Рішення адміністративного суду від 2023-06-01 00:00:00+03

І. Короткий зміст позовних вимог і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій 1. У квітні 2015 року [PERSON] (далі - [PERSON] , позивач) звернулася до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства доходів і зборів України (далі - Міндоходів), у якому просила: визнати незаконним звільнення її з посади заступника начальника Головного управління Міністерства доходів і зборів у Волинській області (далі - ГУ Міндоходів у Волинській області); скасувати наказ Міндоходів від 16 березня 2015 року №189-о «Про звільнення [PERSON] »; поновити її на посаді заступника начальника ГУ Міндоходів у Волинській області; стягнути на її користь з Міндоходів заробітну плату за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день ухвалення судового рішення. 2. Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05 травня 2015 року клопотання представника позивача Таргонія В.О. задоволено. Зупинено провадження у справі №803/746/15-а до вирішення Конституційним Судом України справи за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності положенням частини третьої статті 22, частини першої статті 38, статті 58, частини другої статті 61, частини першої статті 62, частини першої статті 64 Конституції України (конституційності) частини третьої статті 1, пунктів 7, 8, 9 частини першої, пункту 4 частини другої статті 3, пункту 2 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 16 вересня 2014 року №1682-VII «Про очищення влади» (далі - Закон №1682-VII). 3. Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до Міндоходів про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. 4. Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року клопотання представника позивача про заміну відповідача та залучення співвідповідача задоволено частково. Допущено заміну первісного відповідача - Міндоходів на правонаступника - Державну фіскальну службу України (далі - ДФС). Залучено до участі у справі співвідповідача - Головне управління Державної фіскальної служби у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області). 5. 12 жовтня 2020 року до Волинського окружного адміністративного суду надійшло клопотання про уточнення позовних вимог із проханням: замінити першого відповідача на Державну податкову службу України (далі - ДПС; правонаступника Міндоходів) та другого відповідача - на Головне управління Державної податкової служби у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області; правонаступника ГУ Міндоходів у Волинській області); залучити Міністерство юстиції України в якості третього відповідача; визнати протиправним і скасувати наказ Міндоходів від 16 березня 2015 року №189-о «Про звільнення [PERSON] »; поновити [PERSON] на посаді заступника начальника ГУ ДПС у Волинській області (правонаступника ГУ Міндоходів у Волинській області) з 17 березня 2015 року; стягнути з ГУ ДПС у Волинській області (правонаступника ГУ Міндоходів у Волинській області) на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17 березня 2015 року по день поновлення на посаді; визнати недійсним запис від 16 березня 2015 року про звільнення із займаної посади з підстав, передбачених Законом №1682-VII, згідно з пунктом 7-2 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), внесений до трудової книжки [PERSON] , зобов`язавши ГУ ДПС у Волинській області внести відповідні зміни до трудової книжки [PERSON] ; зобов`язати Міністерство юстиції України вилучити з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади», відомості про [PERSON] . 6. Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року клопотання представника позивача про уточнення позовних вимог, заміну відповідачів та залучення співвідповідача задоволено частково. Прийнято до розгляду клопотання про уточнення позовних вимог. Залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до ДФС, ГУ ДФС у Волинській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу співвідповідачів - ДПС, ГУ ДПС у Волинській області та Міністерство юстиції України. У задоволенні решти клопотання відмовлено. 7. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано наказ Міндоходів від 16 березня 2015 року №189-о «Про звільнення [PERSON] » з посади заступника начальника ГУ Міндоходів у Волинській області. Поновлено [PERSON] на посаді заступника начальника ГУ Міндоходів у Волинській області з 17 березня 2015 року. Стягнуто з ГУ ДПС у Волинській області на користь [PERSON] середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 419990,70 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Рішення суду в частині поновлення [PERSON] на посаді заступника начальника ГУ Міндоходів у Волинській області та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 5809,12 грн звернуто до негайного виконання. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Волинській області на користь [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн. 8. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року апеляційні скарги [PERSON] , ГУ ДПС у Волинській області, ДПС задоволено частково. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року змінено, викладено абзац четвертий резолютивної частини в наступній редакції: «Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Волинській області в користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі - 1128963,49 грн (один мільйон сто двадцять вісім тисяч дев`ятсот шістдесят три гривень сорок дев`ять копійок)». У решті рішення залишено без змін. 9. Додатковою постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2021 року заяву Леміщака Д.М., який діє в інтересах [PERSON] , про ухвалення додаткового судового рішення у справі №803/746/15-а задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Волинській області в користь [PERSON] понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. ІІ. Короткий зміст вимог касаційних скарг 10. ДПС і ГУ ДПС у Волинській області подали до Верховного Суду касаційні скарги, у яких просять скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 11. ДПС касаційну скаргу мотивує, з-поміж іншого, тим, що суди попередніх інстанцій: порушили норми матеріального і процесуального права; неправильно застосували норми статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), пунктів 5, 6, 8 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року №1074 (далі - Порядок №1074), пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» (далі - Постанова №1200), розпорядження Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №682-р «Питання Державної податкової служби» (далі - Розпорядження №682-р); не врахували, що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Реєстр) не внесено записів про припинення ДФС і ГУ ДФС у Волинській області, в зв`язку з чим не було правових підстав для задоволення вимог до ДПС і ГУ ДПС у Волинській області; не врахували практику Верховного Суду з питання правонаступництва ДФС, викладену у постанові від 11 лютого 2021 року в справі №826/9815/18. 12. ГУ ДПС у Волинській області у касаційній скарзі зазначає, з-поміж іншого, про те, що: судами попередніх інстанцій ухвалено рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права; вирішуючи питання правонаступництва суди не врахували висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 11 лютого 2021 року в справі №826/9815/18, та належним чином не оцінили доводи ДПС і ГУ ДПС у Волинській області з цього питання; станом на дату ухвалення судових рішень запису про припинення ДФС, яка є правонаступником реорганізованого Міндоходів, і ГУ ДФС у Волинській області, яке є правонаступником реорганізованого ГУ Міндоходів у Волинській області, до Реєстру внесено не було, а тому ДФС і ГУ ДФС у Волинській області у розумінні статті 43 КАС України є процесуально правоздатними та дієздатними юридичними особами. Про безпідставність стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з ГУ ДПС у Волинській області свідчить також той факт, що судами враховано положення статті 235 КЗпП України, а саме, що скасування наказу про звільнення є підставою для поновлення працівника на посаді, яку він обіймав до звільнення, тому, як наслідок, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на користь позивача має здійснюватися з ГУ Міндоходів у Волинській області або з правонаступника, яким є ГУ ДФС у Волинській області. ІІІ. Рух справи у суді касаційної інстанції 13. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Кашпур О.В., суддів Радишевської О.Р., Уханенка С.А. ухвалою від 05 серпня 2021 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року. 14. 26 серпня 2021 року до Верховного Суду від ГУ ДФС у Волинській області надійшов відзив на касаційну скаргу ГУ ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року із проханням залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. 15. 26 серпня 2021 року до Верховного Суду надійшло пояснення від Міністерства юстиції України щодо касаційної скарги ГУ ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року із проханням залишити без змін оскаржувані судові рішення у частині вимог [PERSON] до Міністерства юстиції України. 16. 28 серпня 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу ГУ ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року від [PERSON] , яка просить відхилити цю касаційну скаргу. 17. Ухвалою від 01 жовтня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Кашпур О.В., суддів Радишевської О.Р., Уханенка С.А. відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ДПС на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року. 18. 25 жовтня 2021 року до Верховного Суду від [PERSON] надійшов відзив на касаційну скаргу ДПС на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року із проханням залишити її без задоволення. 19. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В. від 31 травня 2023 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами на 01 червня 2023 року. IV. Стислий виклад обставин справи, установлених судами першої та апеляційної інстанцій 20. Наказом Міндоходів від 04 червня 2013 року №1141-о [PERSON] призначена в порядку переведення на посаду заступника начальника ГУ Міндоходів у Волинській області. 21. Із доповідної записки Департаменту персоналу від 13 березня 2015 року слідує, що 11 березня 2015 року [PERSON] подала заяву в порядку статті 4 Закону №1682-VII про проведення перевірки, передбаченої Законом (щодо незастосування заборон), і надала згоду на проходження перевірки та оприлюднення відомостей щодо себе відповідно до вимог Закону. 22. За результатами перевірки встановлено факт належності [PERSON] до переліку осіб, щодо яких застосовуються заборони, передбачені частиною третьою статті 1 Закону №1682-VII, на основі критеріїв, визначених пунктом 4 частини другої статті 3 Закону №1682-VII, а саме: у період з 04 червня 2013 року по 13 березня 2015 року позивач обіймала посаду заступника начальника ГУ Міндоходів у Волинській області. 23. Висновок за результатами перевірки:

Результат розгляду: partial