Рішення адміністративного суду від 2022-07-07 00:00:00+03

Головне управління ДПС у Кіровоградській області (далі позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранторг» (далі відповідач) податкового боргу в сумі 1 021 585,92 грн.. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 листопада \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~2020 року позовні вимоги позивача задоволено, з рахунків у банках, обслуговуючих відповідача, стягнуто до бюджету податковий борг з орендної плати з юридичних осіб в сумі 1 021 585,92 грн.. 22 грудня 2021 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранторг» суд розстрочив виконання рішення від 13.11.2020р у справі №340/3961/20 на 12 місяців, починаючи з січня 2022року шляхом щомісячної сплати : січень 2022 року - 50 000,00 грн. (до 31.01.2022); лютий 2022 року - 50 000,00 грн. (до 28.02.2022); березень 2022 року - 50 000,00 грн. (до 31.03.2022); квітень 2022 року - 50 000,00 грн. (до 30.04.2022); травень 2022 року - 50 000,00 грн. (до 31.05.2022); червень 2022 року - 100 000,00 грн. (до 30.06.2022); липень 2022 року - 150 000,00 грн. (до 31.07.2022); серпень 2022 року - 150 000,00 грн. (до 31.08.2022); вересень 2022 року - 150 000,00 грн. (до 30.09.2022); жовтень 2022 року - 50 000,00 грн. (до 31.10.2022); листопад 2022 року - 50 000,00 грн. (до 30.11.2022) грудень 2022 року - 21 536,32 грн. (до 31.12.2022), а всього на суму \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~заборгованості - 921 536,32 грн. (з урахуванням часткової сплати податкового боргу \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~в сумі 100 049,60 грн.). Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Кіровоградській області подало апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, помилковість висновків суду, позивач просить скасувати оскаржену ухвалу суду першої інстанції, а в задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду відмовити. Позивач стверджує, що підставою для розстрочення виконання рішення можуть бути обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, тому ці обставини мають бути доведені заявником. Надані відповідачем до заяви докази не свідчать про нездійснення підприємством фінансової діяльності та відсутність у такого підприємства майна, що виключає наявність обставин, які унеможливлюють виконання судового рішення. Декларуючи зобов`язання зі сплати податків, підприємство несе відповідальність перед Державою за їх сплату, а розстрочення лише затягує процес сплати боргу. Відповідач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу. Вважає ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою. Просить відмовити у задоволенні скарги, а оскаржену ухвалу залишити без змін. Апеляційний розгляд справи здійснено за правилами ст.311 КАС України, в порядку письмового провадження. Перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскарженої ухвали суду, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. Згідно статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни. Відповідно до ч.1 ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Відповідно до ст.378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів, передбачених статтею 151 цього Кодексу. Із аналізу наведеної процесуальної норми вбачається, що підставою для відстрочення/розстрочення виконання рішення суду є звернення особи до суду із відповідною заявою та з обґрунтуванням причин неможливості виконати судове рішення у встановлений законом строк, тобто за доведеністю обставин, що ускладнюють його виконання, або роблять його неможливим (відсутність коштів або присудженого майна в натурі та інше). Наведена норма не містить конкретного переліку обставин для розстрочення виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення у вигляді істотного ускладнення виконання рішення або неможливості його виконання. Вирішуючи питання про відстрочення/розстрочення виконання рішення, суд із певною свободою розсуду повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору, наявність надзвичайних непереборних подій, інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини (зокрема, ненадання (несвоєчасне надання) бюджетних асигнувань або бюджетних зобов`язань заявнику та/або недоведення (несвоєчасне доведення) фінансування видатків до заявника - отримувача бюджетних коштів в обсязі, достатньому для своєчасного виконання ним грошових зобов`язань та/або погашення податкового боргу). При цьому, питання розстрочення або відстрочення судового рішення знаходяться в площині процесуального права. Інститут розстрочення податкового боргу платника податків та розстрочення виконання судового рішення не можуть ототожнюватись, а відтак, розглядаючи питання розстрочення або відстрочення виконання судового рішення, суд має застосовувати положення КАС України. Наведений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 2а-25767/10/0570. Підстави розстрочення боргового зобов`язання судом, передбачені ст.378 КАС України, не є вичерпними та мають застосовуватися в сукупності з нормами матеріального права. В частині правової оцінки наданих заявником доказів суд повинен дослідити питання про те, чи достатньо наведених заявником обставин для прийняття рішення про розстрочення виконання судового рішення, яким стягнуто податковий борг. Судом встановлено, що одним із видів діяльності відповідача є добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю; добування піску гравію, глин і каоліну. 07.06.2018 відповідач за договором купівлі-продажу придбав на аукціоні цілісний майновий комплекс майна банкрута ВАТ "Кіровоградський кар`єр", що має специфічне призначення-видобування і переробка граніту (а.с.75-81). В подальшому, 07.06.2021 відповідач звернувся до Державної служби геології та надр України із заявою на отримання спеціального дозволу на користування надрами, однак таку заяву було повернуло без розгляду. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.10.2021 у адміністративній справі №640/19377/21 було зобов`язано Державну службу геології та надр України розглянути питання щодо надання ТОВ "Гранторг" спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону, з метою видобування гранітів Північно-Східної ділянки Кіровоградського (Сухокліївського) родовища у Кіровоградській області, на підставі заяви № 854-01/06-21 від 07.06.2021 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021 у справі № 640/19377/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної служби геології та надр України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2021. Згідно інформації з Єдиного Державного реєстру судових рішень, станом на 22.12.2021, рішення у справі № 640/19377/21 не набрало законної сили. Відтак, ТОВ "Гранторг" на момент звернення до суду із заявою не має можливості в повній мірі використовувати придбане майно для переробки видобутих корисних копалин, а отже, і одержувати відповідний дохід. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо існування \~обставин, які ускладнюють для відповідача виконання рішення суду у даній справі, при цьому, відсутні підстави ставити під сумнів намір заявника виконувати судове рішення в майбутньому, беручи до уваги часткову сплату боргу, тому суд обґрунтовано заяву про розстрочення виконання судового рішення задовольнив. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Результат розгляду: denied