Рішення адміністративного суду від 2022-11-09 00:00:00+02

У квітні 2017 року Товариство звернулось до суду із позовом до Митниці, у якому просило: визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2017/610008/2 від 21.02.2017, №500060001/2017/610009/2 від 22.02.2017, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2017/00026 від 21.02.2017, №500060001/2017/00027 від 22.02.2017. На обґрунтування зазначених позовних вимог Товариство послалося на те, що Митницею, в порушення норм Митного кодексу України, було необґрунтовано використано другорядний метод визначення митної вартості товарів, які переміщувались позивачем через митний кордон України, що призвело до того, що митна вартість товару була значною мірою збільшена. Також, на думку позивача, у Митниці не було підстав для непогодження із заявленою ним митною вартістю, визначеною за основним методом (ціною договору), а тому оскаржувані рішення та картки відмови підлягають скасуванню. Одеський окружний адміністративний суд постановою від 21.07.2017, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2017, позов задовольнив: визнав протиправними та скасував рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2017/610008/2 від 21.02.2017, №500060001/2017/610009/2 від 22.02.2017, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2017/00026 від 21.02.2017, №500060001/2017/00027 від 22.02.2017. Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з недоведеності митним органом складу правопорушення, передбаченого частиною шостою статті 54 Митного кодексу України, а відтак, протиправності оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови. Митниця оскаржила рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволених позовних до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 23.11.2017 відкрив касаційне провадження у справі та витребував матеріали справи із суду першої інстанції. В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник вказує на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, оскільки суди не надали належної правової оцінки тому, що: надані Товариством документи, необхідні для митного оформлення товарів, містили розбіжності, та не містили усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари; у рішеннях про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися Митницею для визначення митної вартості товарів. Решта доводів скаржника зводиться до цитування норм Митного кодексу України. Товариство не скористалося своїм процесуальним правом на подання відзиву на касаційну скаргу. Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 08.11.2022 прийняв касаційну скаргу Митниці до провадження, визнав за можливе проведення попереднього розгляду справи і призначив попередній розгляд справи на 09.11.2022. Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та, враховуючи межі касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. У справі, що розглядається, суди встановили, що 20.08.2015 між Товариством (покупцем) та Компанією «HANGZHOU JOY SHINE IMP.&EXP.CO.,LTD» (Китай) (продавцем) був укладений контракт № HJS/RM-15, за умовами та положеннями якого продавець зобов`язувався продати, а покупець прийняти та оплатити товар, асортимент та кількість якого по кожній партії вказуються в інвойсах, що є невід`ємною частиною цього контракту. Відповідно до пункту 4.4. контракту ціни розраховуються на базі CIF (вартість, страховка і фрахт до портів (Інкотермс 2000). 23.11.2015 та 15.12.2016 до зазначеного контракту були укладені додаткові угоди № 1 і № 2 відповідно. Згідно пункту 6 контракту «Якість, пакування та маркування» стандартна експертна якість товару у відповідності до специфікації заводу-виробника. Товар повинен бути упакований для транспортування відповідно специфікаціям покупця. Пакування повинно бути придатним для навантаження (розвантаження), повинне захищати товар під час транспортування. Товар повинен бути упакований в стандартне експортне пакування продавця. Продавець відповідає за понесений збиток та втрати товару під час транспортування та навантаження, які пов`язані з непридатним пакуванням. 21 та 22 лютого 2017 року Товариство здійснило декларування товару, придбаного згідно вказаного вище контракту, шляхом подання до митниці відповідних митних декларацій, а саме: - № 500060001/2017/001767 від 21.02.2017: велосипеди двоколісні (код товару 87120030), з шарикопідшипниками, без двигуна, нові, (у частково розібраному стані для зручності транспортування), Розмір коліс D18", мод.18" GW STITCH PREMIUM - 320 шт.; Розмір коліс D16",мод.16"GW STITCH PREMIUM - 600 шт.; Розмір коліс D18", мод.18" А - 12 шт.; Розмір коліс D16", мод.16" KIDDY- 190 шт.; Розмір коліс D20", мод. 20 "GW STITCH PREMIUM - 621 шт.; - № 500060001/2017/001803 від 22.02.2017: товар 1.: Велосипеди двоколісні (код товару 87120030), з шарикопідшипниками, без двигуна, нові, (у частково розібраному стані для зручності транспортування), КОЛЕСА D28", мод.28" RETRO - 496 шт.; КОЛЕСА D26", мод.F-5 28" NEW LADY - 40 шт.; КОЛЕСА D26", мод.26" RETRO - 24 шт.; КОЛЕСА D29", мод. 29-19"- HUNTER- 1 шт.; КОЛЕСА D29", мод. 29-19"FLASH - 1 шт; КОЛЕСА D29", мод. 29-19" INSPIRON 24S - 1 шт.; колеса D29", мод.29-19" GRIM 24S - 1шт.; колеса D29", мод.29-19" LEGEND 24S - 1 шт.; колеса D29", мод.29-19" VIPER 24S - 1шт.; колеса D28", мод.700С HORIZON - 1 шт.; колеса D28", мод.700С SWEEN - 1 шт.; колеса D26", мод.26 LIFE - 1 шт.; колеса D26", мод.26 SWEET - 1 шт.; колеса D26", мод. 26-HUNTER - 1 шт.; колеса D26", мод.26 FLASH - 1 шт.; колеса D26", мод.26" INSPIRON 24S - 1 шт.; колеса D26", мод.26 GRIM 24S - 1 шт.; колеса D26", мод.26 LEGEND 24S - 1 шт.; колеса D26", мод.26 VIPER 24S - 1шт.; колеса D26", мод.26 SMART 24S - 1 шт.; колеса D24", мод.24" SUMMER - 1 шт.; колеса D24", мод.24" SWEET - 1 шт.; колеса D24", мод.24 FLASH - 1 шт.; колеса D24", мод.24" INSPIRON 24S - 1 шт.; колеса D20", мод.20 SMART - 1 шт.; колеса D20", мод.20 -BRIGHT - 1 шт.; Товар 2.: Запасна частина велосипедів, двоколісних: Багажник (кошик), з недорого цінних металів - 600 шт. В отриманому декларантом повідомленні від митного органу щодо витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів, заявлену в вантажній митній декларації 500060001/2017/001767, зазначено, що у зв`язку із спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками 105-2 щодо можливого заниження митної вартості та тим, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та ознаки не автентичності поданих до митного оформлення документів, зокрема: ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів. Крім того, до митного оформлення надані додаткові угоди №1 та №2 у яких зазначено, що вони являються невід`ємною частиною контракту HJS/RM - 15 від 23.11.2015, але до митного оформлення надано контракт HJS/RM - 15 від 20.08.2015; у поданих до митного оформлення копіях митних декларацій країни відправлення №310120170519904221 відсутні реквізити зовнішньо-економічного контракту 20.082015 № HJS/RM - 15, інвойсів від 10.01.2017 № JS 7560-4А, № JS 7560-4В, відповідно до яких здійснюється митне оформлення товару, що унеможливлює ідентифікацію експортної операції з конкретною поставкою. В наданих до оформлення страхових полісах від 10.01.2017 № AHAZ41124217Q000069Y, № AHAZ41124217Q000070U в розділі «Insured» зазначені: номер інвойсу, що відповідає номерам поданим до митного оформлення задекларованої партії товару від 10.01.2017 № JS7560-4А, JS7560-4В, також відповідає кількість та назва товару, але зазначені суми відмінні від суми, що вказані, відповідно, у інвойсах від 10.01.2017 року № JS7560-4А, JS7560-4В. Також, в отриманому декларантом повідомлення від митного органу щодо витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів, заявлену в вантажній митній декларації 500060001/2017/001803, зазначено, що у зв`язку із спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками 105-2 щодо можливого заниження митної вартості та тим, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та ознаки не автентичності поданих до митного оформлення документів, зокрема: ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів. Крім того, у поданій до митного оформлення копії митної декларацій країни відправлення №021720160000354258 відсутні реквізити зовнішньо-економічного контракту 20.08.2015 № HJS/RM - 15, інвойсу від 29.12.2016 № JS 7557-3 відповідно до яких здійснюється митне оформлення товару, що унеможливлює ідентифікацію експортної операції з конкретною поставкою. В наданому до оформлення страховому полісі від 29.12.2016 № AHAZ41124216Q001359А в розділі «Insured» зазначені: номер інвойсу, що відповідає номеру інвойсу поданому до митного оформлення задекларованої партії товару від 29.12.2016 № JS7557-3, також відповідає кількість та назва товару, але зазначені суми відмінні від суми, що вказані відповідно у інвойсі від 29.12.2016 року № JS7557-3. Листом від 21.02.2017 № 21/1 Товариство повідомило митний орган про те, що не має можливості подати додаткові документи до ВМД №500060001/2017/001803 від 22/02/2017. Листом від 22.02.2017 № 22/1 Товариство повідомило митний орган про те, що не має можливості подати додаткові документи до ВМД №500060001/2017/001803 від 22/02/2017. За результатами опрацювання поданих митних декларацій Митницею були складені картки відмови у прийнятті митних декларацій №500060001/2017/00026 від 21.02.2017 і №500060001/2017/00027 від 22.02.2017 та прийняті рішення про коригування митної вартості товарів від 21.02.2017 №500060001/2017/610008/2, від 22.02.2017 №500060001/2017/610009/2, відповідно до якого аналізом ПІК "Інспектор" та ЄЄАІС ДФС встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим (митна декларація від 07.11.2016 №500060804/2016/003321, митна декларація від 11.11.2016 №500040001/2016/010175), тому митну вартість визначено із застосуванням резервного методу. В подальшому товар було випущено у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом, та сплатою різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу України. Відповідно до частини першої статті 55 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - МК України) рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Пунктом 1 частини четвертої статті 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно положень частини шостої статті 54 МК України підставами для відмови у митному оформленні, серед іншого, є неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу. За змістом статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється в першу чергу за основним методом, тобто, за ціною договору (вартістю операції). Задовольняючи частково позовні вимоги, суди виходили з того, що позивачем під час проходження процедури митного оформлення товарів, надано до органу доходів і зборів документально підтверджені дані про ціну договору, враховуючи положення договору щодо умов поставки та оплати, а саме - відповідно до пункту 4.4. контракту ціни розраховуються на базі CIF (вартість, страховка і фрахт до портів (Інкотермс 2000). Згідно пункту А9. Розділу CIF - вартість, страхування та фрахт Інкотермс 2000 (Incoterms 2000) (Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати в редакції від 01.01.2011) «Перевірка - упаковка- маркування» продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару, яке він організує (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відвантажувати товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Упаковка повинна містити належне маркування. В пункті 15 «Пакування» Правил зазначено, що у більшості випадків сторони заздалегідь знають, яка упаковка необхідна для безпечного перевезення товару в місце призначення. Однак через те, що обов`язки продавця упакувати товар можуть значно варіюватися залежно від засобу та тривалості планованого перевезення, було визнано за необхідне передбачити обов`язок продавця упакувати товар відповідно умовам транспортування, але тільки в тій мірі, в якій йому до укладення договору купівлі-продажу стали відомі обставини, пов`язані з транспортуванням (пор. з ст. ст. 35(1) і 35(2)(b) Конвенції ООН 1980 року про договори міжнародної купівлі-продажу товарів (995_003), згідно яких товар, включаючи упаковку, повинен бути «придатний для будь-якої конкретної цілі, про яку продавцю було прямо чи посередньо повідомлено під час укладання договору, за винятком тих випадків, коли з обставин випливає, що покупець не покладався або що для нього було нерозумним покладатися на компетентність і судження продавця»). З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що за умовами контракту, пакування не оплачується покупцем окремо від ціни товару та відповідальність за її якість покладена на продавця, з огляду на що посилання Митниці на відсутність у поданих Товариством до митного оформлення документах будь-якої інформації щодо включення/не включення вартості упаковки (пакування) до складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів є безпідставними. Також, суди правомірно відхилити як необґрунтовані посилання Митниці в оскаржуваних рішеннях на те, що до митного оформлення надані додаткові угоди №1 та №2, у яких зазначено, що вони являються невід`ємною частиною контракту № HJS/RM - 15 від 23.11.2015, але до митного оформлення надано контракт № HJS/RM - 15 від 20.08.2015, оскільки наявних у матеріалах справи додаткових угодах зазначено, що: «додаткова угода №1 до контракту №HJS/RM - 15 від 20.08.2015, підписана 23.11.2015 в м. Одеса, Україна» та «додаткова угода №2 до контракту №HJS/RM - 15 від 20.08.2015, підписана 15.12.2015 в м. Одеса, Україна». Крім того, суди попередніх інстанцій обгрунтовано відхилили як безпідставні посилання Митниці на те, що у поданих до митного оформлення копіях митних декларацій країни відправлення №310120170519904221 відсутні реквізити зовнішньо-економічного контракту від 20.08.2015 № HJS/RM - 15, інвойсів від 10.01.2017 № JS 7560-4А, № JS 7560-4В, відповідно до яких здійснюється митне оформлення товару, а у поданій до митного оформлення копії митної декларацій країни відправлення №021720160000354258 відсутні реквізити зовнішньо-економічного контракту від 20.08.2015 № HJS/RM - 15, інвойсу від 29.12.2016 № JS 7557-3 відповідно до яких здійснюється митне оформлення товару, що унеможливлює ідентифікацію експортної операції з конкретною поставкою, оскільки декларація країни - відправника не міститься у переліку документів, які декларант повинен подавати митному органу щодо підтвердження митної вартості товарів і обраного методу її визначення, але відповідно до положень частини третьої статті 53 МК України може бути витребувана митним органом у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Проте саме кількість товару, їх вага та загальна сума поставленого товару відповідає кількості та сумі, зазначеної Товариством у митних деклараціях та інвойсах, які є визначальними для митної вартості товару. Щодо даних, зазначених у страхових полісах, суди встановили, що аналіз змісту наданих до митного оформлення страхових полісів від 10.01.2017 № AHAZ41124217Q000069Y № AHAZ41124217Q000070U, від 29.12.2016 № AHAZ41124216Q001359А, свідчить про те, що розмір страхування, визначеного у цьому полісі, є таким, що повністю відповідає цим значенням вимогам міжнародних комерційних умов Інкотермс (на базі CIF) та умовам пункту 5.1 контракту від 20.08.2015 № HJS/RM-15. Таким чином, суди попередніх інстанцій виходили з дослідження складу митного правопорушення з урахуванням усіх обставин справи, а не лише з факту наявності повноважень митного органу на здійснення контрольних функцій при митному оформленні товарів. Усі обставини були перевірені судами з дослідженням в судовому процесі доказів, з урахуванням положень договору щодо умов поставки та оплати, на підставі оцінки яких суди першої та апеляційної інстанцій зробили правильний висновок, що доводи Митниці не підтвердилися. Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду зазначає, що в силу частини другої статті 55 МК України та вимог наказу Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» - рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства. Доводи Митниці щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду оцінює критично з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Таким чином, доводи Митниці, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків, наведених у постанові Одеського окружного адміністративного суду від 21.07.2017 та ухвалі Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2017, оскільки суди попередніх інстанцій правильно застосували норми матеріального права до встановлених у справі правовідносин, а доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки встановлених судами обставин, що не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції, а тому у задоволенні її касаційної скарги слід відмовити. Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Результат розгляду: denied