Рішення адміністративного суду від 2022-03-22 00:00:00+02

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. В травні 2021 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся керівник Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Поліського округу, Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України із адміністративним позовом до Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області, у якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив про визнання протиправними та нечинними розпорядження і детального плану території земельної ділянки. КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 2. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено. 2.1. Визнано протиправним та нечинним розпорядження Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області від 09.11.2020 №245 «Про затвердження детального плану території». 2.2. Визнано протиправним та нечинним «Детальний план території земельної ділянки загальною площею 32,2000 га, кадастровий номер 1822587900:19:000:0202, розташованої на території Харитонівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області». КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ 3. Апелянт Товариство з обмеженою відповідальністю "Сілі-Кор", не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. 4. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що згідно Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», виготовлений на замовлення Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області, детальний план території є документом місцевого планування, а отже, Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України не наділене повноваженнями надавати до нього зауваження і пропозиції, у тому числі до звіту про стратегічну екологічну оцінку, відповідно до статті 6 Закону України №2354-VIII, а такими повноваженнями наділена, у даному випадку, виключно Житомирська обласна державна адміністрація, що передбачено статтею 8 Закону України №2354-VIII. 5. Апелянт зазначає, що прокурор не має адміністративно-процесуальної дієздатності та в даному випадку не може звертатись до суду, оскільки з такими позовами мали б звертатись Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України або Державна екологічна інспекція України. Прокурором у позовній заяві не наведено підстав, що свідчили б про причини незвернення вказаних органів до суду із позовом самостійно. 6. Крім того, апелянт посилається на судову практику Верховного Суду зокрема у справі №810/3164/18 в постанові від 03.12.2019 Верховний Суд залишив касаційну скаргу прокурора без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій про повернення позовної заяви без розгляду - без змін, дійшовши до висновку про те, що у спірних правовідносинах органом, уповноваженим на забезпечення заходів авіаційної безпеки є Державна авіаційна служба України, відтак, прокурор за даних обставин не набув право на звернення до адміністративного суду з цим позовом. 7. Також, апелянт посилається на те, що право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт (частина 2 статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України), яким прокурор не являється. ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 8. Судом встановлено, що розпорядженням Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області від 08.10.2020 №217 «Про розроблення детального плану території» вирішено розробити детальний план території земельної ділянки загальною площею 32,2000 га, кадастровий номер 1822587900:19:000:0202, розташованої на території Харитонівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області (Том №1, а.с. 21-22). 9. Метою розроблення детального плану території є зміна цільового призначення земельної ділянки загальною площею 32,2000 га (кадастровий номер 1822587900:19:000:0202) із земель лісового фонду на землі для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами. 10. Замовником на виготовлення детального плану території визначено Коростишівську районну державну адміністрацію (Том №1, а.с. 21). 11. Фінансування робіт по розробленню детального плану території мало здійснюватися за рахунок коштів ТОВ «СІЛІ-КОР» (Том №1, а.с. 22). 12. Після видачі розпорядження від 08.10.2020 №217, на офіційному веб-сайті Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області за посиланням http://korostyshiv-rda.gov.ua/content/view/8458/123/ було опубліковано заяву про визначення обсягу стратегічної екологічної оцінки «Детального плану території площею 32,2 гектара для відпрацювання Південно-східної ділянки Смолівського родовища пісків за адресою: Житомирська обл., Коростишівський р-н, с. Смолівка», титульну сторінку детального плану території та частину звіту про стратегічну екологічну оцінку, без зазначення дати їх опублікування (Том №1, а.с. 25-45). 13. Протокол громадських слухань, протокол архітектурно-містобудівної ради, матеріали стратегічної екологічної оцінки та детальний план території були розміщені на веб-сайті Геопорталу Житомирської області, за посиланням https://oda.ztmbk.gov.ua/catalog/detalni-plani-teritoriy/dpt-181.html. 14. Розпорядженням Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області від 09.11.2020 №245 «Про затвердження детального плану території», затверджено детальний план території земельної ділянки загальною площею 32,2000 га, кадастровий номер 1822587900:19:000:0202, розташованої на території Харитонівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області. 15. Коростишівською окружною прокуратурою виявлено факти порушення Коростишівською районною державною адміністрацією вимог Закону України від 20 березня 2018 року №2354-VIII «Про стратегічну екологічну оцінку» (далі Закон України №2354-VIII, Закон України «Про стратегічну екологічну оцінку») під час проведення процедури стратегічної екологічної оцінки «Детального плану території площею 32,2 гектара для відпрацювання Південно-східної ділянки Смолівського родовища пісків за адресою: Житомирська обл., Коростишівський р-н, с. Смолівка» та його затвердження, у зв`язку з чим подано до суду адміністративний позов. ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ 16. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 17. Згідно ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. 18. Спірні правовідносини між сторонами регулюються Законом України «Про стратегічну екологічну оцінку», Законом України від 17 лютого 2011 року №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон України №3038-VI, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності»), Законом України від 29 жовтня 1996 року №436/96-ВР «Про приєднання України до Конвенції 1979 року про охорону дикої флори і фауни та природних середовищ існування в Європі», Конвенцією про охорону дикої флори та фауни і природних середовищ існування в Європі 1979 року (Бернська конвенція 1979 року), Конвенцією про доступ до інформації, участь громадськості в процесі прийняття рішень та доступ до правосуддя з питань, що стосуються довкілля 1998 року (Орхуська конвенція 1998 року), Законом України від 29 червня 2004 року №1906-IV «Про міжнародні договори України» (далі Закон України №1906-IV, Закон України «Про міжнародні договори України»), у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин. 19. Відповідно до частини 7 статті 1 Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку» стратегічна екологічна оцінка - процедура визначення, опису та оцінювання наслідків виконання документів державного планування для довкілля, у тому числі для здоров`я населення, виправданих альтернатив, розроблення заходів із запобігання, зменшення та пом`якшення можливих негативних наслідків, яка включає визначення обсягу стратегічної екологічної оцінки, складання звіту про стратегічну екологічну оцінку, проведення громадського обговорення та консультацій (за потреби - транскордонних консультацій), врахування у документі державного планування звіту про стратегічну екологічну оцінку, результатів громадського обговорення та консультацій, інформування про затвердження документа державного планування та здійснюється у порядку, визначеному цим Законом. 20. Стаття 6 Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку» передбачає повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, щодо стратегічної екологічної оцінки. Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 6 Закону України №2354-VIII центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, у межах своєї компетенції: 1) надає зауваження і пропозиції до заяви про визначення обсягу стратегічної екологічної оцінки проекту документа державного планування загальнодержавного рівня; 2) надає зауваження і пропозиції до проекту документа державного планування та звіту про стратегічну екологічну оцінку. 21. Стаття 7 Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку» визначає повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, щодо стратегічної екологічної оцінки. Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 7 Закону України №2354-VIII центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, у межах своєї компетенції: 1) надає зауваження і пропозиції до заяви про визначення обсягу стратегічної екологічної оцінки проекту документа державного планування загальнодержавного рівня; 2) надає зауваження і пропозиції до проекту документа державного планування та звіту про стратегічну екологічну оцінку. 22. Стаття 8 Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку» закріплює повноваження обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій (відповідних підрозділів з питань охорони навколишнього природного середовища та з питань охорони здоров`я), органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони здоров`я щодо стратегічної екологічної оцінки. Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 8 Закону України №2354-VIII обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації (відповідні підрозділи з питань охорони навколишнього природного середовища та з питань охорони здоров`я), орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони здоров`я у межах своєї компетенції: 1) надають зауваження і пропозиції до заяви про визначення обсягу стратегічної екологічної оцінки проекту документа державного планування місцевого та регіонального рівнів; 2) надають зауваження і пропозиції до проекту документа державного планування та звіту про стратегічну екологічну оцінку. ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ \~\~ 23. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного. 24. Як вірно встановлено судом першої інстанції, спір між сторонами у даній справі зводиться до того чи повинно було брати участь у стратегічній екологічній оцінці Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, яке не було залучене до процедури стратегічної екологічної оцінки, не надавало у даному випадку свої зауваження і пропозиції до проекту оскаржуваного документа і звіту про стратегічну екологічну оцінку, та чи відповідно було таким чином порушено процедуру розробки та прийняття оскаржуваних нормативних актів. 25. Апелянт зазначає, що викладені у листі від 09.03.2021 №18-6/586 (Том №1, а.с. 119-124) ґрунтуються на тому, що згідно Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», виготовлений на замовлення Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області, детальний план території є документом місцевого планування, а отже, Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України не наділене повноваженнями надавати до нього зауваження і пропозиції, у тому числі до звіту про стратегічну екологічну оцінку, відповідно до статті 6 Закону України №2354-VIII, а такими повноваженнями наділена, у даному випадку, виключно Житомирська обласна державна адміністрація, що передбачено статтею 8 Закону України №2354-VIII. 26. Колегія суддів відхиляє доводи апелянта з наступних підстав. 27. Відповідно до частин 1, 2 статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території деталізує положення генерального плану населеного пункту або комплексного плану та визначає планувальну організацію і розвиток частини території населеного пункту або території за його межами без зміни функціонального призначення цієї території. Детальний план території розробляється з урахуванням обмежень у використанні земель, у тому числі обмежень використання приаеродромної території, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України. 28. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці. 29. Стаття 11 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачає планування територій на державному рівні, а стаття 16 того ж закону передбачає планування територій на місцевому рівні. 30. Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. 31. Отже, з наведених норм вбачається, що детальний план території є документом планування на місцевому рівні і він підлягає стратегічній екологічній оцінці. 32. Апелянтом помилково ототожнюється поняття «планування територій на державному рівні», що вжито у Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності» із поняттям «документ державного планування», що вжито у Законі України «Про стратегічну екологічну оцінку». 33. Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» розрізняє наступні види планування: - планування територій на державному рівні (стаття 11 Закону України №3038-VI); - планування територій на регіональному рівні (стаття 13 Закону України №3038-VI); - планування територій на місцевому рівні (стаття 16 Закону України №3038-VI); 34. Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» надає визначення містобудівної документації та проектної (пункти 7, 11 статті 1 Закону України №3038-VI). 35. До містобудівної документації, серед інших, відносяться документи планування території (пункти 7 статті 1 Закону України №3038-VI). 36. Детальний план території відноситься до містобудівної документації на місцевому рівні (пункт 3 частини 1 статті 1 Закону України №3038-VI). 37. Відповідно до частини 4 статті 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівна документація підлягає стратегічній екологічній оцінці в порядку, встановленому Законом України «Про стратегічну екологічну оцінку». Розділ «Охорона навколишнього природного середовища», що розробляється у складі проекту містобудівної документації, одночасно є звітом про стратегічну екологічну оцінку, який має відповідати вимогам Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку». 38. Закон України «Про стратегічну екологічну оцінку» є спеціальним законом, який визначає процедуру та порядок проведення стратегічної екологічної оцінки та встановлює визначення понять, які використовуються для цілей цього закону. 39. Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку» цей Закон регулює відносини у сфері оцінки наслідків для довкілля, у тому числі для здоров`я населення, виконання документів державного планування та поширюється на документи державного планування, які стосуються сільського господарства, лісового господарства, рибного господарства, енергетики, промисловості, транспорту, поводження з відходами, використання водних ресурсів, охорони довкілля, телекомунікацій, туризму, містобудування або землеустрою (схеми) та виконання яких передбачатиме реалізацію видів діяльності (або які містять види діяльності та об`єкти), щодо яких законодавством передбачено здійснення процедури оцінки впливу на довкілля, або які вимагають оцінки, зважаючи на ймовірні наслідки для територій та об`єктів природно-заповідного фонду та екологічної мережі (далі - території з природоохоронним статусом), крім тих, що стосуються створення або розширення територій та об`єктів природно-заповідного фонду. 40. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку» документи державного планування - стратегії, плани, схеми, містобудівна документація, загальнодержавні програми, державні цільові програми та інші програми і програмні документи, включаючи зміни до них, які розробляються та/або підлягають затвердженню органом державної влади, органом місцевого самоврядування. 41. Тобто, під документом державного планування Закон України «Про стратегічну екологічну оцінку» розуміє будь який документ планування як місцевого, регіонального так і загальнодержавного рівня. 42. До документів державного планування Закон України «Про стратегічну екологічну оцінку» відносить: - документ державного планування загальнодержавного рівня; - документ державного планування регіонального рівня; - документ державного планування місцевого рівня; що випливає із положень частини 2 та частини 6 статті 10 (визначення обсягу стратегічної екологічної оцінки) Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку» у відповідності до яких замовник подає заяву про визначення обсягу стратегічної екологічної оцінки (на паперових носіях та в електронному вигляді) до органів, зазначених у статтях 6 та 7 цього Закону, - щодо документа державного планування загальнодержавного рівня або до органів, зазначених у статті 8 цього Закону, - щодо документа державного планування місцевого та регіонального рівнів і оприлюднює її в порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, з метою одержання та врахування пропозицій і зауважень громадськості. Органи, зазначені у статтях 6 та 7 цього Закону, - щодо проектів документів державного планування загальнодержавного рівня, та органи, зазначені у статті 8 цього Закону, - щодо проектів документів державного планування місцевого та регіонального рівнів надають у письмовій формі свої зауваження і пропозиції до заяви про визначення обсягу стратегічної екологічної оцінки у строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання такої заяви. 43. Отже, терміни, що вжиті у двох наведених законах співвідносяться наступним чином: 1) до планування територій на державному рівні відносяться документи державного планування на загальнодержавному рівні; 2) до планування територій на регіональному рівні відносяться документи державного планування на регіональному рівні; 3) до планування територій на місцевому рівні відносяться документи державного планування на місцевому рівні. 44. Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» не використовує такий термін як «загальнодержавний рівень», що вживається у Законі України «Про стратегічну екологічну оцінку», що і викликає хибне праворозуміння та помилкове ототожнення узагальнюючого поняття «документ державного планування», що вживається у Законі України «Про стратегічну екологічну оцінку», із поняттям «планування територій на державному рівні», що використовується у Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності», та по своїй суті відповідає терміну «документ державного планування загальнодержавного рівня». 45. Якщо розглянути повноваження органів виконавчої влади у розрізі етапів проведення стратегічної екологічної оцінки, то на етапі визначення обсягу стратегічної екологічної оцінки, тобто розгляду заяви про визначення обсягу стратегічної екологічної оцінки проекту, органи виконавчої влади мають наступні повноваження. 46. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, у межах своєї компетенції надають зауваження і пропозиції до заяви про визначення обсягу стратегічної екологічної оцінки проекту документа державного планування загальнодержавного рівня (пункт 1 частини 1 статті 6 та пункт 1 частини 1 статті 7 Закону України №2354-VIII). 47. Обласні державні адміністрації у межах своєї компетенції надають зауваження і пропозиції до заяви про визначення обсягу стратегічної екологічної оцінки проекту документа державного планування місцевого та регіонального рівнів (пункт 1 частини 1 статті 8 Закону України №2354-VIII). 48. На етапі проведення консультацій у процесі стратегічної екологічної оцінки органи виконавчої влади мають наступні повноваження. 49. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, у межах своєї компетенції надають зауваження і пропозиції до проекту документа державного планування та звіту про стратегічну екологічну оцінку, тобто до будь якого документа планування як місцевого та регіонального так і загальнодержавного рівня, а також звіту про стратегічну екологічну оцінку, що випливає із наведених вище положень пункту 2 частини 1 статті 6 та пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України №2354-VIII. 50ю Обласні державні адміністрації у межах своєї компетенції надають зауваження і пропозиції до проекту документа державного планування та звіту про стратегічну екологічну оцінку (пункти 1, 2 частини 1 статті 8 Закону України №2354-VIII). 51. Обов`язки замовника документації на етапі консультації з органами виконавчої влади у процесі стратегічної екологічної оцінки визначені статтею 13 Закону України №2354-VIII. 52. Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку» проект документа державного планування, звіт про стратегічну екологічну оцінку та повідомлення про оприлюднення цих документів подає замовник (на паперових носіях та в електронному вигляді) до органів, зазначених у статтях 6 та 7 цього Закону. 53. Згідно з частиною 2 статті 13 Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку» проект документа державного планування місцевого та регіонального рівнів, звіт про стратегічну екологічну оцінку та повідомлення про оприлюднення цих документів подає замовник (на паперових носіях та в електронному вигляді) до органів, зазначених у статті 8 цього Закону. 54. Таким чином, до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України подається будь який документ державного планування як місцевого, регіонального так і загальнодержавного рівня, а до обласної адміністрації лише місцевого рівня. 55. Отже, Детальний план території земельної ділянки загальною площею 32,2000 га, кадастровий номер 1822587900:19:000:0202, розташованої на території Харитонівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області є документом планування на місцевому рівні, який у розумінні Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку» є документом державного планування і у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 6 Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку» мав бути поданий не тільки до обласної ради а і до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, яке у свою чергу мало надати до нього та до звіту про стратегічну екологічну оцінку зауваження і пропозиції, які мали бути враховані при його розробці і прийнятті. 56. Неподання детального плану до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України призвело до того, що була недотримана процедура прийняття нормативного акта, що призвело до порушення положень статті 3 Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку» в частині порушення принципів законності та об`єктивності, а також повноти інформації у проекті документа. 57. Щодо доводів про порушення порядку проведення громадського обговорення проекту детальної території колегія суддів зазначає наступне. 58. Відповідно до підпункту «г», пункту 2, частини 1, статті 6 Орхуської конвенції 1998 року передбачено, що зацікавлена громадськість адекватно, своєчасно та ефективно одержує інформацію залежно від обставин шляхом публічного повідомлення або в індивідуальному порядку на початковому етапі процедури прийняття рішень з питань, що стосуються навколишнього середовища, серед іншого, про передбачувану процедуру, включаючи те, яким чином і коли така інформація може бути надана про початок виконання процедури про те, яка екологічна інформація, що стосується запропонованого виду діяльності, є в наявності; і з охоплення даного виду діяльності національною або транскордонною процедурою оцінки впливу на навколишнє середовище. 59. Закон України «Про стратегічну екологічну оцінку» передбачає на різних етапах здійснення стратегічної екологічної оцінки публікацію документів та проведення громадських обговорень. Так, наведеним законом передбачено публікацію документів та громадське обговорення заяви про визначення обсягу стратегічної екологічної оцінки, тобто на етапі визначення обсягу стратегічної екологічної оцінки, та публікацію документів і проведення громадських обговорень звіту про стратегічну екологічну оцінку, тобто вже готових проектів документів. 60. Відповідно до частини 4 статті 10 Закону України №2354-VIII заява про визначення обсягу стратегічної екологічної оцінки та (за наявності) проект документа державного планування оприлюднюються шляхом розміщення на офіційному веб-сайті замовника з метою одержання та врахування зауважень і пропозицій громадськості. Замовник повідомляє громадськість про оприлюднення заяви про визначення обсягу стратегічної екологічної оцінки та (за наявності) проекту документа державного планування у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 12 цього Закону, та забезпечує вільний доступ громадськості до цих документів протягом усього строку громадського обговорення, визначеного частиною п`ятою цієї статті. 61. Строк громадського обговорення заяви про визначення обсягу стратегічної екологічної оцінки встановлюється замовником і не може становити менш як 15 днів з дня її оприлюднення (частина 5 статті 10 Закону України №2354-VIII). 62. Відповідно до частини 4 статті 12 Закону України №2354-VIII повідомлення про оприлюднення проекту документа державного планування та звіту про стратегічну екологічну оцінку публікується у друкованих засобах масової інформації (не менш як у двох), визначених замовником, та розміщується на офіційному веб-сайті замовника. Замовник забезпечує розміщення повідомлення та доступ до проекту документа державного планування і звіту про стратегічну екологічну оцінку протягом усього строку громадського обговорення, визначеного відповідно до частини шостої цієї статті. 63. Строк громадського обговорення проекта документа державного планування та звіту про стратегічну екологічну оцінку встановлюється замовником і не може становити менш як 30 днів з дня оприлюднення повідомлення, передбаченого частиною четвертою цієї статті, що передбачено частиною 6 статті 12 Закону України №2354-VIII. 64. Судом першої інстанції встановлено, що Коростишівською районною державною адміністрацією Житомирської області було опубліковано на власному веб-сайті заяву про визначення обсягу стратегічної екологічної оцінки, титульну сторінку детального плану території та частину звіту про стратегічну екологічну оцінку без зазначення дати їх опублікування (Том №1, а.с. 25-45). 65. Також Коростишівською районною державною адміністрацією Житомирської області надруковано оголошення про проведення громадських слухань в газеті «Коростишівська газета» №41 (11732) від 23.10.2020. 66. Отже, Коростишівською районною державною адміністрацією Житомирської області не було забезпечено публікацію проекту документа у двох засобах масової інформації та у повному обсязі, а також не дотримано 30 строку проведення громадських слухань щодо проекта детального плану та звіту про стратегічну екологічну оцінку. 67. Наведені дії Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області свідчать про недотримання процедури прийняття нормативного акта та призвели до порушення положень статті 3 Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку» в частині порушення принципів гласності та участі громадськості. 68. У частині 1 статті 9 Конституції України закріплено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. 69. Частиною 1 статті 15 Закону України «Про міжнародні договори України» визначено, що чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права. 70. Відповідно до Закону України від 29 жовтня 1996 року №436/96-ВР «Про приєднання України до Конвенції 1979 року про охорону дикої флори і фауни та природних середовищ існування в Європі» Україна приєдналася до Конвенції 1979 року про охорону дикої флори і фауни та природних середовищ існування в Європі із застереженнями щодо вовка та ведмедя бурого, добування дупеля, використання пасток, сіток і капканів. 71. Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про охорону дикої флори і фауни та природних середовищ існування в Європі кожна Договірна Сторона відповідно до положень цієї Конвенції вживає заходів для здійснення національної політики охорони дикої флори, дикої фауни та природних середовищ існування, приділяючи особливу увагу видам, яким загрожує зникнення, та вразливим видам, особливо ендемічним, та середовищам існування, яким загрожує зникнення. 72. Згідно з частиною 1 статті 4 Конвенції про охорону дикої флори і фауни та природних середовищ існування в Європі договірні Сторони у своїй політиці планування забудови і розвитку територій враховують потреби охорони природних територій, що охороняються згідно із попереднім пунктом, для того щоб уникнути будь-якої деградації таких територій або у міру можливості звести її до мінімуму. 73. Статтею 13 Конвенції про охорону дикої флори і фауни та природних середовищ існування в Європі передбачено, що для цілей цієї Конвенції створюється Постійний комітет. 74. Повноваження комітету визначені статтею 14 Конвенції про охорону дикої флори і фауни та природних середовищ існування в Європі. 75. Керівник Коростишівської окружної прокуратури стверджує, що земельна ділянка площею 32,2000 га з кадастровим номером 1822587900:19:000:0202 щодо якої розроблявся та затверджувався детальний план території, знаходиться на території об`єкту Смарагдової мережі - Korostyshivskiy (UA0000165). Постійним комітетом Бернської конвенції 1979 року 08.12.2017 вказану території включено до Смарагдової мережі Європи. 76. Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України стверджує, що об`єкт Смарагдової мережі - Korostyshivskiy (UA0000165) підлягає збереженню згідно із Бернською конвенцією 1979 року та з урахуванням вимог Директиви Ради 92/43/ЄЕС від 21 травня 1992 року про охорону природних середовищ, існування та дикої флори і фауни, Директиви Європейського Парламенту і Ради 2009/147/ЄС від 30 листопада 2009 року про збереження диких птахів. 77. Межі територій Смарагдової мережі і їх стандартні форми даних розміщені на офіційному сайті Ради Європи: https://www.соe.int/en/web/bern-convention/emerald-viewer. А на публічній кадастровій карті України наявний інформаційний шар «Смарагдова мережа»: https://map.land.gov.ua/kadastrova-karta. 78. Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України стверджувало, що Коростишівська районна державна адміністрація Житомирської області листом від 27.11.2020 №01-21/231 вже після прийняття оскаржуваного рішення повідомила Міністерство про його прийняття, а також, що в складі детального плану території розроблений звіт про стратегічну екологічну оцінку, на підтвердження чого надано відповідний лист (Том №1, а.с. 115). 79. Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України листами від 04.12.2020 №25/5-21/10907-20, 29.12.2020 №25/5-21/12642-20, 11.02.2021 №25/5-21/2678-21 до Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області та до Відділу містобудування та архітектури, земельних відносин, інфраструктури, захисту довкілля та цивільного захисту населення Коростишівської районної державної адміністрації, повідомляло про порушення вимог Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку» та про необхідність їх усунення, на підтвердження чого надало до суду копії відповідних листів (Том №1, а.с. 232-237). 80. \~Апелянт стверджує, що визначення поняття, межу території Смарагдової мережі та її правовий статус у національному законодавстві не закріплено, як і не закріплені заходи по її збереженню, у зв`язку з чим вважає, що немає ніяких обмежень на використання земельної ділянки площею 32,2000 га з кадастровим номером 1822587900:19:000:0202. 81. Колегія суддів не може надати оцінку вказаним доводам, оскільки вони стосуються екологічної оцінки Смарагдової мережі - Korostyshivskiy (UA0000165), яка через порушення порядку здійснення стратегічної екологічної оцінки детального плану території не була надана Смарагдовій мережі та відповідно не відображена у стратегічній екологічній оцінці детального плану. 82. Судом встановлено, що Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України було позбавлене можливості висловити свої пропозиції і зауваження до звіту про стратегічну екологічну оцінку оскаржуваного детального плану території, відповідно пропозиції і зауваження Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України не були відображені у стратегічній екологічній оцінці, у зв`язку з чим у суду відсутня можливість проаналізувати стратегічну екологічну оцінку на предмет відповідності чинному законодавству в частині, що стосується Смарагдової мережі. 83. Колегія суддів вважає, що неможливо ігнорувати факт існування Смарагдової мережі - Korostyshivskiy (UA0000165) та те, що такий об`єкт відноситься до охоронюваних Бернською конвенцією 1979 року, яка є частиною національного законодавства, та у відповідності до якої Україна взяла на себе зобов`язання у своїй політиці планування забудови і розвитку територій враховувати потреби охорони природних територій, що охороняються, і що оцінка впливу на такий об`єкт обов`язково мала бути відображена у стратегічній екологічній оцінці. 84. Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. 85. У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини Щокін проти України (№23759/03 та №37943/06) зазначено, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про закон , стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі Шпачек s.r.о. проти Чеської Республіки (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC №26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі Бейелер проти Італії (Beyeler v. Italy №33202/96). 86. У Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. 87. Водночас зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. 88. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява №65518/01; пункт 89), Проніна проти України (заява №63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29). 89. Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ. 90. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 91. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 92. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 93. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає. 94. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сілі-Кор" слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Результат розгляду: denied