Рішення адміністративного суду від 2023-07-17 00:00:00+03

[PERSON] звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича, Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича в якому просила: - визнати частково нечинною та скасувати постанову про стягнення з боржника основної винагороди, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Юрієм Михайловичем від 02.12.2022 у виконавчому провадженні № 70458547, в частині основної винагороди в сумі 92609,03 грн; - визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича щодо пред`явлення до виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 02.12.2022 у виконавчому провадженні №70458547; - визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича щодо відмови у закінченні виконавчого провадження № 71166232; - зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича закінчити виконавче провадження № 71166232, про що винести відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження № 71166232. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року адміністративний позов задоволено. В апеляційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які субд першої інстанції визнав встановленими, а також на порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича також звернувся до суду із апеляційної скарги, за змістом якої, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник Приходька Юрія Михайлович підтримав вимог своєї апеляційної скарги, просив скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Решта сторін до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку. Судом першої інстанції встановлено, що на виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 28.07.2022 видано Наказ № 927/5/22 від 19.08.2022 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» 6 231,00 грн судового збору (а.с. 165). Крім того, Господарським судом Чернігівської області 19.08.2022 видано Наказ №927/5/22 про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський М`ясний Двір», [PERSON] , [PERSON] на користь Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» 1197300,00 грн простроченої заборгованості за тілом кредиту: 2389,35 грн, відсотків за період 01.12.2021 по 06.12.2021; 1946,76 грн прострочених відсотків; 11814,87 грн 3% річних та 22748,70 грн інфляційних нарахувань (а.с. 161). Так, на підставі заяви стягувача (а.с. 160, 164) Приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Юрієм Михайловичем 02.12.2022 було винесено постанови у виконавчому провадженні №70459113: про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з [PERSON] судового збору в сумі 6231,00 грн (а.с. 166), про стягнення основної винагороди в сумі 623,10 грн (а.с. 167), про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 578,50 грн (а.с. 168); а також постанови у виконавчому провадженні №70458547: про відкриття виконавчого провадження про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський М`ясний Двір», [PERSON] , [PERSON] на користь Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» 1197300,00 грн простроченої заборгованості за тілом кредиту: 2389,35 грн, відсотків за період 01.12.2021 по 06.12.2021; 1946,76 грн прострочених відсотків; 11814,87 грн 3% річних та 22748,70 грн інфляційних нарахувань (а.с. 169), про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 124619,97 грн (а.с. 170), про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 578,50 грн (а.с. 171). Крім того, постановою Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича від 02.12.2022 об`єднано виконавчі провадження №70459113 та №70458547 у зведене виконавче провадження №70459540 (а.с. 172). Згідно із обліковою карткою на зведене виконавче провадження загальна сума, що підлягає стягненню становить 1252430,68 грн (124619,68 грн + 6231,00 грн) (а.с. 174). Приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Юрієм Михайловичем в межах зведеного виконавчого провадження №70459540 здійснено запити: до Державної фіскальної служби, якою повідомлено про відсутність в органах ДФС боржника із визначеними в запиті даними, а також відсутність інформації щодо джерел доходів (а.с. 178, 180); до МВС України, яким повідомлено про відсутність зареєстрованих за боржником транспортних засобів (а.с. 179). Відповідачем у ЗВП №70459540 прийнято постанови від 02.12.2022: про звернення стягнення на майно боржника (а.с. 175), про арешт коштів боржника (а.с. 176), про арешт майна коштів боржника (а.с. 177). 03.12.2022 Приватним виконавцем отримано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відповідно до якої встановлено, що за боржником зареєстрована Земельна ділянка загальною площею 3,034 га (кадастровий номер 7420381500:13:000:0162) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Чернігівська обл., Бахмацький р-н, Пісківська с/рада (а.с. 184-185). 06.12.2022 Приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Юрієм Михайловичем в межах зведеного виконавчого провадження №70459540 винесено постанову про опис та арешт майна боржника (а.с. 186-187). Постановою Приватного виконавця від 19.12.2022 у ЗВП №70459540 призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні - ТОВ «Експертно-правовий центр «Правекс» для надання письмового звіту оцінки майна боржника (а.с. 191). ТОВ «Експертно-правовий центр «Правекс» проведено оцінку майна боржника та складено відповідний звіт від 21.12.2022 (а.с. 193). Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича від 26.01.2023 визначено розмір додаткових витрат виконавчого провадження в сумі 8814,78 грн (а.с. 201). Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича від 26.01.2023 постановлено стягнути з боржника [PERSON] витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій в сумі 9971,78 грн (а.с. 202). 06.02.2023 від стягувача у виконавчому провадженні - Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» надійшла заява від 03.02.2023 про часткову сплату суми боргу солідарними боржниками у виконавчому провадженні №70458547. Залишок боргу за виконавчим документом у виконавчому провадженні №70458547 на 03.02.2023 складає 34563,57 грн (а.с. 204). 09.02.2023 від стягувача у виконавчому провадженні - Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» надійшла заява від 07.02.2023 про сплату суми боргу солідарними боржниками у виконавчому провадженні №70458547 в повному обсязі. Крім того, у заяві поставлено питання про закінчення виконавчого провадження №70458547 в зв`язку з повним та фактичним виконанням рішення (а.с. 206). Зважаючи на заяву стягувача Приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Юрієм Михайловичем 09.02.2023 прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №70458547. Так, у вказаній постанові виконавець констатує фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, борг сплачено солідарним боржником по справі ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» ВП №70458075. Залишок нестягнутої суми боргу - 0 грн, сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця - 32010,94 грн (а.с. 208). Постановою відповідача від 09.02.2023 виведено виконавче провадження №70458547 з примусового виконання наказу №927/5/22 із зведеного виконавчого провадження №70459540 (а.с. 209). 09.02.2023 також закінчено виконавче провадження №70459113, про що винесено відповідну постанову (а.с. 210). Так, у вказаній постанові приватний виконавець констатує фактичне виконання у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Залишок нестягнутої суми - 0 грн, сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця - 623,10 грн. Постановою відповідача від 09.02.2023 виведено виконавче провадження №70459113 з примусового виконання наказу №927/5/22 із зведеного виконавчого провадження №70459540 (а.с. 211). У подальшому за заявою Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича від 28.02.2023 про примусове виконання рішення Приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем Віталієм Олександровичем прийнято постанову від 01.03.2023 про відкриття виконавчого провадження №71166232 про стягнення з [PERSON] залишок суми основної винагороди в розмірі 92609,03 грн (а.с. 43). Із заяви Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича від 28.02.2023 убачається, що останній просить прийняти на виконання виконавчий документ - постанову про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №70458547, видану Приватним виконавцем Приходьком Юрієм Михайловичем 02.12.2022 про стягнення з [PERSON] основної суми винагороди приватного виконавця в розмірі 124619,97 грн. Залишок основної суми винагороди приватного виконавця 92609,03 грн (а.с. 28). Позивач 10.04.2023 звернулася до Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича із заявою про закінчення виконавчого провадження (а.с. 14-16). Приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем Віталієм Олександровичем листом від 14.04.2023 надано відповідь, в якій повідомлено про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження, встановлених ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 23-25). Своєю чергою Приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем Віталієм Олександровичем в межах виконавчого провадження №71166232 прийнято постанову від 20.03.2023 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні - ТОВ «Експертно-правовий центр «Правекс» для визначення вартості арештованого майна, а саме земельної ділянки загальною площею 3,034 га (кадастровий номер 7420381500:13:000:0162) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Чернігівська обл., Бахмацький р-н, Пісківська с/рада (а.с. 26). Суб`єктом оціночної діяльності складено Звіт про оцінку земельної ділянки загальною площею 3,034 га (кадастровий номер 7420381500:13:000:0162) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Чернігівська обл., Бахмацький р-н, Пісківська с/рада, власником якої є [PERSON] (а.с. 92-102). Вказана земельна ділянка, яка належить позивачеві виставлена на аукціон, який призначено на 05.05.2023 о 12:30 (а.с. 90). Не погоджуючись із діями Приватних виконавців та прийнятими постановами в межах спірних виконавчих проваджень позивач звернулась до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Пункт перший частини 1 статті 3 Закону передбачає, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім випадків, встановлених частиною другою статті 5 Закону. Законом України «Про виконавче провадження» визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3). Згідно зі статтею 10 Закону заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом. Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Частиною п`ятою вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. Статтею 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» врегульована винагорода приватного виконавця та авансування витрат виконавчого провадження. Так, зокрема, частинами 1, 2 зазначеної статті передбачено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Частиною третьою статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини сьомої статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця Приходька Ю.М. перебувало зведене виконавче провадження з виконання наказів Господарського суду Чернігівської області, що містили вимоги майнового характеру, у зв`язку з чим відповідачем проведено розрахунок основної винагороди у вигляді відсотку від суми коштів, що підлягали стягненню. Частиною четвертою статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» передбачено, що основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Аналізуючи положення частин четвертої та п`ятої статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів», суд доходить висновку, що питання розміру основної винагороди приватного виконавця залежить від суми фактичної стягнутої ним суми, а не від суми зазначеної у виконавчому документі. Пунктом 19 Порядку № 643 визначено, що приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Частиною третьою статті 45 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за своїм призначенням основана винагорода приватного виконавця є винагородою приватному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника в пропорційному до фактично стягнутої суми розмірі. З огляду на докази, що містяться в матеріалах справи (копії платіжних доручень) заборгованість, стягнута за рішенням Господарського суду Чернігівської області, перераховувалась ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» частинами, а саме: 22748,70 грн сплачена на рахунок АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», із призначенням платежу «інфляційні нарахування по ВП №70458075», 11814,90 грн на рахунок АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» із призначенням платежу « 3% річних по ВП №70458075» (а.с. 17). Із виписки АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.09.2022 по 02.02.2023 вбачається, що ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» 08.12.2022 також перераховано на рахунок АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» 28 9401,39 грн із призначенням платежу «кошти по ВП №70458075», 06.12.2022 перераховано на рахунок АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» 17695,06 грн із призначенням платежу «кошти по ВП №70458075», 05.12.2022 перераховано на рахунок АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» 13012,90 грн із призначенням платежу «кошти по ВП №70458075», 06.12.2022 перераховано на рахунок АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» 6165,94 грн із призначенням платежу «кошти по ВП №70458700», 05.12.2022 перераховано на рахунок АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» 65,08 грн із призначенням платежу «кошти по ВП №70458700». Також, ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» 08.12.2022 перерахована безпосередньо на рахунок приватного виконавця сума 28 940,14 грн основної винагороди приватного виконавця по ВП №70458075, 06.12.2022 сума 1769,51 грн основної винагороди приватного виконавця по ВП №70458075, 05.12.2022 сума 509,50 грн витрат по ВП №70458075, 05.12.2022 сума 1301,29 грн основної винагороди приватного виконавця по ВП №70458075, 05.12.2022 сума 69,00 грн витрат по ВП №70458075, 06.12.2022 сума 616,59 грн основної винагороди приватного виконавця по ВП №70458700, 05.12.2022 сума 6,51 грн основної винагороди приватного виконавця по ВП №70458700, 05.12.2022 сума 69,00 грн витрат по ВП №70458700, 05.12.2022 сума 509,50 грн витрат по ВП №70458700 (а.с. 18-19). Крім того, матеріалами справи підтверджується сплата [PERSON] 02.02.2023 на рахунок АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» грошових коштів в розмірі 294500,00 грн, в розмірі 100000,00 грн, а також в розмірі 500,00 грн із призначенням платежу «погашення кредитної заборгованості за договором №17/2020 від 07.08.2020». Квитанція від 02.02.2023 підтверджує сплату грошових коштів в сумі 395000,00 грн [PERSON] на рахунок АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» в погашення кредитної заборгованості за договором №17/2020 від 07.08.2020. Квитанція від 02.02.2023 підтверджує також перерахування ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» суми 225155,00 грн на рахунок АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» із призначенням платежу «погашення кредитної заборгованості за договором №17/2020 від 07.08.2020» (а.с. 20-22). За таких обставин, можна дійти висновку, що хоч сума заборгованості і була сплачена солідарними боржниками, втім не можна залишити поза увагою, що тільки в межах виконавчого провадження ВП №70458075, а також ВП №70458700 про стягнення з ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» суми боргу боржником під час зарахування коштів на рахунки стягувача було вказано призначення платежу «кошти по виконавчих провадженнях ВП №70458075, а також ВП №70458700», однак в частині погашення боргу солідарним боржником [PERSON] , [PERSON] платіжні доручення містять призначенням платежу «погашення кредитної заборгованості за договором №17/2020 від 07.08.2020». Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для ствердження, що саме вчинені Приватним виконавцем Приходьком Ю.М. дії при виконанні наказів Господарського суду Чернігівської області призвели до повного погашення заборгованості перед АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК». Водночас, матеріалами справи підтверджено факт самостійного погашення визначених сум солідарними боржниками, в той час як доказів арешту рахунків боржника [PERSON] та примусового списання коштів в рахунок погашення заборгованості матеріали справи не містять, відсутні докази і арешту майна із наступним погашенням заборгованості за рахунок його реалізації. Таким чином, фактично дії та заходи приватного виконавця Приходька Ю.М. вчинені в межах виконавчого провадження ВП №70458547 та ВП 70459113, зведені у виконавче провадження №70459540 не призвели до виконання рішення суду. До дій, що призвели до погашення суми боргу та можуть бути підтверджені відповідними доказами, можна віднести сплату коштів заборгованості ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» в частині сум, які містять посилання на відповідні виконавчі провадження. Як було зазначено вище Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів» передбачений обов`язок приватного виконавця виносити одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, у якій має бути наведено розрахунок та зазначено порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Враховуючи, що на момент відкриття виконавчого провадження не завжди можливо визначити розмір фактично стягнутих сум чи остаточну вартість переданого майна за наслідками фактичного виконання приватним виконавцем, слід звернути увагу на механізм розрахунку, застосованого виконавцем при визначенні суми основної винагороди та наведеного ним у постанові про стягнення основної винагороди, винесеної одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. Як вбачається з матеріалів справи, постанова від 02.02.2022 про стягнення основної винагороди має розрахунок цієї винагороди приватного виконавця, а саме 10% стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розраховується за формулою D*10% = R, де D - сума, що підлягає стягненню, R - сума основної винагороди виконавця. Основна винагорода приватного виконавця складає: 1246199,68 грн * 10% = 124619,97 грн (а.с. 170). Водночас, суд звертає увагу, що сума боргу, зазначена відповідачем у постанові про відкриття провадження, а також зазначена в постанові про стягнення основної винагороди становить 1236199,68 грн (1197300,00 грн + 2389,35 грн + 1946,76 грн + 11814,87 грн + 22748,70 грн), а тому основна винагорода приватного виконавця із розрахунку 10% загальної суми, що підлягає стягненню повинна становити 123619,68 грн. Однак, наказом Господарського суду Чернігівської області (а.с. 161) підтверджується загальна сума солідарної заборгованості в розмірі 1246199,68 грн (1197300,00 грн + 2389,35 грн + 11946,76 грн + 11814,87 грн + 22748,70 грн), що дає підстави для висновку про допущення приватним виконавцем описки як у постанові про відкриття виконавчого провадження так і в наступник документах виконавчого провадження в частині сум, із яких складається загальна сума боргу. Зважаючи на норми чинного законодавства, проаналізована судом вище, можна дійти висновку, що сума основної винагороди приватного виконавця, визначена у постанові про її стягнення, яка винесена одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, не є винагородою, яка гарантовано має бути стягнута за наслідками фактичного виконання судового рішення у випадках коли дії виконавця не призвели до виконання рішення, або призвели до неповного виконання відповідного виконавчого документа. Так, згідно з пунктом 5 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди є виконавчими документами, які підлягають примусовому виконанню в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження». Отже, саме лише існування такої постанови, винесеної одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, не означає безумовного та гарантованого стягнення основної винагороди, не надає права приватному виконавцю стягувати визначену ним суму без здійснення фактичних дій з виконання судового рішення, а також в разі, коли дії, вчинені ним не призвели до виконання цього рішення. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.02.2023 у справі № 160/26568/21, а також у постановах від 03 березня 2020 у справі №260/801/19, від 28 жовтня 2020 у справі № 640/13697/19, від 21 січня 2021 року у справі № 160/5321/20, від 27 квітня 2021 року у справі № 580/3444/20, від 11 серпня 2021 року у справі № 500/2190/18. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки, враховуючи положення статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та пункт 19 Порядку № 643, підставою для стягнення основної винагороди у межах виконавчого провадження є здійснення приватним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум та основна винагорода обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум. Втім, приватним виконавцем, в рамках спірних правовідносин, не було стягнуто з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум. Водночас, згідно із п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Частина 2 названої статті встановлює, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. За наведеного, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича щодо відмови у закінченні виконавчого провадження № 71166232 та зобов`язання останнього закінчити виконавче провадження № 71166232 є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню, адже станом на дату звернення позивача до приватного виконавця Коваля Віталія Олександровича, постанова про стягнення з боржника основної винагороди, винесена приватним виконавцем Приходьком Юрієм Михайловичем від 02.12.2022 у виконавчому провадженні № 70458547 не була скасована судом, тобто були відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження згідно ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи. При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя . Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи. Відповідно до частини першої ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Частиною третьою статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. У силу вимог частини шостої статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. За приписами пункту сьомого частини першої статті 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». За приписами статті 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців. Стаття 16 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлює, що приватним виконавцем може бути громадянин України, уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом. Приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Беручи до уваги те, що приватний виконавець уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень, останній в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України підпадає під поняття «суб`єкт владних повноважень», а саме є іншим суб`єктом при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а тому в даному випадку витрати відповідачів на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору розподілу не підлягають. Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Приписи п.п. 1, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. За наведеного, колегія суддів вважає, що неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з прийняттям нового рішення.

Результат розгляду: partial