Рішення адміністративного суду від 2022-09-16 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України та Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України (військова [NUMBER] ), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд: - визнання протиправним та скасування наказу Державної прикордонної служби України від 03.04.2022 №313-ОС "Про особовий склад" в частині, що стосується звільнення з посади заступника начальника Головного центру - начальника центру оперативного документування Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної податкової служби України (військова частина [NUMBER] ) та направлення в розпорядження начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України полковника [PERSON] ; - визнання протиправним та скасування наказу Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України (військова частина [NUMBER] ) від 30.04.2022 №83-ОС "Про особовий склад" в частині, що стосується виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення полковника [PERSON] ; - поновлення полковника [PERSON] на посаді заступника начальника Головного центру - начальника центру оперативного документування Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України (військова частина [NUMBER] ); - зобов`язання Адміністрацію Державної прикордонної служби України виплатити полковнику [PERSON] різницю грошового забезпечення за час виконання військового обов`язку на нижчеоплачуваній посаді, яке він недоотримав внаслідок незаконного переміщення, до дня фактичного поновлення на посаді включно. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва 09 червня 2022 року позов [PERSON] залишено без задоволення. Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення суду першої та прийняти нову постанову якою позов задовольнити у повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідачами протиправно прийнято спірні накази, оскільки оскаржуваними наказами позивача переміщено на нижчу посаду, яка не відповідає його військовому званню - полковника. Апелянт зазначає, що впродовж тривалого часу проходив військову службу з грудня 2018 року на посаді заступника начальника Головного центру - начальника центру оперативного документування Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України. Натомість оскаржуваними наказами його протиправно звільнено із займаної посади з направленням в розпорядження начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, оскільки при цьому він став займати нижчу посаду - старшого офіцера оперативного відділу оперативно-військового управління, яка у свою чергу не відповідає його військовому званню - полковника. До Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідачів надійшли відзиви на апеляційну скаргу, відповідно до змісту яких відповідачами щодо задоволення вимог апелянта заперечено, зазначено, що рішення суду першої інстанції постановлено при повному з`ясуванні фактичних обставин справи та із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Крім того, зазначено, що оскарження наказів військовослужбовцями, які у відповідності до Контракту мають зобов`язання проходження військової служби в будь-якому регіоні України, під час воєнного стану може мати негативні наслідки та призвести до зриву загального плану оборони та забезпечення захисту державності на окремих напрямках території України. У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке. Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, [PERSON] з грудня 2018 року проходив військову службу на посаді заступника начальника Головного центру - начальника центру оперативного документування Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної податкової служби України (військова частина [NUMBER] ) у військовому званні полковника. Листом начальника Головного центру Мацак В. від 31.03.2022 №12/356 «Про переміщення військовослужбовців» повідомлено начальника управління кадрового менеджменту Адміністрації Державної прикордонної служби України Харченка О., що у зв`язку із службовою необхідністю просить розглянути питання, щодо переміщення військовослужбовців, для подальшого проходження служби у розпорядження начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, у тому числі, полковника [PERSON] , заступника начальника Головного центру - начальника центру оперативного документування Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України (полковник, 45т.р.). Наказом Голови Державної прикордонної служби України від 03.04.2022 №313-ОС «Про особовий склад» відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України зараховано у розпорядження начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України полковника [PERSON] , звільнивши з посади заступника начальника Головного центру - начальника центру оперативного документування Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів, згідно з підпунктом 2 пункту 127 Положення. 30 квітня 2022 року начальником Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України (військова частина [NUMBER] ) прийнято наказ №83-ОС «Про особовий склад» відповідно до Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022, від 14.03.2022 №133/2022, від 21.04.2022 №259/2022, Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 №558 (зі змінами), наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 20.10.2021 №544-аг «Деякі питання комплектування резервістами військового оперативного резерву першої черги», виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення полковника [PERSON] , якого наказом Голови Державної прикордонної служби України від 03.04.2022 №313-ОС, звільнено з посади заступника начальника Головного центру - начальника центру оперативного документування Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України та направлено для подальшого проходження військової служби до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, з 01 травня 2022 року. Підставою прийняття вказаного наказу є наказ Голови Державної прикордонної служби України від 03.04.2022 №313-ОС, рапорт [PERSON] від 30.04.2022. Як вбачається з матеріалів справи, наказом Начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 02.05.2022 №118-ОС «Про особовий склад» полковника [PERSON] з 02.05.2022 призначено на посаду старшого офіцера оперативного відділу оперативно-військового управління (з місцем дислокації м. Краматорськ). Не погоджуючи з оскаржуваними наказами, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом. Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне. В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ, Законом України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII, Законом України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 № 661-IV, Законом України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII, Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженим Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009, Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 548-XIV. Відповідно до статті 65 Конституції України Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Частиною четвертою вказаної статті Закону визначено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами. Статтею 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до п. 12 вказаного Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців з державою, зокрема включення їх до списків особового складу органів Держприкордонслужби або виключення з таких списків, присвоєння та позбавлення військових звань, пониження та поновлення у військових званнях, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо, оформлюється письмовими наказами на підставі документів, види та форма яких установлюються наказом Міністерства внутрішніх справ України. Згідно з пунктом 13 Положення № 1115/2009 право видавати накази по особовому складу мають Голова Державної прикордонної служби України та згідно з визначеними ним повноваженнями посадові особи з числа його заступників, керівник розвідувального органу Адміністрації Держприкордонслужби, начальники (командири) регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, загонів Морської охорони, ректор вищого військового навчального закладу Держприкордонслужби, начальники навчальних центрів, науково-дослідних установ та органів забезпечення, які утримуються на окремих штатах і за посадами яких штатом передбачено військове звання підполковника (капітана 2 рангу) і вище (далі - начальники). Порядок підготовки та видання наказів з питань проходження військової служби встановлюється наказом Міністерства внутрішніх справ України. Статтею 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, дія якого поширюється на військовослужбовців Державної прикордонної служби України, та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями передбачено, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та

Результат розгляду: denied