхом видання наказу військовим командуванням разом з військовою адміністрацією (у разі її утворення) з метою забезпечення громадської безпеки і порядку. Наказом військового командування та військової адміністрації (у разі її утворення) визначається час введення та строк дії заборони торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в межах території, на якій вводиться воєнний стан. Обґрунтованих даних щодо неправомірності або втрати чинності Наказом Запорізької державної обласної адміністрації № 92 від 30.06.2022 року, у позові не наведено, крім того, з наданих суду матеріалів не вбачається підстав для висновку про порушення порядку його опублікування у період воєнного стану, у зв`язку із чим, доводи позивача в цій частині суд вважає необґрунтованими. Так, положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Згідно з вимогами ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Частиною 2 статті 156 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби. Отже, однією із об`єктивних ознак складу даного адміністративного правопорушення є діяння, яке полягає у продажі, зокрема, алкогольних напоїв, у час доби, що заборонений відповідним рішенням органу місцевого самоврядування. Суб`єктом даного правопорушення, виходячи із диспозиції даної норми, є працівник підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування. Як вбачається із матеріалів справи, позивача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за продаж 06.12.2022 року о 18-33 годині, тобто у заборонений час, алкогольного напою. Проте, матеріали справи про адміністративне правопорушення, копії яких долучені представником відповідача до відзиву, не містять належних та допустимих доказів того, що продаж вказаних алкогольних напоїв був здійснений саме [PERSON] . Надана суду копія фіскального чеку про здійснення операції з продажу товару алкогольних напоїв, не містить прізвища особи, яка її здійснила. Згідно наданих відповідачем письмових пояснень [PERSON] , остання пояснила, що здійснила покупку двох пляшок вина 06.12.2022 року після 18-00 години у крамниці „Вина Світу, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , проте, не вказує саме на особу [PERSON] як продавця, яка здійснила продаж. Крім того, надана відповідачем копія фото особи, яка імовірно здійснила продаж алкогольних напоїв, на переконання суду, не підтверджує достовірно факту вчинення позивачем [PERSON] адміністративного правопорушення за фактом, викладеним у оскаржуваній постанові, з огляду на те, що її неможливо ідентифікувати за часом створення, та на зазначеному фото не зафіксовано здійснення операції з продажу товару. Отже, на переконання суду, належних доказів на підтвердження продажу алкогольних напоїв саме позивачем [PERSON] у зазначений в оскаржуваній постанові час не надано. В ході розгляду справи судом не було встановлено беззаперечних доказів на підтвердження наявності в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, таких доказів не надано й відповідачем. Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення. Презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи прирівнюються до доведеної невинуватості цієї особи. Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційного Суду України, суд дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1). Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно з ч. 1\~ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. За встановлених в ході розгляду справи обставин, відповідачем суду не було надано достовірних доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а також правомірності оскаржуваної постанови. Враховуючи, що відповідачем доводи позивача щодо відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення не були спростовані, тоді як в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, в силу вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. У зв`язку з цим, постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради № 49 від 17.01.2023 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП і накладення штрафу у розмірі 6800 гривень підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. На підставі положень ст. 139 КАС України, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Запорізької міської ради судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору в сумі 536,80 гривень.

Результат розгляду: granted