Рішення адміністративного суду від 2022-01-11 00:00:00+02

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною відмову відповідача у невиплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2013 по 14.12.2020 та стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2013 по 14.12.2020 в розмірі 111672,46 грн із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44. Відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що полягає у невиплаті [PERSON] індексації грошового забезпечення за періоди з квітня 2013 року по квітень 2014 року, з січня 2015 року по квітень 2015 року, з січня 2016 року по лютий 2018 року; зобов`язано Хмельницький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати і виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за періоди з квітня 2013 року по квітень 2014 року, з січня 2015 року по квітень 2015 року, з січня 2016 року по лютий 2018 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Представник позивача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного. Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач проходив військову службу у Хмельницькому обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. На звернення позивача щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період 01.01.2013 по 14.12.2020 листом від 17.05.2021 №9/2/4614 відповідач повідомив, що за період з 01.01.2013 по 14.12.2020 позивачу нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення. Протягом 2016-2018 років фондом грошового забезпечення військової частини видатки на виплату індексації грошового забезпечення не передбачені. З березня 2018 року підвищені розміри посадових окладів усіх категорій військовослужбовців, у зв`язку з чим право на отримання індексації у позивача виникло в грудні 2018 року. З грудня 2018 року позивачу виплачена індексація грошового забезпечення. Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. Так, за змістом частин 2, 3 статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону. Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України від 03.07.1991 №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі по тексту - Закон №1282-ХІІ) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Підстави для проведення індексації визначені статтею 4 Закону №1282-ХІІ, відповідно до якої індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Тобто, сума індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті. Відповідно до довідки Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 27.05.2021 №9/2/4958 позивачу за періоди з квітня 2013 року по квітень 2014 року, з січня 2015 року по квітень 2015 року, з січня 2016 року по листопад 2018 року позивачу не нарахована та не виплачена індексація грошового забезпечення. Слід врахувати, що Хмельницький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки за інший період служби виплатив позивачу нараховану індексацію грошового забезпечення в розмірі 14867,43 грн. При цьому відповідач не відмовляв позивачу у виплаті вже нарахованих сум індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2013 по 14.12.2020, а листом від 17.05.2021 №9/2/4614 зазначив суми нарахованої та виплаченої індексації за цей період. Вказаним листом відповідач також повідомив про те, що за періоди з квітня 2013 року по квітень 2014 року, з січня 2015 року по квітень 2015 року, з січня 2016 року по листопад 2018 року позивачу не нарахована індексація грошового забезпечення (0,00 грн). За таких обставин, підстави для задоволення позовної вимоги про скасування відмови відповідача у невиплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2013 по 14.12.2020 відсутні. В свою чергу, позивач просить стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2013 по 14.12.2020 в розмірі 111672,46 грн. Водночас, здійснення розрахунку суми індексації належить до компетенції відповідача як роботодавця. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що Хмельницький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки не здійснював нарахування та виплату індексації грошового забезпечення [PERSON] у періоди з квітня 2013 року по квітень 2014 року, з січня 2015 року по квітень 2015 року, з січня 2016 року по листопад 2018 року у будь-якому розмірі. Отже, у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем з виплати індексації грошового забезпечення в розмірі 111672,46 грн. Тому підстави для стягнення цієї суми з відповідача також відсутні. У постанові від 17.09.2020 у справі №420/1207/19 Верховний Суд зазначив, що належним способом захисту прав позивача є саме зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за спірний період, а не стягнення твердої суми заборгованості. Обираючи належний спосіб захисту прав позивача, суд враховує, що відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Як вказано вище, відповідно до довідки Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 27.05.2021 №9/2/4958 позивачу за періоди з квітня 2013 року по квітень 2014 року, з січня 2015 року по квітень 2015 року, з січня 2016 року по лютий 2018 року позивачу не нарахована та не виплачена індексація грошового забезпечення. Відтак, бездіяльність відповідача щодо виплати позивачу індексації грошового забезпечення за періоди з квітня 2013 року по квітень 2014 року, з січня 2015 року по квітень 2015 року, з січня 2016 року по лютий 2018 року є протиправною. Тому для належного захисту прав позивача необхідно зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за періоди з квітня 2013 року по квітень 2014 року, з січня 2015 року по квітень 2015 року, з січня 2016 року по лютий 2018 року. Щодо періоду з березня 2018 року по листопад 2018 року, слід зазначити наступне. З урахуванням абзацу 1 пункту 5 Порядку №1078 у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" індекс споживчих цін за березень 2018 року приймається за 1 або 100%, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. Відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, з квітня 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%, тому передбачені Законом №1282-XII підстави для індексації грошового забезпечення позивача за період з березня 2018 року по листопад 2018 року були відсутні. Разом з тим, право на проведення індексації грошових доходів у військовослужбовців з урахуванням базового місяця березень 2018 року виникло лише в грудні 2018 року. Тому відповідач правомірно не нарахував та не виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з березня 2018 року по листопад 2018 року. Відповідно до вказаної вище довідки Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 27.05.2021 №9/2/4958 за період з грудня 2018 року по грудень 2020 року позивачу нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення. Оцінюючи доводи позивача про встановлення для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) січень 2008 року, слід врахувати таке. Питання визначення базового місяця для індексації знаходиться в залежності від таких показників, як розмір прожиткового мінімуму за певні періоди, розмір коефіцієнту індексації пенсій тощо, які підлягають застосуванню відповідними органами, підприємствами, установами, організаціями при здійсненні відповідних розрахунків. Саме в процесі виконання рішення суду в порядку встановленому Законом №1282-ХІІ та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі по тексту - Порядок №1078), буде визначений базовий місяць для проведення індексації грошового забезпечення позивача. Окрім того, захисту підлягає лише вже порушене право, а не те, яке може бути порушене у майбутньому. Індексація за періоди з квітня 2013 року по квітень 2014 року, з січня 2015 року по квітень 2015 року, з січня 2016 року по лютий 2018 року позивачу не нарахована та не виплачена. Тобто, питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем при нарахуванні індексації є передчасним, оскільки у цій частині права позивача ще не порушені. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 15.10.2020 у справі №240/11882/19. Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Результат розгляду: denied