Рішення адміністративного суду від 2022-09-14 00:00:00+03

01.09.2022 [PERSON] звернулась до суду з адміністративним позовом №136/1223/22 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови ЕАР №5785735 від 21.08.2022. Ухвалою суду від 05.09.2022 вищевказану позовну заяву було залишено без руху, а позивачеві надано строк для усунення недоліків. 12.09.2022 [PERSON] надала через канцелярію суду заяву про відвід головуючому в справі судді Шпортун С.В. від участі в розгляді справи за її позовом, мотивуючи тим, що вимоги зазначені в ухвалі суду від 05.09.2022 є незаконними, оскільки ВП ВС не наділений функціями законодавця, до повноважень якого належить визначати обов`язок щодо сплати судового збору, а інші недоліки на які вказав суд в ухвалі не стосуються закону, зокрема в частині зазначення місця проживання позивача з метою обґрунтування вибору підсудності та зазначення п. 6, 7 ч. 3 ст. 161 КАС України у позові. Ухвалою суду від 13.09.2022 заяву [PERSON] про відвід головуючого судді в адміністративній справі №136/1223/22 суддею Шпортун С.В. визнано необґрунтованою, а матеріали справи передано для визначення іншого складу суду та для вирішення питання про відвід судді Шпортун С.В. в порядку ст.40 КАС України. Суд отримавши передану на його вирішення заяву про відвід судді Шпортун С.В., яке раніше ініційоване за заявою [PERSON] , дійшов висновку про задоволення такої заяви виходячи з наступних підстав. Як визначено в ч. 4 ст. 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Разом з тим, згідно з ч. 8 ст. 40 КАС України Суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. Згідно з ч. 1 ст. 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у ст.ст. 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 39 КАС України, за цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи. Відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. На підставі ухвали судді Липовецького районного суду Вінницької області заяву [PERSON] про відвід судді Шпортун С.В. визнано необґрунтованою. Разом з тим, суд вбачає, що доводи заявника [PERSON] зводяться до її незгоди зі судовим рішенням, а саме ухвалою суду від 05.09.2022 за якою її заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Суд зауважує, що відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. В протилежному випадку, подібні обґрунтування у заявах про відвід судді, в супереч чітко визначеним законним підставам, свідчили б про недосконалість інституту відводу судді в процесуальному праві України та імовірному сприянні сторонам у їх намаганні прямо чи непрямо дискримінувати носія судової влади. За таких обставин, суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу суді [PERSON] . У свою чергу особиста безсторонність суду презюмується державою, поки не надано доказів протилежного. Такий підхід свідчать про те, що рішення у справі, яке ухвалюватиметься суддею, не буде надалі скомпрометовано, а зазначені вимоги покликані забезпечити впевненість сторін у тому, що їхню справу вирішує неупереджений та об`єктивний суддя. Разом з тим, п. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. Наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, в яких були б неможливі сумніви у його безсторонності (рішення Європейського Суду з прав людини в справі Білуха проти України, від 09.11.2006). Слід зазначити, що право сторін на справедливий суд закріплено в нормах міжнародного права, зокрема в\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Так, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід судді, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. З огляду\~на вищезазначене,\~задля усунення\~будь-яких\~сумнівів в\~об`єктивності\~розгляду справи,\~суддя вважає\~за необхідне\~заяву [PERSON] \~про відвід\~головуючого судді\~Шпортун С.В.\~в адміністративній\~справі №136/1223/22 - задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 цього Кодексу.

Результат розгляду: granted