Рішення адміністративного суду від 2022-08-10 00:00:00+03

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов [PERSON] , [PERSON] ;, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2021 відкрито провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін в адміністративній справі № 640/13087/21. Іншою ухвалою від 08.07.2021 у справі № 640/13087/21 постановлено роз`єднати в окремі провадження позовні вимоги. В межах даної адміністративної справи розглядалися вимоги [PERSON] до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (відповідач, Фонд) про зобов`язання вчинити всі необхідні дії для включення позивача до повного переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом включення до такого переліку позивача. Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним не включенням позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду. Оскільки у позивача наявні всі документи, якими підтверджується факт укладення договору з банком, факт внесення коштів та їх зарахування, відсутні передумови для визнання такого правочину нікчемним. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 грудня 2021 р. адміністративний позов задоволено. Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб внести зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Радикал Банк» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування, шляхом внесення відомостей про [PERSON] на суму 200000,00 (двісті тисяч) гривень. Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, при цьому, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Крім того, апелянт вказує на пропуск позивачем встановленого процесуальним законом строку на звернення до суду з вказаними позовними вимогами. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2022 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у письмовому провадженні на 10.08.2022. Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між позивачем та ПАТ «Радикал Банк» укладено договір банківського рахунку № 18511/П-1, предметом якого є відкриття поточного рахунку у гривні. Згідно з квитанцією № 13214 від 09.07.2015 року, грошові кошти у розмірі 200000,00 грн. внесені на рахунок. Аналогічна інформація міститься у виписці по особовим рахункам з 09.07.2015 по 15.02.2018, наданої відповідачем. Постановою Правління Національного банку України від 09.07.2015 № 452/БТ ПАТ «Радикал Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.07.2015 № 130 «Про запровадження тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» з 10.07.2015 розпочато процедуру виведення ПАТ «Радикал Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрацію. Постановою Правління Національного банку України від 09.07.2015 № 769, відкликано банківську ліцензію та наказано ліквідувати ПАТ «Радикал Банк». Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.11.2015 № 203, розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Радикал Банк» з відшкодуванням зі сторони Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 10.11.2015 та призначено Савельєву Анну Миколаївну уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» на два роки з 10.11.2015 по 09.11.2017 включно. За змістом оголошення, розміщеного на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 13.11.2015 Фонд розпочав виплати коштів вкладникам ПАТ «Радикал Банк». Для отримання коштів вкладники банку з 13.11.2015 по 24.12.2015 включно мали звернутись до установ банку-агента Фонду - ПАТ «Банк кредит Дніпро». Як зазначив позивач, що не заперечується відповідачем, [PERSON] не включено до переліку вкладників ПАТ «Радикал Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2005 від 26.11.2020, визначено здійснювати повноваження під час ліквідації ПАТ «Радикал Банк» безпосередньо Фондом. Наведене і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що операція з перерахування коштів на рахунок позивача не належить до правочинів, передбачених частиною другою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», які можуть бути перевірені Уповноваженою особою на предмет нікчемності. Зазначені відповідачем обставини не можуть бути підставою для висновку про нікчемність трансакції щодо перерахування грошової суми на рахунок, відкритий за діючим договором банку із позивачем. У матеріалах справи відсутні докази визнання укладеного позивачем договору недійсним у встановленому законом порядку чи застосування наслідків нікчемності такого договору в судовому порядку. Фактичне надходження та зарахування коштів на поточний рахунок позивача підтверджується квитанцією №13214 від 09.07.2015. Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк 09.05.2015 в проміжок часу з 16-25 по 17-05 загалом вчинено 36 трансакцій, в тому числі і позивача на суму по 200000 грн. в одній касі одним касиром з одного рахунку каси, що є неможливим за умови дотримання порядку, закріпленого в Положенні про організацію роботи щодо ведення та обліку касових операцій в ПАТ «Радикал Банк». Апелянт зазначає про те, що вчинена спірна трансакція була спрямована виключно на документальне оформлення підстав для отримання коштів гарантованих виплат від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Окремо, апелянт акцентує увагу на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме, пропуску позивачем строку на звернення до суду з даним позовом, безпідставне його поновлення судом першої інстанції, з урахуванням того, що 13.11.2015 на офіційному сайті ФГВФО повідомлено про початок виплат коштів на відшкодування вкладникам ПАТ «Радикал Банк», а 07.08.2019 - ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області закрито провадження у справі № 369/10689/16-ц за позовом 159 фізичних осіб, в тому числі позивача. Водночас, позивач подав позов до суду лише 12.05.2021, тобто, з порушенням 6 місячного строку, визначеного ч. ч. 1 та 2 ст. 122 КАС України. Апелянт вказує на те, що з 07.08.2019, тобто, з дати якою було закрито провадження у цивільній справі з підстав підсудності, позивачем не вживались протягом майже 2 років спроби оскаржити ухвалу про закриття провадження або звернутись до адміністративного суду з позовом. З даного питання, судом першої інстанції звернуто увагу на те, що в справі № 640/13087/21, в межах якої, до роз`єднання проваджень постановлено ухвали від 17.05.2021 та 04.06.2021 про залишення позовної заяви без руху, зокрема, з підстав пропуску строку звернення до суду. На виконання згаданих ухвал, представником позивача надавались пояснення із доказами, зі змісту яких убачаються тривалі спроби вирішити заявлене питання в судах інших юрисдикцій. В ухвалі про відкриття провадження від 08.07.2021 в адміністративній справі № 640/13087/21, мотивуючи підставу для поновлення строку звернення до суду, увага звертається на неодноразову зміну підсудності даної категорії справ. Крім того, грошові кошти позивача тривалий час були визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження, що унеможливило звернення до адміністративного суду. Таким чином, зважаючи на зміну предметної підсудності, визнання грошових коштів доказами в межах кримінальних проваджень, а також звертаючи увагу на важливість забезпечення позивачу права на доступ до правосуддя, в ухвалі від 08.07.2021 у справі № 640/13087/21 судом зроблено висновок про наявність підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду. Заявлені відповідачем обставини щодо строку звернення до суду були відомими суду та враховані під час відкриття провадження у справі, натомість, заявлені відомості не створюють передумов для зміни висновку про поновлення процесуального строку. Колегія суддів, вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Конституція України гарантує право кожного на судовий захист своїх прав та інтересів, що включає також право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Разом з тим, право на доступ до правосуддя в Україні, як і в більшості держав світу, не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. Правова природа строку звернення до суду, дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено, передусім, необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права. Встановлення строків звернення до адміністративного суду, у системному зв`язку з принципом правової визначеності, слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (суб`єкта владних повноважень) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто, встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень. Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформовано практику, відповідно до якої, національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску. На виконання ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Отже, на момент подання позову, чинним законодавством право особи на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів обмежено конкретно визначеним строком. Зокрема, це зумовлено специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Вказані строки обмежують час, протягом якого конкретні правовідносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом встановленого законодавством строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознак стабільності. За приписами ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Враховуючи, що початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, то суд при визначенні початку такого строку повинен з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням. Крім того, поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для особи на вчинення певних дій. Як вбачається з матеріалів справи, позивач у своїй позовній заяві просить зобов`язати відповідача вчинити всі необхідні дії для включення його до повного переліку вкладників публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК», який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у тому числі шляхом внесення змін до такого переліку. Не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стало підставою для звернення його до суду. Як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» Савельєвої Анни Миколаївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання незаконним та скасування наказу № 204 від 09.11.2015 про визнання правочинів нікчемними в частині визнання нікчемними транзакцій ПАТ «Радикал Банк» щодо перерахування на користь позивачів грошових сум з призначенням платежу «Поповнення поточного рахунку клієнта власними коштами» 09.07.2015 на їх рахунок, зобов`язавши уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Р РАДИКАЛ БАНК» Савельєву А.М. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію про позивачів, кожного окремо, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Провадження № 2/369/4470/16 за їх позовними вимогами було відкрито ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області 12.12.2016 (цивільна справа № 369/10689/16-ц). Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.06.2017, з урахуванням ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.06.2017 про виправлення описки, позов задоволено. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10.10.2017 апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» Савельєвої Анни Миколаївни відхилено. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.06.2017 залишено без змін. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.06.2018 передано на розгляд до Великої Палати Верховного Суду справу №369/10689/16-ц. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018, касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» задоволено частково. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.06.2017 та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10.10.2017 скасовано в частині вимог позову про визнання незаконним наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» від 09.11.2015 №204, провадження у справі в цій частині закрито. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.06.2017 та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10.10.2017 в іншій частині позову скасовано, справу в цій частині передано на розгляд до суду першої інстанції. За наслідком нового розгляду частини позовних вимог та клопотаннями позивачів та відповідача, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.08.2019 провадження у справі № 369/10689/16-ц закрито. Також зроблено висновок, що даний спір є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. З наявного в матеріалах справи Ордеру Серії АІ №1087746 від 11.02.2021 на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] уклав з адвокатом Капалкіною І.О. договір про надання правової допомоги № б/н від 15.02.2019 у Окружному адміністративному суді міста Києва. Адміністративний позов підписаний від імені позивачів адвокатом Капалкіною І.О. 12.05.2021 та поданий до Окружного адміністративного суду міста Києва. Колегія суддів вважає, що з дати закриття провадження у цивільній справі (07.08.2019) до моменту подання даної позовної заяви до суду адміністративної юрисдикції (12.05.2021), є безпідставним зволіканням позивача, крім того як вбачається з матеріалів справи договір про надання правової допомоги саме в Окружному адміністративному судів міста Києва укладений між позивачем та адвокатом 15.02.2019. При цьому, посилання суду першої інстанції на те, що ним в ухвалі від 08.07.2021 у справі № 640/13087/21 було поновлено строк звернення з даним позовом, зважаючи на зміну предметної підсудності, визнання грошових коштів доказами в межах кримінальних проваджень, а також звертаючи увагу на важливість забезпечення позивачу права на доступ до правосуддя, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки як вбачається з ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.08.2019 позивачі через свого представника були ініціаторами закриття провадження у справі № 369/10689/16-ц з підстав того, що позовна вимога про зобов`язання уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» Савельєву А.М. подати до ФГВФО інформацію про позивачів, кожного окремо, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» за рахунок ФГВФО відноситься до юрисдикції адміністративного суду. Відтак, звертаючись до суду з даним позовом в травні 2021, позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк на звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів. Посилання на визнання грошових коштів доказами в межах кримінальних проваджень, на переконання колегії суддів, не є поважною причиною пропуску строку на звернення до суду, та не позбавляло позивача можливості/права звернутись до суду з даним позовом. Виходячи з встановлених обставин та наведених міркувань, апеляційний суд вважає, що позивач з серпня 2016 року обізнаний про дії, в тому числі бездіяльність та рішення, які вчиняв відповідач, однак, протягом тривалого часу не вчинив дій щодо їх оскарження, вважаючи їх протиправними. Колегія суддів вважає, що процесуальна бездіяльність позивача не може бути визнана поважною для поновлення строку звернення до суду з цим позовом, оскільки в такому разі буде порушено принцип правової визначеності, принаймні у період з 07.08.2019 (закриття провадження у цивільній справі) по 12.05.2021 (подання позову до адміністративного суду). При цьому, як зазначив Верховний Суд у постанові від 07.02.2019 у справі №826/15056/16, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Оскільки протягом 21 місяців позивачем не ставилося в адміністративному суді питання щодо правомірності не включення його до переліку вкладників ПАТ «РАДИКАЛ БАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО після закриття цивільного провадження у справі № 369/10689/16-ц, то подання позовної заяви до суду адміністративної юрисдикції зі спливом такого тривалого часу призведе до порушення принципу правової визначеності, що є неприпустимим з огляду на принципову позицію Європейського Суду з прав людини у цьому питанні. Разом з тим, доказів, які б свідчили про існування об`єктивних та дійсно поважних причин, які зумовили несвоєчасне звернення до адміністративного суду у даній справі не наведено. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не повністю встановив фактичні обставини справи та при ухваленні рішення допустив порушення норм процесуального права, помилково вирішивши по суті спір за позовної заявою, яка підлягала залишенню без розгляду у зв`язку з пропуском строків звернення до суду.

Результат розгляду: partial