Рішення адміністративного суду від 2022-11-17 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю "Скайфорт" (далі - ТОВ "Скайфорт", позивач) звернулось до суду з позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент ДАБІ м. Києва, відповідач) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту ДАБІ м. Києва від 22.04.2020 №83 «Про скасування права на початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення та реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про протиправність оскаржуваного наказу, оскільки він був прийнятий без проведення перевірки дотримання містобудівного законодавства, а в його основу покладена інформація з листів, які не можуть вважатися належними доказами порушення вимог чинного законодавства. При цьому, в наказі не зазначено конкретної підстави для скасування права на початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2021 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2021 року змінено та викладено мотивувальну частину в редакції постанови. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Не погодившись з указаними судовими рішеннями, позивач подав касаційну скаргу в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. Касаційну скаргу, серед іншого, обґрунтовано тим, що суди попередніх інстанцій не врахували того факту, що позичав вже здійснив реєстрацію права власності на завершений об`єкт будівництва, а тому винесення спірного рішення є протиправним. У відзиві на касаційну скаргу відповідач просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення без змін. Ухвалою Верховного Суду від 20 липня 2021 року відкрито касаційне провадження у зв`язку з тим, що оскаржувані судові рішення не відповідають правовим позиціям, які висловлені у постановах Верховного Суду. У зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглядається в порядку письмового провадження. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків. Як установлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, на підставі договору про надання права користування земельною ділянкою для забудови, укладеного до 22.10.2015 (кадастровий номер 8000000000:91:119:0030), індексний номер витягу 46146327 від 22.10.2015, номер запису про інше речове право 11716278, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 756684580000, ТОВ «Скайфорт» отримало містобудівні умови та обмеження для будівництва житлового будинку за адресою - м. Київ, вул. Лук`янівська, 19, Шевченківський р-н. 28 грудня 2019 року ТОВ «СКАЙФОРТ» подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Будівництво житлового будинку по вул. Лук`янівська, 19, Шевченківський р-н. м. Київ від 28.12.2019 №KB 061193622224, яке зареєстровано автоматично за допомогою програмних засобів ведення реєстру. 19 лютого 2020 року ТОВ «СКАЙФОРТ» через електронний кабінет подано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Будівництво житлового будинку на вул. Лук`янівська, 19, Шевченківський р-н. м. Київ від 19.02.2020 № KB 141200501485, яка зареєстрована автоматично за допомогою програмних засобів ведення реєстру. 22 квітня 2020 відповідачем видано наказ №83 «Про скасування права на початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення та реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта», яким: - скасовано право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Будівництво житлового будинку на вул. Лук`янівська, 19, Шевченківський р-н. м. Київ» від 28.12.2019 №КВ 061193622224, замовник - ТОВ «Скайфорт»; - скасовано реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Будівництво житлового будинку на вул. Лук`янівська, 19, Шевченківський р-н. м. Київ» від 19.02.2020 №КВ 141200501485. Замовник - ТОВ «Скайфорт»; - Управлінню дозвільних процедур доручено забезпечити невідкладне направлення копії наказу до Державної архітектурно-будівельної інспекції України для виключення запису щодо реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 28.12.2019 №КВ 061193622224 та декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 19.02.2020 №КВ 141200501485 з єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмов у видачі, скасування та анулювання зазначених документів. В оскаржуваному наказі зазначено, що його було прийнято відповідно до частини восьмої статті 36 та частини другої статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пункту 15 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт (Постанова КМУ від 13.04.2011 №466) на підставі невиконання вимог припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 10.05.2018 та листів КП «СУППР» від 30.01.2020 №324-08/80, ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» від 31.01.2020 №073/724, ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» від 24.02.2020 №01/2/03/7270, Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 16.08.2018 №8-10-0.441-12937/2-18, Міністерства культури, молоді та спорту України від 28.02.2020 №3306/6.11.1 та від 01.02.2019 №104/10-2/61-19, акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 16.08.2018 №482-ДК/401/АП/09/01/-18, акта, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного контролю щодо дотримання суб`єктами містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт від 25.09.2018. Не погоджуючись із зазначеним наказом, позивач звернувся до суду з позовною заявою. Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанцій виходив з того, що спірний наказ прийнято на підставі припису, який є чинним та не виконаний на момент прийняття спірного наказу. Змінюючи рішення суду першої інстанції, колегія судів апеляційного суду вказала, що наявні підстави вважати об`єкт будівництва самочинно побудованим, відтак спірний наказ скасуванню не підлягає. Дослідивши спірні правовідносини, суд касаційної інстанції зазначає наступне. Закон «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI України (далі - Закон №3038-VІ) встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Відповідно до положень статті 34 указаного Закону, замовник має право виконувати будівельні роботи після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України. Зазначені у цій статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва. Відповідно до частини 1 статті 36 Закону №3038-VІ право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Частиною 7 цієї ж статті право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, може бути скасовано відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі: 1) подання замовником заяви про скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт; 2) отримання відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником; 3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю. Відомості про скасування права на виконання будівельних робіт вносяться до реєстру. Отже, реєстрація декларації про початок будівництва є обов`язковою умовою для початку виконання будівельних робіт. Відповідальність за повноту та достовірність інформації, наведеної в декларації, несе замовник будівництва (особа, яка подає декларацію). Водночас, Державна архітектурно-будівельна інспекція може скористатися наданим їй правом відмови у реєстрації декларації або повернення поданої декларації з підстав, визначених статтею 36 Закону №3038-VІ, в т.ч., у зв`язку з поданням неповної інформації у такій декларації. Відповідно до частини першої статті 39 Закону №3038-VI, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката (ч. 5 ст. 39 Закону №3038-VI). Згідно частини 9 статті 39 Закону №3038-VI зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього. Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об`єкта до експлуатації, та за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката (ч.10 ст.39 Закону №3038-VI ). Відповідно до частини 2 статті 39-1 Закону №3038-VI у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, за правилами статті 26 Закону №3038-VІ завершальним етапом будівництва об`єкту містобудування є реєстрація права власності на такий об`єкт. Верховний Суд у постанові №804/1510/16 від 19 вересня 2018 року вже вказував, що реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт є актом одноразового застосування, який тягне за собою настання певних правових наслідків, тобто вчинення суб`єктом мітсобудування дій щодо реалізації наданого йому цією декларацією права на проведення будівельних робіт. При цьому Суд дійшов висновку, що з моменту реєстрації відповідачем Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, з якою пов`язується закінчення будівництва об`єкта містобудування, а також внаслідок реєстрації права власності на новостворений об`єкт містобудування, Декларація про початок виконання будівельних робіт вичерпує дію. Отже можна зробити висновок, що право на виконання будівельних робіт неможливо скасувати після реєстрації права власності на новостворений об`єкт містобудування. Як убачається з матеріалів справи та з касаційної скарги, позивачем було здійснено реєстрацію права власності на збудований об`єкт. Однак судами належної правової оцінки вказаному факту надано не було, що робить неможливим зробити висновок щодо наявності чи відсутності підстав для скасування права на виконання будівельних робіт. З огляду на викладене, Верховний Суд зазначає, що суди попередніх інстанцій дійшли передчасних висновків про відсутність підстав для задоволення позову, так як судами належним чином не досліджено усі факти, що стали відомі в ході судового розгляду та передували прийняттю спірного рішення. При цьому, колегія суддів зазначає, що застосуванню норм матеріального права передує встановлення обставин у справі, підтвердження їх відповідними доказами. Тобто, застосування судом норм матеріального права повинно вирішити спір, який виник між сторонами у конкретних правовідносинах, які мають бути встановлені судами на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі. Відповідно до ч. 2 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Згідно ч. 2 ст. 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду апеляційної інстанції з направленням справи до суду першої інстанції для встановлення наведених вище обставин. Враховуючи, що судами попередніх інстанцій не встановлено всі обставини справи, які необхідні для всебічного її вивчення, питання щодо врахування чи неврахування в судових рішеннях висновку Верховного суду щодо застосування норми права є передчасними.

Результат розгляду: partial