Рішення адміністративного суду від 2022-07-11 00:00:00+03

[PERSON] , 01.12.2021 звернувся до суду з позовом, в якому просив: - визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови включити до вислуги років позивача для призначення пенсії стаж роботи в органах Державної податкової служби з 12.07.1993 по 16.12.1993 та з 24.06.1995 по 18.09.1997; - зобов`язати відповідача зарахувати до вислуги років для призначення пенсії стаж роботи в органах Державної податкової служби з 12.07.1993 по 16.12.1993 та з 24.06.1995 по 18.09.1997. Обґрунтовує позов тим, що відповідач протиправно відмовив відповідачу у врахуванні до вислуги років для призначення пенсії, періоди роботи на посадах державної служби в органах Державної податкової служби України. Вказав, що право на таке зарахування вказаних періодів до вислуги років для призначення пенсії встановлено судовим рішення у справі № 813/5572/14 за його позовом до ГУ ДФС у Львівській області, тобто до іншого відповідача. Оскільки, відповідачем заяву позивача про врахування вказаних періодів служби залишено без задоволення, відтак позивач звернувся до суду із цим позовом. Рішенням\~ \~\~Львівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року позов задоволено. Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, вказує, що стаж роботи в органах Державної податкової служби з 12.07.1993 по 16.12.1993 та з 24.06.1995 по 18.09.1997 включено Головним управління ДФС у Львівській області до розрахунку вислуги років позивача на виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 01.10.2014 у справі № 813/5572/14, однак жодних зобов`язань на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області цією постановою не покладено, відтак підстави для врахування до вислуги років зазначених періодів роботи відсутні. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів. Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив військову службу в органах податкової міліції ДПА у Львівській області. Згідно з наказом Головного управління ДФС у Львівській області № 127-о від 26.08.2021 підполковника податкової міліції [PERSON] , старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ четвертого оперативного відділу управління боротьби з фінансовими злочинами Головного управління ДФС у Львівській області звільнено з податкової міліції з 31.08.2021 у відставку із зняттям з військового обліку за пунктами 7, 8 та підпунктом «а» (за віком) пункту 65 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справи України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року № 114, зі змінами і доповненнями. Відповідно до цього ж наказу, вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 28 років 00 місяців 09 днів, у пільговому обчисленні: 29 років 00 місяців 18 днів. Вказана вислуга років відповідає також і розрахунку вислуги років на пенсію підполковника податкової міліції [PERSON] . Як слідує з протоколу пенсійної справи № 1305023538, [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вказану пенсію позивачу призначено з 01.09.2021 та обчислено виходячи з основного розміру 70 % від відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням вислуги років на пенсію - 26 років. Позивач звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації від 25.10.2021, на який листом від 12.11.2021 № 1300-5203-8/102323 його повідомлено про те, що дані про його вислугу років, з якої обчислена пенсія, зараховані на підставі розрахунку вислуги років від 07.09.2021, постанови Львівського окружного адміністративного суду від 01.10.2014 у справі № 813/5572/14. Оскільки стаж роботи в органах Державної податкової служби з 12.07.1993 по 16.12.1993 та з 24.06.1995 по 18.09.1997 включено Головним управління ДФС у Львівській області до розрахунку вислуги років позивача на виконання вищезазначеного рішення суду, яким жодних зобов`язань на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не покладено, відтак підстави для врахування до вислуги років зазначених періодів роботи відсутні. Позивач не погодився із такою бездіяльністю відповідача щодо відмови у врахуванні спірних періодів роботи для призначення йому пенсії, відтак звернувся до суду із цим позовом. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що спірні періоди \~підлягають зарахуванню до вислуги років на пенсію відповідно до\~ Закону № 2262-ХІІ з огляду на приписи пункту «и» ч. 1\~ ст. 17 Закону № 2262-ХІІ. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне. Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом., визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII\~ \~\~(далі Закон № 2262-XII). Відповідно до\~ ст. 1 Закону № 2262-XII, особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Згідно п. «а»\~ ст. 12 Закону № 2262-XII, пенсія за вислугу років призначається, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у\~ \~\~пунктах «б»-«д», «ж» статті 12\~ цього\~ Закону (крім осіб, зазначених у частині третій\~ статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. Відповідно до п. «и» ст. 17 Закону № 2262-XII, особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «з» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються, зокрема, час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони. Порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим\~ Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 17-1\~ Закону № 2262-XII). Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 за № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей (далі Постанова № 393). Абзацом 12 п. 1 Постанова № 393, установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті «ж»\~ статті 1-2\~ такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу або службу в органи Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, що затверджуються відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, Міністерством юстиції, Міністерством фінансів, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони. Суд апеляційної інстанції зазначає, що спірними періодами у цій справі є періоди роботи позивача на посаді державного податкового інспектора з 12.07.1993 по 16.12.1993 та на посаді головного державного податкового ревізора з 24.06.1995 по 18.09.1997. Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що основним мотивом відмови пенсійного органу у зарахуванні до вислуги років позивача для призначення пенсії згідно Закону № 2262-XII, було те, що стаж роботи в органах Державної податкової служби з 12.07.1993 по 16.12.1993 та з 24.06.1995 по 18.09.1997 включено Головним управління ДФС у Львівській області до розрахунку вислуги років [PERSON] на виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 01.10.2014 у справі № 813/5572/14, разом з тим, вказаним судовим рішенням жодних зобов`язань на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не покладено, відтак підстави для врахування до вислуги років зазначених періодів роботи відсутні. Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з таким твердженням відповідача, оскільки спірні періоди підлягають зарахуванню до вислуги років для призначення пенсії, враховуючи приписи пункту «и» ч. 1 ст. 17 Закону № 2262-ХІІ. Крім цього, судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 01.10.2014 у справі № 813/5572/14, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2015, зобов`язано Головне управління Міндоходів у Львівській області зарахувати [PERSON] до вислуги років для призначення пенсії стаж роботи в органах Державної податкової служби з 12.07.1993 року по 16.12.1993 року та з 24.06.1995 року по 18.09.1997 року. Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, постанова Львівського окружного адміністративного суду від 01.10.2014 у справі № 813/5572/14, яка набрала законної сили, має преюдиційне значення для розглядуваних спірних правовідносин, а тому відповідно до положень ч. 4 ст. 78 КАС України, зарахування до вислуги років позивача для призначення пенсії згідно Закону № 2262-XII, період його роботи Державної податкової служби з 12.07.1993 по 16.12.1993 та з 24.06.1995 по 18.09.1997, не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи. Враховуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спірні періоди трудового стажу позивача, підлягають зарахуванню відповідачем до вислуги років при призначенні пенсії згідно Закону № 2262-XII, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у Рівненській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

Результат розгляду: denied