Рішення адміністративного суду від 2023-07-11 00:00:00+03

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: - визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 376 від 21 березня 2023 року "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських карного розшуку ГУНП у Вінницькій області" в частині накладення на капітана поліції [PERSON] дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції; - визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП у Вінницькій області № 37 о/с від 22 березня 2023 року "Щодо особового складу" в частині звільнення капітана поліції [PERSON] з посади старшого оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та боротьби з незаконним обігом зброї й вибухівки управління карного розшуку ГУНП у Вінницькій області; - поновити [PERSON] на посаді старшого оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та боротьби з незаконним обігом зброї й вибухівки управління карного розшуку ГУНП у Вінницькій області; - стягнути з ГУНП у Вінницькій області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22 березня 2023 року по дату винесення судом рішення у справі з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства. Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов. На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що службове розслідування відносно нього проведено з явним порушенням процедури та, як наслідок, неправомірним застосуванням до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач з червня 2016 року проходив службу в органах Національної поліції України та з 22 квітня 2021 року займав посаду старшого оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та боротьби з незаконним обігом зброї й вибухівки управління карного розшуку ГУНП у Вінницькій області. 19 березня 2023 року начальником управління головної інспекції ГУНП у Вінницькій області на ім`я начальника ГУНП у Вінницькій області складено доповідну записку про те, що 19 березня 2023 року о 01 год. 30 хв. екіпажем УПП у Вінницькій області "Юнкер-0108" по вулиці Київській у місті Вінниці у зв`язку з порушенням комендантської години зупинено автомобіль марки "Mitsubishi Pagero Wagon", реєстраційний номер [NUMBER] (відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником є [PERSON] ) під керуванням старшого оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності з незаконним обігом зброї й вибухівки управління карного розшуку ГУНП у Вінницькій області капітана поліції [PERSON] . При спілкуванні поліцейських з [PERSON] в нього виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу "Drager Alcotest" на місці зупинки або в комунальному заккладі "ЦТЗ "Соціотерапія ВОР", на що останній відмовився. В подальшому, поліцейськими УПП у Вінницькій області складено відносно [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 117325 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а інформацію про вказану подію внесено до Інформаційного порталу Національної поліції України. За фактом отриманої інформації та з метою з`ясування всіх обставин, викладених у доповідній записці начальника управління головної інспекції ГУНП у Вінницькій області щодо порушень службової дисципліни, допущених окремими поліцейськими управління карного розшуку, наказом начальника ГУНП у Вінницькій області від 19 березня 2023 року № 444 призначено службове розслідування, на час проведення якого [PERSON] відсторонено від виконання службових обов`язків. Цим же наказом утворено дисциплінарну комісію для проведення службового розслідування та визначено її склад. 21 березня 2023 року начальником ГУНП у Вінницькій області затверджено висновок за результатами службового розслідування за відомостями, викладеними у доповідній записці начальника управління головної інспекції ГУНП у Вінницькій області від 19 березня 2023 року. У висновку службового розслідування зазначено, що 19 березня 2023 року о 01 год. 00 хв. поліцейськими УПП у Вінницькій області ДПП НП України (автопатруль "Юнкер-0108"), сержантом поліції В. Регушем та старшим сержантом поліції Р. Мрачковським, під час патрулювання вулиці Київська у місті Вінниці за порушення комендантської години біля будинку № 45 було зупинено автомобіль марки "Mitsubishi Pagero Wagon", реєстраційний номер [NUMBER] (відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником є [PERSON] ) під керуванням старшого оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та боротьби з незаконним обігом зброї й вибухівки управління карного розшуку ГУНП у Вінницькій області капітана поліції [PERSON] . Під час перевірки документів та спілкування із капітаном поліції [PERSON] , який на момент зупинки знаходився за кермом згаданого автомобіля, поліцейськими УПП у Вінницькій області ДПП НП України було встановлено, що останній має явні ознаки алкогольного сп`яніння (різкий та характерний запах алкоголю з порожнини рота, притуплений погляд, нечітка мова та порушення координації рухів), у зв`язку з чим відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі. На таку пропозицію [PERSON] чіткої відповіді не надав та всіляко ухилявся від проходження огляду. При цьому під час розмови з поліцейськими УПП у Вінницькій області ДПП НП України капітан поліції [PERSON] поводив себе зухвало, а в окремих випадках і агресивно. За таких обставин працівником патрульної сержантом поліції [PERSON] відносно [PERSON] складено протокол серії ААБ № 117325 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. За таких обставин, на підставі отриманих пояснень від самого [PERSON] , працівників патрульної поліції Мрачковського Р. та [PERSON] , свідків [PERSON] та [PERSON] , керівників позивача [PERSON] та [PERSON] , переглядом відеозаписів з нагрудних камер патрульних поліцейських, дисциплінарною комісією зроблено висновок про необхідність застосувати відносно [PERSON] найсуворіший вид дисциплінарного впливу - звільнення зі служби в поліції. В подальшому, наказом начальника ГУНП у Вінницькій області від 21 березня 2023 року № 376 за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні Присяги поліцейського, вимог частини 1, пунктів 1, 3, 6, 9, 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", абзацу 5 частини 2 статті 16 Закону України "Про дорожній рух", пунктів 1.3 та 2.5 Правил дорожнього руху України, частини 1, 2, 3 розділу IV посадової інструкції старшого оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та боротьби з незаконним обігом зброї та вибухівки управління карного розшуку ГУНП у Вінницькій області капітана поліції [PERSON] до останнього застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільненні зі служби в поліції. Іншим наказом начальника ГУНП у Вінницькій області від 22 березня 2023 року № 37 о/с у зв`язку з реалізацією накладеного дисциплінарного стягнення, на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію" [PERSON] звільнено зі служби в поліції з 22 березня 2023 року. Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України. Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. Так, відповідно до ч. 2 ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Стаття 15 КУпАП вказує - «....поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами», водночас - «за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху» поліцейські не несуть відповідальність за дисциплінарними статутами, а «на загальних підставах». Частина 5 ст. 14 Закону «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» встановлює, що у разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів. Висновок комісії, на підставі якого видані оскаржувані накази, вказує, що у ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією вивчено копію протоколу про адміністративне порушення, відеозаписи, а також інші матеріали і відомості з питань, що стосуються службового розслідування та можуть свідчити про дисциплінарний проступок поліцейського. Натомість, згідно із змістом у Висновку комісія розглядала виключно матеріали щодо події адміністративного правопорушення, і ніяких «інших матеріалів і відомостей» щодо інших дій позивача. Тобто, відповідач у Висновку вказує про дії позивача, які охоплюються поняттям адміністративного правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, розглядати які є виключно компетенцією суду. Відповідачем не виявлено та не надано доказів тому, що позивач вчинив будь-які інші дії, яким можна було б надати відповідну оцінку на предмет підриву авторитету працівників поліції. Всі дії позивача під час події та складення адміністративних матеріалів стосувалися виключно захисту його прав. Відповідно до змісту Висновку, адміністративне правопорушення та дисциплінарний проступок містять одну і ту ж суть порушення - «відмова від проходження огляду на стан сп`яніння». Однак обставини, за яких мали місце відповідні події щодо такого вчинку, дії працівників патрульної поліції щодо спонукання позивача до проведення огляду на стан сп`яніння та складений протокол є незмінними у своїй оцінці та кваліфікації, оскільки це фактичні обставини справи, які безумовно підлягають встановленню як у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності так і в межах службового розслідування за фактом можливого скоєння дисциплінарного проступку. Враховуючи, що справа відносно позивача перебуває на розгляді в суді, тому в питаннях про правові наслідки дій позивача відносно обставин відмови від проходження огляду на стан сп`яніння (доказів якої не міститься в матеріалах справи) та законності вимог працівників патрульної поліції щодо проходження такого огляду, відповідно до чинного законодавства має визначити виключно суд. За змістом ч. 3 ст. 11 Дисциплінарного статуту, поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно- правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом. З аналізу вказаної правової норми (ст. 11 Дисциплінарного статуту) та фактичних обставин справи слідує, що працівник поліції може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності виключно після прийняття рішення компетентним органом за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлення його вини та призначення відповідного адміністративного стягнення згідно КУпАП. Тобто, формулювання норми «яких в установленому законом порядку притягнуто до адміністративної відповідальності» свідчить про те, що законом заборонено притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності раніше, ніж стосовно останнього, у встановленому законом порядку, буде ухвалено судове рішення по адміністративному правопорушенню, яке набуде законної сили. В свою чергу, притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського за матеріалами справи адміністративного правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху до винесення судом рішення за результатами розгляду адміністративних матеріалів буде прямим порушенням закону та принципу презумпції невинуватості особи. Згідно з ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського. У відповідності до ч. 4 Розділу 5 Порядку проведення службових розслідувань в Національній поліції України службове розслідування має встановити наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування. Відповідно до змісту наказу ГУНП у Вінницькій області № 444 від 19.03.2023 року службове розслідування було призначено за фактом вчинення позивачем дій, які підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП. В силу ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Отже, службове розслідування було призначено за фактом вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП варто зауважити, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не породжує юридичної відповідальності, а лише містить опис обставин правопорушення, які в подальшому повинні бути доведені в ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності виключно за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, що включає: об`єктивну сторону, суб`єктивну сторону, об`єкт, суб`єкт. Оцінка наявності в діях особи складу правопорушення є винятковою прерогативою суду. Згідно з ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 цього Кодексу. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні тощо. За приписами ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. При цьому, при винесенні постанови суд, з урахуванням положень ст. 247 КУпАП, перевіряє наявність обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, зокрема - відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, лише судовим рішенням у даній справі про адміністративне правопорушення можливо встановити вину особи, оскільки таке рішення приймається із повним з`ясуванням усіх обставин адміністративного правопорушення та дотриманням прав та законних інтересів особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Виключно судове рішення у справі про адміністративне правопорушення може встановлювати наявність або відсутність юридично значущих фактів, в тому числі винуватості особи і підміняти таке рішення висновками дисциплінарної комісії є недоречним. Це знаходить свій прояв і в основних засадах національного та міжнародного законодавства, зокрема принципі презумпції невинуватості. З огляду на це сам по собі факт складення відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення, не свідчить про доведеність вини позивача у його вчиненні. Варто зауважити, що службове розслідування проводилося без врахування можливості отримання рішення суду, за результатами розгляду складених щодо позивача адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Твердження дисциплінарної комісії, з якою погодився суд першої інстанції, про те, що констатації факту порушення дисципліни не залежить від результатів судового розгляду справи про адміністративне правопорушення є необґрунтованими, оскільки, по-перше, наказ № 444 від 19.03.2023 зазначає, що метою службового розслідування є повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин, викладених у доповідній записці, тобто обставин адміністративного правопорушення, по-друге, дисциплінарна комісія не має права перебирати повноваження суду щодо визначення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції, не були враховані приписи Дисциплінарного статуту Національної поліції України, зокрема статті 29 якою визначені особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2119-ІХ від 15.03.2022, з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року продовжений строк дії воєнного стану в Україні строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2212-ІХ від 21.04.2022, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року продовжений строк дії воєнного стану в Україні строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2738-ІХ від 16.11.2022, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року продовжений строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб. Отже оскаржувані накази були прийняті під час дії на всій території України воєнного стану. Так, за приписами частини 1 ст. 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції. Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь не застосовується до поліцейських, які мають первинне спеціальне звання рядовий поліції. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь і вчинив новий дисциплінарний проступок, до нього знову може бути застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь. Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків. У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє. Оскільки апелянт на час виникнення спірних правовідносин не мав діючого дисциплінарного стягнення, а застосування до нього такого виду стягнення як звільнення зі служби в поліції, яке є більш суворим, відбулось без врахування приписів ч. 1 ст. 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, тобто всупереч чітко встановленим нормам, апеляційний суд зазначає про наявність правових підстав для його скасування. При вирішенні питання щодо розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, апеляційний суд зазначає, що відповідно до довідки виданої відповідачем №926/29/01-2023 від 27.03.2023 про доходи, середньоденна заробітна плата (грошове забезпечення) апелянта складає 726,07 грн (а.с. 60), що обраховано з дотриманням вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.1995. Апеляційний суд зазначає, що відповідно до підпункту з) пункту 1 розділу І Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.1995 (надалі Порядок №100), цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках вимушеного прогулу та за час затримки виконання рішення суду. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 розділу ІІ Порядку №100, у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку №100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Відповідно до абзацу пункту 8 розділу IV Порядку №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Отже сума середньоденного заробітку позивача становить 726,07 грн. (42838,03 грн. поділені на 59 робочий день). Враховуючи час вимушеного прогулу 112 днів (з 22.03.2023 до 11.07.2023 включно) та середньоденну заробітну плату апелянта - 726,07 грн., загальна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 81319,84 грн. (без утримання податків та обов`язкових платежів) (726,07*112). Враховуючи викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Результат розгляду: granted