Рішення адміністративного суду від 2023-05-25 00:00:00+03

Короткий зміст позовних вимог. [PERSON] звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив суд: визнати протиправними дії відповідача щодо застосування грудня 2015 року та січня\~ 2016 року як місяців, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно; стягнути з відповідача на його користь індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 81 424,63 грн. із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою КМУ від 15.01.2004 року №44, з урахуванням раніше виплачених сум; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 року по 22.12.2020 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації в сумі 3 921,46 грн., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078; стягнути з відповідача на його користь щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення, що становить 3921,46 грн., за період з 01.03.2018 року по 22.12.2020 року включно в сумі 132 190,99 грн., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого\~ \~\~постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078,\~ \~\~із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою КМУ від 15.01.2004 року №44, з урахуванням раніше виплачених сум.; зобов`язати військову частину [NUMBER] подати звіт про виконання судового рішення. В обґрунтування позову зазначив, що у період проходження ним військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, а саме, у період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення. Позивач вважає, що у вказаний період для розрахунку індексації повинен бути встановлений базовий місяць січень 2008 року. Як наслідок, нараховані та виплачені суми індексації з березня 2018 року повинні бути перераховані з застосуванням фіксованої суми індексації відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078. Короткий зміст рішення суду першої інстанції. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2023 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено частково. Суд визнав протиправними дії відповідача щодо застосування грудня 2015 року та січня 2016 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року. Зобов`язав відповідача нарахувати і виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за вказаний період із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року. В іншій частині позовних вимог суд відмовив. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем порушено право позивача на отримання індексації грошового забезпечення з урахуванням базового місяця січня 2008 року. Відмовляючи у здійсненні перерахунку індексації з березня 2018 року, суд виходив з того, що позивачу було підвищено посадовий оклад з березня 2018 року, тому вказаний місяць є базовим. За таких обставин відповідач правомірно розпочав новий обрахунок індексації та виплачував її з грудня 2018 року, тобто з наступного місяця, коли поріг індексації перевищив 103 %. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень). Не погодившись із судовим рішенням у частині, якою відмовлено у задоволенні позову, [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його у відповідній частині та прийняти нове про задоволення позову в повному обсязі. Апелянтом зазначено, що при встановленні базового місяця січня 2008 року для нарахування індексації з 01.01.2016 року суд повинен був визначити, що підвищення посадових окладів з березня 2018 року фактично не відбулось. Внаслідок чого у відповідності до абзаців 4,6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, позивач з 01.03.2018 року набув право на отримання індексації у фіксованому розмірі, що становить 3921,46 грн. Військова частина [NUMBER] у своєму відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти її задоволення. У відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження. Фактичні обставини справи. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджено посвідченням серії [NUMBER] від 10 грудня 2015 року (а.с.30). Матеріалами справи підтверджено, що позивач з 30.10.2013 року по 22.12.2020 року проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] . Так, відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 22.12.2020 року № 269, лейтенанта [PERSON] звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Суд встановив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 року по справі № 420/13060/21 зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення. 07.05.2021 року позивач звернувся до командира військової частини [NUMBER] із заявою з проханням нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року з урахуванням базового місяця січень 2008 року, провести перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення (враховуючи фіксовану суму індексації за березень 2018 року) за період з 01.03.2018 року по 22.12.2020 року. У відповідь на запит відповідачем надано лист від 11.06.2021 року №412, в якому відповідач відмовив у задоволенні заяви, посилаючись на відсутність наявного фінансового ресурсу та можливості виплати індексації грошового забезпечення. Відповідно до довідки-розрахунку нарахованої індексації грошового забезпечення, позивачу нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 22.12.2020 року при умові базового місяця січень 2016 року в сумі 9100,88 грн. (а.с. 25). Позивач вважає, що в період з 01.12.2015 року по 22.12.2020 року йому протиправно не нараховувалась індексація грошового забезпечення, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції. Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного. Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991р. (далі - Закон №1282-ХІІ). Положеннями статті 1 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Згідно зі статтею 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок №1078). Пункт 1-1 Порядку №1078 загалом дублює приписи статей 3, 4 Закону №1282-ХІІ деталізуючи відповіді на питання про те, коли проводиться індексація. Згідно з пунктом 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби. У пункті 4 Порядку №1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства. Відповідно до абзацу першого пункту 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. 30.08.2017р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців. Зазначена постанова набрала чинності з 01.03.2018р. Згідно із абз.2 п.5 Порядку №1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації (фіксованої суми індексації) до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абзацами третім, четвертим, шостим пункту 5 Порядку №1078. Так, відповідно до абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку №1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку. Насамперед слід зауважити, що Порядок №1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці». Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 1 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку №1078). Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку №1078). У цьому контексті колегія суддів зауважує, що у даній справі правовідносини щодо нарахування й виплати поточної індексації з 1 березня 2018 року не є спірними. При зверненні з даним позовом до суду позивач не заперечував, що індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з квітня 2018 року, перевищив поріг індексації у жовтні 2018 року, був опублікований Держстатом у листопаді 2018 року і з грудня 2018 року у позивача з`явилося право на індексацію, яка надалі виплачувалася йому до звільнення з військової служби (поточна індексація). Щодо «фіксованої» суми індексації, то дійсно, Закон №1282-ХІІ і Порядок №1078 такого поняття не містять. Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку №1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року №526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації. Проте, постановою Уряду №1013 від 9 грудня 2015 року цей Додаток був викладений у новій редакції і з 1 грудня 2015 року у цьому Додатку, як і в цілому Порядку №1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується. З 1 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці. Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 1 грудня 2015 року до 1 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4). Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки. Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає колегії суддів підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників. Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, колегія суддів доходить висновку, що повноваження військової частини щодо виплати цієї суми не є дискреційними. З урахуванням того факту, що 1 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення. Системний і цільовий способи тлумачення абзаців 3, 4 Порядку №1078 дають підстави зробити висновок, що у березні 2018 року, як місяці підвищення доходу [PERSON] , військовій частині належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми індексації-різниці. Водночас, як вбачається з матеріалів справи, військова частина [NUMBER] не нараховувала і не виплачувала позивачеві цей вид індексації за період з 01.03.2018 року по 22.12.2020 року. Саме указані обставини є спірними в цій справі, які судом першої інстанції не досліджено. У цьому контексті колегія суддів зауважує, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу. Буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування врахуванню підлягає: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року; сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року; чи перевищує розмір підвищення доходу суму можливої індексації. Розмір підвищення доходу в березні 2018 року визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в січні 2018 року. В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078). Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078). Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби. Висновки колегії суддів у даній справі узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 23 березня 2023 року по справі №400/3826/21, від 06 квітня 2023 року по справі №420/11424/21 та від 09 травня 2023 року по справі №400/12702/21. На підставі викладеного у сукупності колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта про протиправність бездіяльності військової частини [NUMBER] щодо невиплати індексації грошового забезпечення [PERSON] за період з 01.03.2018 року по 22.12.2020 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078. На виконання ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2023 року військова частина [NUMBER] надала довідку про підвищення грошового забезпечення [PERSON] в березні 2018 року, з якої вбачається, що грошове забезпечення позивача у березні 2018 року становило11\~ 410,55 грн. Також відповідачем зазначено, що сума підвищення грошового забезпечення складає 8\~ 921,77 грн. (а.с.207). Разом з тим, матеріали справи містять довідку про нараховане грошове забезпечення [PERSON] №626 від 11.06.2021 року, відповідно до якої позивачу у лютому 2018 року нараховано 10\~ 868,61 грн., у березні 2018 року - 18\~ 203,18 грн. Уважно дослідивши довідку №626 від 11.06.2021 року, судова колегія встановила, що до складу нарахованого грошового забезпечення за березень 2018 року була включена грошова допомога на оздоровлення у розмірі 6\~ 792,88 грн. (а.с,24). За таких обставин, розмір грошового забезпечення позивача у березні 2018 року становив 11\~ 410,3 грн (18\~ 203,18 - 6\~ 792,88 = 11\~ 410,3) та підвищився на 541,69 грн. (11\~ 410,3 - 10\~ 868,61 = 541,69), а не на 8\~ 921,77 грн., як вказує відповідач. Також ухвалою від 20.04.2023 року колегія суддів зобов`язала військову частину [NUMBER] надати до П`ятого апеляційного адміністративного суду розрахунок індексації [PERSON] за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно. В наданій відповідачем довідці-розрахунку №502 від 17.05.2023 року індексація за лютий 2018 року склала 4258,75 грн. (а.с.204-206). А відтак, грошове забезпечення позивача в лютому 2018 року з урахуванням індексації становило 15 127,36 грн. (10\~ 868,61 грн. + 4 258,75 грн.), у березні 2018 року - 11\~ 410,3 грн. За таких умов, збільшення грошового доходу [PERSON] у березні 2018 року не відбулося. У березні 2018 року сума належної позивачеві індексації становила 4463,15 грн., що підтверджується відповідачем у довідці-розрахунку №502 від 17.05.2023 року. Таким чином, починаючи з березня 2018 року сума індексації з урахуванням абз. 3, 4, пункту 5 Порядку №1078 підлягала виплаті позивачеві у розмірі 4463,15 грн. до 22.12.2020 року (дня звільнення з військової служби). За таких обставин, на переконання колегії суддів, військова частина [NUMBER] повинна була нарахувати та виплатити на користь [PERSON] індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4463,15 гривень в місяць за період з 01.03.2018 року по 22.12.2020 року включно відповідно до вимог абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078. Колегія суддів враховує, що позивачу з грудня 2018 року по грудень 2020 року індексація грошового забезпечення виплачувалася внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 Порядку №1078, проте, виплата вказаної індексації не спростовує необхідність щомісячної виплати позивачу індексації-різниці у розмірі 4463,15 грн. за період з 01.03.2018 року по 22.12.2020 року на виконання вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078. Разом з тим, судова колегія вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4463,15 гривень в місяць за період з 01.03.2018 року по 22.12.2020 року включно відповідно до вимог абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078. Відповідно до ст.242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. З урахуванням викладеного в сукупності, відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині, якою позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог з ухваленням постанови про задоволення позову. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що позовна вимога про зобов`язання військову частину [NUMBER] подати звіт про виконання судового рішення не була задоволена судом першої інстанції та рішення у відповідній частині не було оскаржено апелянтом, тому суд апеляційної інстанції залишає рішення суду першої інстанції у вказаній частині без змін. Зважаючи, що судом першої інстанції правомірно розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Результат розгляду: granted