Рішення адміністративного суду від 2023-01-17 00:00:00+02

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 року по справі № 480/953/21, що набрало законної сили 25.10.2021 року задоволені вимоги адміністративного позову [PERSON] . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судовим рішенням визнаний протиправним і скасований наказ ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 29.12.2022 року № 18-37626/16-20-СГ «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки». ГУ Держгеокадастр у Сумській області зобов`язаний затвердити [PERSON] проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, загальною (орієнтовною) площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Семереньківської сільської ради Тростянецького району Сумської області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 08.11.2021 року ГУ Держгеокадастру у Сумській області звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обґрунтування вимог заяви ГУ Держгеокадастру у Сумській області зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 379 КАС України на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Посилаючись на положення ст. 52 КАС України та Закону України від 28.04.2021 року № 1423-1Х, яким зокрема, розділ Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнений п. 24, згідно з яким. з дня набрання чинності цим пунктом (27.05.2021 року) землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах територіальних громад (за незначним винятком), заявник відповідно до ч. 1 ст. 379 КАС України просив замінити боржника у виконавчому провадженні з ГУ Держгеокадастру у Сумській області на Семереньківську сільську раду Тростянецького району Сумської області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 07.06.2022 року (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання) за результатами вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження у задоволені заяви ГУ Держгеокадастру у Сумській області відмовлено. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судове рішення вмотивовано тим, що на час подання заяви про заміну боржника у виконавчому провадженні правонаступником виконавчий документ в провадженні органу, який здійснює примусове виконання рішень, не перебуває, тобто в розумінні ст. 379 КАС України виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Сумській області затвердити проект землеустрою щодо відведення [PERSON] у власність земельної ділянки не відкрито. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ГУ Держгеокадастр у Сумській області, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, не відповідність висновків суду обставинам справи, на невірне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити вимоги заяви про заміну сторони виконавчого провадження. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Доводи, наведені скаржником в обґрунтування вимог апеляційної скарги, за суттю аналогічні аргументам, зазначеним в заяві про заміну сторони виконавчого провадження. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Крім того, скаржник зазначає, що виконавче провадження по примусовому виконанню судового рішення від 24.05.2021 року по справі № 480/953/21 не відкривалося. Разом з тим, суду належало застосувати положення ч. 4 ст. 379 КАС України. На час розгляду справи, відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи. За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308). Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення на підставі п. 7 ч. 3 ст. 317 КАС України слід скасувати, з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно з частинами першою та другою ст. 15 Закону № 1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. Частиною п`ятою ст. 15 Закону № 1404-VIII визначено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Зазначеним нормам кореспондують положення ст. 379 КАС України, за змістом якої, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення (згідно із п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII). Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (згідно із ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII). ГУ Держгеокадастр у Сумській області в апеляційній скарзі повідомив суд апеляційної інстанції про те, що виконавче провадження по примусовому виконанню судового рішення від 24.05.2021 року по справі № 480/953/21 не відкривалося. У постанові від 03.11.2020 року у справі № 916/16/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження зазначила про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Аналогічний висновок, висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 року у справі № 911/3411/14 та у постанові від 12.10.2022 року у справі № 183/4196/21. Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи (№ 183/4196/21) и зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначила, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному ст. 442 ЦПК України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, яким у системному розумінні з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII є виконавчий документ, виданий судом у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, <\~>. Як зазначено в постанові вище, приписи ч. 4 ст. 379 КАС України визначають, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 1 ст. 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 року № 814 затверджена Інструкція з діловодства в місцевих та апеляційних судах України. Пунктом 7 розділу XIX «Звернення судових рішень до примусового виконання» визначено, що листування щодо виконання судового рішення підшивається до матеріалів відповідної судової справи. Матеріали судової справи № 480/953/21 посвідчують ту обставину, що в справі відсутнє листування щодо виконання судового рішення по справі (відсутнє звернення позивача [PERSON] щодо видачі виконавчого листа для примусового виконання судового рішення, відсутні дані про отриманням позивачем виконавчого документу, тощо). Також, колегія суддів зауважує, що звернення ГУ Держгеокадастру у Сумській області стосується питання заміни сторони виконавчого провадження, а не заміни боржника у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Колегія суддів не приймає посилання ГУ Держгеокадастр у Сумській області на правові висновки, викладені Верховним судом у постановах: від 14.09.2021 у справі № 3120/8424/20-а, від \~23.09.2021 року у справі № 120/8422/20-а, від 22.09.2021 у справі № 120/5513/20-аа, від 12.06.2018 року у справі № 2а-23895/09/1270, від 12.08.2021 року у справі № 0840/3984/18, оскільки встановлені судом фактичні обставини у цих справах не є тотожними зі справою, що розглядається. Колегія суддів також зазначає, що Законом України від 28.04.2021 року № 1423-IX, що набрав чинності з 27.05.2021 року, розділ X ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Земельного кодексу України доповнено пунктом 24 яким, зокрема, встановлено, що з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: <\~>. Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом. Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору. З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними. Надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними. Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради. Таким чином, з 27.05.2021 року землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, які зазначені у п. 24 розділі Х Земельного Кодексу України і з цієї дати ГУ Держгеокадастр у Сумській області не має повноважень здійснювати розпорядження земельною ділянкою, орієнтовною площею 2.0000 га, сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населених пунктів на території Семереньківської сільської ради Тростянецького району Сумської області. Таким чином колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ГУ Держгеокадастру у Сумській області про заміну сторони у виконавчому провадженні. Інші доводи апеляційної скарги відповідача означених висновків колегії суддів не спростовують. При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29). З урахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для надання оцінки інших доводів суду, покладених в обґрунтування прийнятого рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 379 КАС України суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. За приписами п. 7 ч. 3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення, якщо суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Таким чином, колегія суддів частково задовольняє вимоги апеляційної скарги ГУ Держгеокадастру у Сумській області, скасовує судове рішення та приймає нове про відмову у задоволені заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні. Підстави для розподілу судових витрат відсутні. На підставі наведеного,

Результат розгляду: partial