Рішення адміністративного суду від 2022-08-15 00:00:00+03

02.05.2022 року [PERSON] звернувся до Баранівського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до інспектора сектора реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 Новоград Волинського РВП ГУНП в Житомирській області Чепіля Олександра Володимировича, в якому просив скасувати постанову про накладення на адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №165647 за ч. 2 ст. 122 КУпАП від 22.04.2022 року. Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~що 22.04.2022\~року о\~10.55\~год.\~він керував\~автомобілем Volkswagen\~ Transporter T4, номерний знак [NUMBER] , в м. Баранівка по вул. Звягельська Новоград Волинського району Житомирської області зі швидкістю 50-65 км/год. Попереду нього , на відстані 200-250 м, знаходився автомобіль MAZDA 3, номерний знак [NUMBER] , водія [PERSON] ,з меншою швидкістю ніж його автомобіль з увімкненим правим поворотом. Після достатнього сповільнення автомобіль MAZDA 3 з увімкненим правим поворотом з`їхав з асфальтового дорожнього покриття праворуч на узбіччя всіма чотирма колесами , проїхав ще 5-8 метрів по узбіччю, ввімкнувши лівий поворот та почав здійснювати маневр розвороту чи повороту з виїздом на смугу мого руху, створивши аварійну ситуацію. З метою уникнення лобового удару з автомобілем MAZDA 3 позивач почав здійснювати маневр ліворуч , а повністю уникнути зіткнення не вдалося внаслідок чого відбувся удар автомобіля MAZDA 3 в правий бік його автомобіля. У зв`язку\~з ДТП\~була викликана\~поліція,\~працівник якої, інспектор сектора реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 Новоград Волинського РВП ГУНП в Житомирській області Чепіля Олександра Володимировича, виніс оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП за порушення пункту 14.6а Правил дорожнього руху обгін заборонено на перехресті. Позивач вважає, що постанова є незаконною, оскільки вказаного адміністративного правопорушення він не вчиняв, висновки поліцейського не відповідають дійсним обставинам справи, поліцейський не надав жодних належних і допустимих доказів його вини. Крім того, постанова, прийнята з порушенням його права на надання пояснень, які не зафіксовані в жодному документі і не взяті поліцейським до уваги; не роз`яснено йому правил оскарження постанови, розгляд справи відбувся з порушенням вимог ст. 276 КУпАП , тобто не за місцем знаходження органу поліції та без складання протоколу про адміністративне правопорушення в порушення вимог ст. 258 КУпАП; поліцейський не роз`яснив його права та не забезпечив реалізацію його права на захист, тому просить суд її скасувати. Відповідач - інспектор сектора реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 Новоград Волинського РВП ГУНП в Житомирській області Чепіль Олександр Володимирович відзиву на позов, у встановлені судом строки, не подав. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідно до\~ст. 41 КАС\~судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Положеннями ч. 2\~ст. 19 Конституції України\~встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Згідно\~ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. У відповідності до\~ст. 280 КУпАП. при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Відповідно до\~ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутись, до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Відповідно до\~ст. 72 КАС України\~в адміністративних справах, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, ті інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Частиною другою\~статті 2 КАС України\~передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені\~Конституцією\~та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності (ч. 3\~ст. 9 КАС України). Судом встановлено, що згідно з постановою про накладення на адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №165647 від 22.04.2022 року інспектора сектора реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 Новоград Волинського РВП ГУНП в Житомирській області Чепіля Олександра Володимировича позивача [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП за порушення пункту 14.6а Правил дорожнього руху обгін заборонено на перехресті та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 510,00 грн. (а.с. 12) Інші докази щодо обставин справи, позовних вимог сторонами до суду не подавались. У\~ст. 46 КАС України\~зазначено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Зі змісту наведених положень процесуального законодавства вбачається, що належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального право відношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом. Тобто у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні (Постанова ВС\~КАС\~від 21 грудня 2018 року у справі N 803/1252/17, адміністративне провадження N К/9901/50685/18). Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Верховний Суд підкреслив, що для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Як вбачається із матеріалів справи, позивач зазначив відповідачем інспектора сектора реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 Новоград Волинського РВП ГУНП в Житомирській області Чепіля Олександра Володимировича. Разом із тим, відповідно до частини третьої\~статті 48 КАС України\~якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача, однак позивачем не було подано клопотання про залучення до справи належного відповідача орган працівником якого є посадова особа, яка склала оскаржуване рішення Головне управління національної поліції у Житомирській області. Як роз`яснив Восьмий апеляційний адміністративний суд у своїй постанові від 10.06.2020 року в справі N 440/696/18, що працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції і у цьому випадку не можуть виступати самостійними суб`єктами владних повноважень, тобто окремо від державного органу, посадовою особою якого вони є, виносячи одноособові рішення. Тому, належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень в адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених\~статтею 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, поліцейські відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку - Національної поліції, отже, відповідні поліцейські не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями\~статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення\~покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення щодо порушення\~правил дорожнього руху, передбачені частиною 2\~статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, з цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача, при цьому, суд вважає, що нормами\~КАС України\~право заявляти клопотати про заміну відповідача належить виключно позивачеві, а не відповідачу, а тому в задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити. В порядку\~ст. 139 КАС України, судові витрати залишити за позивачем.

Результат розгляду: denied