Рішення адміністративного суду від 2022-10-04 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: - визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Черкаській області щодо нездійснення перерахунку штрафних санкцій, а саме штрафу застосованого до ТОВ "Енергетично-дрожнє Будівництво" відповідно до податкового повідомлення - рішення №0103521205 від 05.12.2018 та не винесення нового податкового повідомлення-рішення на суму штрафних санкцій 510 грн. на підставі підпункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідних положень" Податкового кодексу України (далі - ПК); -зобов`язати ГУ ДПС у Черкаській області здійснити перерахунок штрафних санкцій, а саме штрафу застосованого до ТОВ "Енергетично-дорожнє будівництво" відповідно до податкового повідомлення-рішення №0103521205 від 05.12.2018, шляхом відкликання податкового повідомлення-рішення №0103521205 від 05.12.2018, винесення нового податкового повідомлення-рішення на суму штрафних санкцій 510 грн. та надіслання такого податкового повідомлення - рішення ТОВ "Енергетично-дорожнє будівництво" на підставі підпункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідних положень" ПК. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 у задоволенні позову відмовлено. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2022 апеляційну скаргу ТОВ "Енергетично-дорожнє будівництво" задоволено частково, скасовано рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково: - визнано протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Черкаській області, яка полягає у нездійснені перерахунку штрафних санкцій, застосованих до ТОВ "Енергетично-дорожнє Будівництво" відповідно до податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 05.12.2018 №0103521205; - визнано протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Черкаській області, яка полягає у ненадсиланні (неврученні) ТОВ "Енергетично-дорожнє Будівництво" нового податкового повідомлення-рішення у відповідності до підпункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідних положень" Податкового кодексу України; - зобов`язано ГУ ДПС у Черкаській області здійснити перерахунок штрафних санкцій, застосованих до ТОВ "Енергетично-дорожнє будівництво" відповідно до податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 05.12.2018 №0103521205 та надіслати (вручити) ТОВ "Енергетично-дорожнє Будівництво" нове податкове повідомлення-рішення у відповідності до підпункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідних положень" Податкового кодексу України. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Присуджено на користь ТОВ "Енергетично-дорожнє будівництво" за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Черкаській області сплачений судовий збір у розмірі 11 350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) грн. У подальшому ТОВ "Енергетично-дорожнє Будівництво" подало заяву про ухвалення додаткового судового рішення, у якому просило здійснити розподіл витрат на професійну правову допомогу, що були понесені у суді першої інстанції. Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. В апеляційній скарзі заявник вказав про те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду ним будуть надані докази щодо понесених витрат на правову допомогу. З матеріалів справи вбачається, що заяву із відповідними доказами було подано 12.09.2022, при цьому позивач заявив клопотання про поновлення строку, яке обґрунтував тим, що про постанову суду апеляційної інстанції він дізнався лише 05.09.2022 із Єдиного державного реєстру судових рішень. Відповідно до частини першої статті 121 КАС суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Враховуючи, що розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, а ухвалену постанову судом апеляційної інстанції не направлялося рекомендованою поштовою кореспонденцією у зв`язку із відсутністю фінансування, то колегія суддів дійшла висновку, що строк подання заяви підлягає поновленню. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи, що при ухваленні постанови судом апеляційної інстанції не було вирішене питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, то колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для вирішення питання можливості ухвалення додаткового судового рішення. За змістом статті 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи. Відповідно до частини першої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Згідно частини третьої статті 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 134 КАС витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС). Склад та обсяг судових витрат визначено у частині третій статті 134 КАС, згідно з якою для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина третя статті 134 КАС). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 КАС). У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС). Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем було надано: договір про надання правової допомоги від 27.02.2019 №1906 та додаткову угоду до нього від 23.09.2021 №25, звіт про надані послуги від 18.02.2022, акт виконаних робіт (наданих послуг) від 18.02.2022 №180222/1, рахунок на оплату від 23.09.2021 №299, платіжне доручення від 30.09.2021 №1824. Згідно вказаних документів адвокатом були надані послуги обсягом 5,5 годин на суму 13335,7 грн, а саме: формування правової позиції (1 година), підготовка та подання до суду адміністративного позову (3 години), підготовка та надання до суду клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу (1,5 години). Колегія суддів наголошує на тому, що до суду першої інстанції клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу не подавалося, а відтак, і відповідні витрати у розмірі 3637 грн не визнаються судом обґрунтованими. За таких обставин, присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають 9698,7 грн витрат, понесених на професійну правову допомогу у суді першої інстанції.

Результат розгляду: partial