Рішення адміністративного суду від 2022-11-17 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до Житомирського окружного адміністративного \~\~\~\~\~\~\~\~суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови Барського районного відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 11 січня 2021 року ВП №64083975 про стягнення виконавчого збору в розмірі 283096,51 грн та постанови Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про відкриття виконавчого провадження від 04 червня 2021 року №65677359. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення. В силу положень ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 січня 2021 року головним державним виконавцем Барського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Голюком В.М. при примусовому виконанні наказу №873/136/20, виданого 23 грудня 2020 року Північним апеляційним господарським судом про стягнення солідарно з ТОВ «СК Світоч» та [PERSON] на користь ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО» згідно з договором купівлі продажу №2/20/113 від 07 квітня 2020 року заборгованості за поставлений товар у розмірі 2627404,50 грн, пені у сумі 50915,25 грн, 30% річних у сумі 127145,37 грн та витрат по оплаті третейського збору у сумі 25500 грн винесено постанову про стягнення виконавчого збору №364083975 у розмірі 283096,51 грн. 31 березня 2021 року за заявою боржника державним виконавцем Барського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснено передачу матеріалів виконавчого провадження №64083975 до Житомирського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). На виконання заяви ТОВ «HOP-ЕСТ АГРО», державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа (наказу №873/136/20 від 23 грудня 2020 року) стягувачу. 04 червня 2021 року заступником начальника Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ковалевською Марією Вікторівною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №65677359, з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 283096,51 грн, винесеної у межах виконавчого провадження №64083975. 04 червня 2021 року заступником начальника Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ковалевською М.В. винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, відповідно до якої виконавчі провадження №65676980, №65677099, №65677359, №65677584 об`єднано у зведене виконавче провадження №65690143. Позивач, вважаючи, що підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №65677359 є протиправність постанови про стягнення виконавчого збору, з метою виконання якої відкрите відповідне провадження, звернувся до суду з даним позовом. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що адміністративний позов позивача не підлягає задоволенню, оскільки у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а оскаржені постанови винесені з дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження" і підстави для їх скасування відсутні. Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування оскаржуваних постанов з врахуванням наступного. Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII), Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5. Частинами першою та п`ятою статті 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що за заявою стягувача виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. Згідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 27 Закону № 1404-VIII, виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Судом встановлено, що оскаржувану постанову №264083975 від 11 січня 2021 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 283 096, 51 грн. з [PERSON] , винесено при примусовому виконанні наказу № 873/136/20, виданого 23.12.2020 року Північним апеляційним господарським судом про стягнення солідарно з [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Світоч» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» згідно договору купівлі-продажу № 2/20/113 від 07.04.2020 року заборгованості за поставлений товар у розмірі 2 627 404,50 грн., пені у сумі \~50 915,25 грн., 30% річних у сумі 127 145,37 грн. та витрат по оплаті третейського збору у сумі 25 500,00 грн. В силу положень ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Згідно ст.544 Цивільного кодексу України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці. Отже, законодавством передбачено порядок погашення заборгованості солідарними боржниками, а також право боржника, який виконав солідарний обов`язок, на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників. При цьому, питання стягнення виконавчого збору з солідарних боржників окремо законодавством не врегульовано. Водночас, з урахуванням положень ст. 27 Закону №1404-VІІІ, основним критерієм для визначення суми виконавчого збору є саме сума стягнення, а не кількість боржників у виконавчому провадженні. Таким чином, виконання солідарного обов`язку зі сплати заборгованості, виключає наявність правових підстав для стягнення з кожного із солідарних боржників виконавчого збору в розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню. Законом передбачено стягнення виконавчого збору в розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, а не в розмірі 10 відсотків від указаної суми з кожного боржника. Спірні правовідносини у даній справі виникли щодо наявності правових підстав для стягнення з [PERSON] виконавчого збору в розмірі 10% при примусовому виконанні наказу Північного апеляційного господарського суд №873/136/20 від 23.12.2020, яким солідарно стягнуто з ТОВ «СК Світоч» та [PERSON] на користь ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО» заборгованості. Оскаржуваною у даній справі постановою №264083975 від 11 січня 2021 року, стягнуто виконавчий збір в розмірі 283 096, 51 грн. лише з [PERSON] . Разом з тим, аналіз ст. 27 Закону № 1404, дає підстави для висновку, що у разі, коли сума боргу підлягає солідарному стягненню то, відповідно і виконавчий збір повинен бути стягнутим з боржників солідарно. В іншому випадку, це призведе до стягнення виконавчого збору в більшому розмірі. Зважаючи на викладене вище та враховуючи встановлені обставини у справі, колегія суддів вважає, що у державного виконавця не було правових підстав для стягнення виконавчого збору в розмірі 10 % з [PERSON] , який є солідарним боржником, а тому постанова про стягнення виконавчого збору не відповідає вимогам статті 27 Закону № 1404-VIII та підлягає скасуванню. За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII, постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору, є окремим виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню, а постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору, має наслідком стягнення з боржника вже визначеної суми. Крім того, оскільки оскаржувана в межах даного спору постанова № 65677359 від 04 червня 2021 року винесена на підставі постанови №264083975 від 11 січня 2021 року, яка визнана судом протиправною, тому і така підлягає скасуванню оскільки винесена на виконання протиправної постанови державного виконавця. У відповідності із ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судова колегія зазначає, що згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема, в рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, п.29). Відповідно до пункту 2 частини 1\~ \~статті 315 КАС України\~ \~за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно з частини 1\~ \~статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Отже, при розгляді справи судом першої інстанції не надано в повній мірі оцінку усім обставинам у справі, що мають значення для її вирішення, а тому рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, тому рішення суду першої інстанції належить скасувати та прийняти нове рішення про задоволення адміністративного позову. Розподіл судових витрат, у вигляді сплати судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) відповідно до ст.139 КАС України.

Результат розгляду: granted