Рішення адміністративного суду від 2023-07-13 00:00:00+03

30.03.2023 року [PERSON] (далі позивач, скаржник) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив: - визнати протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради щодо не нарахування та невиплати [PERSON] щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, встановленому частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону України від 25.12.1998 року № 367-XIV «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; - зобов`язати Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради нарахувати та виплатити [PERSON] недоплачену разову грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплат, з урахуванням раніше виплаченої суми. Вимоги адміністративного позову мотивовано тим, що в порушення приписів статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», рішення Конституційного Суду України №3-р/2020 від 27.02.2020 року, відповідач протиправно виплатив [PERSON] , як учаснику бойових дій, грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі 1491 грн., а не в розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком, встановлених на 1 січня 2022 року. За наслідками розгляду зазначеної справи Миколаївським окружним адміністративним судом 05 травня 2023 року прийнято рішення, яким у задоволенні адміністративного позову [PERSON] \~відмовлено повністю. Ухвалюючи означене рішення з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01.12.2022 року по справі №580/2869/22, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач діяв правомірно, так як враховуючи положення ст.64 Конституції України, ч.2 ст.20 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" № 389, ч.7 ст.20 та абзацу 3 підпункту 2 п.22 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України, у 2022 році виплата щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня мала здійснюватися у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 року №540 "Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Не погоджуючись із вищевказаним рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, суд першої інстанції неправильно застосував положення статті 12 Закону України за №3551-XII у зв`язку із чим дійшов помилкових висновків про те, що у 2022 році виплата щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня має здійснюватися у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 року №540 "Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі постанова Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 року №540). Як вказує скаржник, чинним законодавством України не вводились обмеження прав і свобод громадян України, зокрема, в частині розміру одноразової грошової допомоги до 5 травня, яка передбачена статтями 12-16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у зв`язку з чим до спірних правовідносин не підлягає застосуванню приписи постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 року №540. У відзиві на апеляційну скаргу представник Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого судового рішення та просить залишити без змін. В силу приписів пункту 1,3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке. Зокрема, як з`ясовано колегією суддів, [PERSON] є учасником бойових дій та має право на пільги, установлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] .(а.с.1) У 2022 році позивачу разом з пенсійними нарахуваннями нарахована та виплачена щорічна разова грошова допомога до 5 травня 2022 року у розмірі 1491 грн., відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Не погоджуюсь з отриманою сумою щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2022 року позивач звернувся до суду з даним позовом. У справі, яка розглядається, ключовим є питання визначення в умовах воєнного стану розміру виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році. Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, переглядаючи справу №560/8064/22 в касаційному порядку, у постанові від 13.06.2023 року дійшов висновку про необхідність відступити від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01.12.2022 року у справі № 580/2869/22 щодо застосування положень статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», частини другої статті 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», частини сьомої статті 20 та абзацу третього підпункту 2 пункту 22 розділу VI «Прикінцевих та перехідних положень» Бюджетного кодексу України та Порядку №540 щодо нарахування та виплатити щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі, визначеному вказаним Порядком. Так, у постанові від 13.06.2023 року по справі №560/8064/22 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду сформував наступний висновок: « 1) держава не може в односторонньому порядку відмовитися від зобов`язання щодо соціального захисту осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності без запровадження рівноцінних або більш сприятливих умов соціального захисту осіб, які захищали Батьківщину, її суверенітет і територіальну цілісність (ветеранів війни, учасників бойових дій, осіб з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни), та членів їхніх сімей; (2) Бюджетним кодексом України не можна доручати Кабінету Міністрів України встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом регулювання спеціального Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-XII; (3) тимчасове обмеження окремих соціальних пільг особам, які захищають або захищали Батьківщину, її суверенітет і територіальну цілісність, та членів їхніх сімей, у разі запровадження режиму воєнного стану, за умови додержання вимог пункту 5 частини першої статті 6 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», може відбуватись за умови внесення змін до спеціального Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-XII, який регулює відносини забезпечення соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць, а не шляхом внесення змін до бюджетного законодавства з подальшим ухваленням Кабінетом Міністрів України рішення щодо визначення розмірів соціальних гарантій; (4) Уряд в додатку до Порядку № 540 установив, що у 2022 році виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом № 3551-XII, зокрема, інвалідам війни здійснюється у розмірах: I групи - 4421 гривня, II групи -3906 гривень, III групи - 3391 гривня, тобто визначив інші, ніж у вказаному Законі, розміри щорічної допомоги до 5 травня, яке свідчить про невідповідність такого нормативного акту Кабінету Міністрів України положенням Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-XII, який має вищу юридичну силу, а відтак, положення цього Порядку щодо визначення розмірів такої щорічної разової грошової допомоги не можуть бути застосовані у відносинах її виплати у 2022 році; (5) виплата інвалідам війни щорічної разового грошової допомоги до 5 травня у 2022 році має здійснюватися відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-XII у редакції Закону України від 25.12.1998 року № 367-XIV «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у таких розмірах: I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком. Таким чином, оскільки на час виплати у 2022 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли положення статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-XII і Порядку № 540, які по-різному визначають розмір виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, з огляду на положення частини третьої статті 7 КАС України, для визначення розміру разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни у 2022 році слід застосовувати не Порядок № 540, а Закон №3551-XII, який має вищу юридичну силу та є спеціальним законом у цій сфері відносин.» Аналогічна правова позиція за подібних правовідносин викладена в постановах Верховного Суду від 10.07.2023 року у справі №400/4526/22, від 21.06.2023 року у справі № 580/4476/22. Колегія суддів уважає, що наведені вище висновки мають бути застосовані також і до правовідносин, що є предметом розгляду у даній справі, оскільки такий висновок також стосується і права позивача на виплату разової грошової допомоги як учаснику бойових дій, яка передбачена положеннями статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-XII. Відповідно до статті 12 означеного Закону № 3551-ХІІ щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Відтак, з огляду на положення частини третьої статті 7 КАС України, якою визначаються загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2022 році слід застосовувати не Порядок № 540, а Закон № 3551-XII, який має вищу юридичну силу та є спеціальним законом у цій сфері відносин. За таких правових висновків, на переконання апеляційного суду, у даному випадку позивач має право на отримання щорічної допомоги до 5 травня у 2022 році у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, у зв`язку з чим суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права при ухваленні судового рішення. Беручи до уваги вище наведене, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити недоплачену разову грошову допомогу, як учаснику бойових дій, до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Приписами статті 317 КАС України передбачено підстави для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права. У зв`язку з тим, що суд першої інстанції під час розгляду справи неправильно застосував норми матеріального права, яке у свою чергу призвело до неправильного вирішення справи, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.05.2023 року у справі №400/3185/23 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Результат розгляду: granted