Рішення адміністративного суду від 2022-09-28 00:00:00+03

У березні 2022 року [PERSON] звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, які полягають у зменшенні з 01.03.2022 основного розміру пенсії з 71% до 70% сум грошового забезпечення, а також у виплаті пенсії з обмеженням десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність; зобов`язання здійснити з 01.03.2022 перерахунок пенсії виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 71% сум грошового забезпечення, із врахуванням грошового забезпечення зазначеного у довідці від 02.06.2021 №С/1018; зобов`язання здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії із врахуванням 71% розміру грошового забезпечення та виплачувати її в подальшому без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами установлених для осіб, які втратили працездатність; стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 грн. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії [PERSON] з 71% до 70% сум грошового забезпечення та обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб при здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років з 01.04.2019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату [PERSON] пенсії за вислугу років з 01.04.2019 відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 71% сум грошового забезпечення, без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб, з урахуванням раніше проведених виплат. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору в сумі 992,40 грн та 1000 грн. витрат на правову допомогу. Не погодившись із судовим рішенням, вважаючи таке ухваленим з неповним з`ясуванням обставин справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку. Просить скасувати оскаржене рішення суду від 30.06.2022 та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначило, що позивачу правомірно перераховано пенсію, виходячи з 70% розміру грошового забезпечення, оскільки на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії з 01.04.2019 встановлений максимальний розмір пенсії, зокрема 70% відповідних сум грошового забезпечення. Зміни у ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб» законодавцем не внесені. Також вказує на те, що під час нарахування і виплати пенсії відповідач керувався нормами статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Приписи статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції, чинній на момент перерахунку позивачу пенсії, носять імперативний характер та неконституційними не визнавались. Отже, позивачу пенсія призначена, перерахована та виплачується відповідно до вимог законодавства. Також апелянт стверджує, що надані адвокатом документи не містять жодного посилання на адміністративну справу, в межах якої заявлені витрати на відшкодування правничої допомоги. Крім того, розмір витрат на правову допомогу не може братися до уваги судом як співмірний із складністю справи та виконаними адвокатом робіт (надання послуг). Судом було призначено апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження без виклику сторін. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] отримує пенсію за вислугу років підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ. Пенсія позивачу призначена з 14.12.2013 в розмірі 71% сум грошового забезпечення, що підтверджується протоколом за пенсійною справою №1301009912 від 14.12.2013. На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду №380/11336/21 від 19.10.2021 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області 23.02.2022 здійснило перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки №С/1018 від 02.06.2021. У процесі перерахунку орган ПФУ визначив основний розмір пенсії [PERSON] 1 в розмірі 70% грошового забезпечення та обмежив її максимальним розміром; розмір пенсії після перерахунку складає 19340 грн. Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що положення статті 13 Закону № 2262-ХІІ, якими встановлено розмір пенсії виходячи з 70 відсотків від грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, що стосуються питань саме призначення пенсії, а не її перерахунку. Адже до останнього застосовуються спеціальні норми, що регулюють умови та підстави встановлені саме щодо перерахунку пенсії. Всупереч наведеного, при здійснені перерахунку пенсії позивачу управління Пенсійного фонду застосувало норми, які регулюють питання саме призначення пенсії, що є безпідставним. Таким чином, відповідач при проведенні позивачу перерахунку пенсії протиправно зменшив відсоткове значення розміру пенсії за вислугу років з 71 % на 70 % грошового забезпечення. Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України положення ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ, якою було встановлено обмеження пенсій максимальним розміром. Отже, дії відповідача щодо застосування обмежень при перерахунку та виплаті пенсії позивача максимальним розміром є протиправними. Заявлені позивачем до відшкодування 2000,00 грн витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, не є співмірним із складністю справи та виконаним адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт). Отже, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача, повинен становити 1000,00 грн. Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного. Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ). Частиною 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) визначено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Встановлено, що пенсія позивачу призначена з 14.12.2013 в розмірі 71% сум грошового забезпечення, що підтверджується протоколом за пенсійною справою №1301009912 від 14.12.2013. У подальшому стаття 13 Закону № 2262-ХІІ неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення. Так, на момент виникнення спірних правовідносин вказана вище стаття передбачала, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Однак, застосування 70 відсоткового показника до перерахунку пенсії відповідача є протиправним, оскільки такий застосовується під час призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і тому, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України. Така правова позиція висловлена у рішенні Верховного Суду від 04 лютого 2019 року, ухваленому за результатами розгляду справи № 240/5401/18, яке було залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року. Отже, для перерахунку пенсії позивача відповідно до ст.63 Закону № 2262-ХІІ відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому, при перерахунку пенсії, змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість, відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні, відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Таким чином, відповідач, при перерахунку пенсії позивача, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду №380/11336/21 від 19.10.2021, неправомірно, самостійно, зменшив відсоткове значення розміру пенсії до грошового утримання з 71 відсотків до 70 відсотків. Вказане є підставою для визнання протиправними дій відповідача щодо перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 року виходячи з розрахунку 70% грошового забезпечення та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.04.2019 виходячи із 71 % грошового забезпечення для обчислення розміру пенсії. Щодо обмеження розміру пенсії максимальним розміром суд апеляційної інстанції зазначає наступне: Згідно з ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. Відповідно до п. 2.3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Конституційний Суд України,

Результат розгляду: denied