Рішення адміністративного суду від 2023-03-01 00:00:00+02

Короткий зміст позовних вимог. [PERSON] звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ Одеської митниці №565-о від 22.12.2021 року; поновити його на посаді державного інспектора оперативного відділу №1 управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Одеської митниці з 23.12.2021 року; стягнути з Одеської митниці на його користь середній заробіток на час вимушеного прогулу, починаючи з дати звільнення по день винесення рішення судом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з липня 2021 року проходить службу на посаді державного інспектора оперативного відділу №1 управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України. Умовами контракту про проходження державної служби йому передбачено випробувальний термін 6 місяців та визначено перелік завдань, серед яких - успішне проходження повторного тестування, передбаченого Постановою Кабінету Міністрів Україну від 30.09.2020 року №916. Позивачем не було успішно пройдено відповідне тестування (другий етап), що визначено відповідачем, як невідповідність займаній посаді протягом строку випробування та стало підставою для звільнення. Позивач вказує на протиправність звільнення, оскільки умовами контракту про проходження державної служби не визначено такої підстави, як незадовільний бал при проходженні тестування. В свою чергу, під час проходження випробувального терміну позивачем подано звіт про виконання завдань, який підтверджує результативність праці та вказує на безпідставність наведених вище висновків відповідача. Крім того, позивач звертає увагу на необгрунтованіність висновку про невідповідність займаній посаді, оскільки останній не містить викладу обставин та фіксування фактів, які були передумовою для звільнення. Як наслідок, зміст оскаржуваного наказу про звільнення також не містить посилань на вмотивований висновок про невідповідність позивача займаній посаді, відсутні посилання на конкретні обставини та критерії відповідності займаній посаді, які були не дотримані позивачем. З огляду на протиправність наказу про звільнення позивач вважає, що має бути поновлений на раніше займаній посаді та йому необхідно нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу. Короткий зміст рішення суду першої інстанції. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Судом було встановлено, що позивач у квітні 2021 року не пройшов тестування, оскільки отримав незадовільні оцінки. Після укладення контракту про проходження державної служби, позивач повторно не пройшов тестування на загальні здібності \~у вересні 2021 року, що визначено відповідачем як невідповідність займаній посаді. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив того, що набравши за результатами проведення повторного тестування меншу кількість балів, ніж мінімально допустима для успішного проходження цього тесту, позивач фактично не виконав поставленого завдання на період випробування, що свідчить про невиконання ним додаткових умов контракту про проходження державної служби. Як наслідок, суд визначив невідповідність позивача займаній посаді державного інспектора оперативного відділу №1 управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Одеської митниці, що відповідно до п.2 ч.1 ст.87 Закону України Про державну службу є підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення. Також судом наголошено, що позивач був обізнаний з умовами контракту про проходження державної служби та розумів наслідки неуспішного складення тестування. За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем дотримано процедуру звільнення, а прийнятий наказ про звільнення позивача є законним та скасуванню не підлягає. Короткий зміст вимог апеляційної скарги. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, [PERSON] просить скасувати його та ухвалити нове рішення про задоволення позову. В апеляційній скарзі апелянт навів доводи, які за суттю та змістом повторюють обґрунтування позовної заяви. Окремо ним наголошено, що тестування проводилось до укладення ним контракту про проходження державної служби (у квітні 2021 року) та встановлення випробувального терміну, тому не має юридичного значення. В свою чергу, порядок проходження тестування передбачає можливість особи повторно пройти етап тесту, який було складено не успішно. За таких обставин позивач не склав іспит вперше, тому відповідач не мав підстав констатувати його невідповідність займаній посаді. Також наголошено, що судом першої інстанції не надано оцінки результатам діяльності позивача, визначених у Звіті про виконання завдань. Крім того, на переконання апелянта, результати тестування мають інформативний характер та не можуть бути підставою для звільнення особи. Одеська митниця, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України, подала відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін. Фактичні обставини справи. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, [PERSON] подав на ім`я в.о. начальника Одеської митниці заяву про призначення на посаду державного інспектора оперативного відділу №1 управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Одеської митниці (т.1 а.с.153). Наказом Одеської митниці від 07.07.2021 року №76-о [PERSON] призначено на посаду державного інспектора оперативного відділу №1 управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Одеської митниці (т.1 а.с.203). 07 липня 2021 року Одеською митницею укладено з [PERSON] контракт про проходження державної служби № 590 (т.1 а.с.60-65). 07 липня 2021 року в.о. начальника Одеської митниці затверджено завдання на період випробування, визначеного відповідно до наказу Одеської митниці від 07.07.2021 року №76-о на посаді державного інспектора оперативного відділу №1 управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Одеської митниці, серед яких встановлено завдання успішне проходження повторного тестування, передбаченого постановою КМУ від 30.09.2020 року №916, відповідно до п.20 Порядку реалізації експериментального проекту щодо тестування осіб митних органів з питань кваліфікації та благонадійності, затвердженого цією постановою (т.1 а.с.166-167). Відповідно до витягу з відомості №№1, 2 від 22.09.2021 року [PERSON] : при проходженні тестування рівня знань митного та антикорупційного законодавства набрав 20 балів та отримав оцінку « 3 задовільно»; при проходженні тестування на загальні здібності набрав 14 балів та отримав оцінку «2-незадовільно» (т.1 а.с.221). 16 грудня 2021 року в.о. начальника управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил підготовлено доповідну записку №7.10-20-05/929, якою повідомлено про те, що [PERSON] неуспішно пройшов тестування, у зв`язку з чим не виконав завдання №3 Переліку завдань, які визначені на строк випробування на посаді державного інспектора оперативного відділу №1 управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Одеської митниці та запропоновано розглянути питання щодо припинення державної служби [PERSON] у зв`язку із встановленням невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування (т.1 а.с.150-152). 17 грудня 2021 року [PERSON] попереджено про звільнення у зв`язку з встановленням невідповідності займаній посаді (т.1 а.с.19). 22 грудня 2021 року Одеською митницею видано наказ №565-о, яким на підставі частини шостої статті 35, пункту 4 частини 1 статті 83, пункту 2 частини 1 статті 87, частини 1 статті 88-1 Закону України від 10.12.2015 року №889-VIII Про державну службу, пункту 3.3 наказу Держмитслужби від 05.04.2021 року №227 Про деякі питання організації роботи з персоналом припинено з 28.12.2021 року державну службу [PERSON] на посаді державного інспектора оперативного відділу №1 управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Одеської митниці та звільнено із займаної посади у зв`язку з встановленням невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування; розірвано контракт \~про проходження державної служби від 07.07.2021 №590, укладений між Одеською митницею, як відокремленим підрозділом Державної митної служби України, та [PERSON] , (т.1 а.с.16). Вважаючи протиправним своє звільнення, позивач звернувся до суду з даним позовом. Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції. Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, з огляду на таке. Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 87 цього Закону підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, зокрема, встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування. Згідно ст. 35 Закону України «Про державну службу» в акті про призначення на посаду суб`єкт призначення може встановити випробування з метою встановлення відповідності державного службовця займаній посаді із зазначенням його строку. При призначенні особи на посаду державної служби вперше встановлення випробування є обов`язковим. На строк випробування державному службовцю визначаються завдання, зміст та обсяг яких має відповідати посадовим обов`язкам. Строки виконання завдань мають бути реальними для досягнення необхідного результату. Випробування встановлюється строком від одного до шести місяців. У разі незгоди особи з рішенням про встановлення випробування вона вважається такою, що відмовилася від зайняття посади державної служби. У такому разі застосовується відкладене право суб`єкта призначення на повторне визначення переможця конкурсу. Якщо державний службовець у період випробування був відсутній на роботі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, перебуванням у додатковій відпустці у зв`язку з навчанням або з інших поважних причин, строк випробування продовжується на відповідну кількість днів, протягом яких він фактично не виконував посадові обов`язки. Суб`єкт призначення має право звільнити державного службовця з посади до закінчення строку випробування у разі встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді на підставі пункту 2\~ \~\~частини першої статті 87 цього Закону. Суб`єкт призначення попереджає державного службовця про звільнення у письмовій формі не пізніш як за сім календарних днів. У разі якщо строк випробування закінчився, а державного службовця не ознайомлено з наказом про його звільнення з посади державної служби, він вважається таким, що пройшов випробування. Порядок реалізації експериментального проекту щодо тестування посадових осіб митних органів з питань кваліфікації та благонадійності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року №916 визначає процедуру реалізації експериментального проекту щодо тестування з питань кваліфікації та благонадійності посадових осіб територіальних органів Держмитслужби, які відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року №895 Деякі питання територіальних органів Державної митної служби реорганізуються шляхом приєднання до Держмитслужби (далі - посадові особи), а також тестування на благонадійність посадових осіб митних органів, що включаються до складу комісій з проведення тестування з питань кваліфікації та благонадійності. Пунктом 2 Порядку встановлено, що тестування посадових осіб з питань кваліфікації та благонадійності (далі - тестування) проводиться з метою підвищення ефективності діяльності митних органів, запровадження моніторингу та контролю кваліфікації та благонадійності та відповідного інформування суб`єкта призначення. Згідно п.13 Порядку тестування включає: 1) тестування рівня знань митного та антикорупційного законодавства (далі - тестування № 1); 2) тестування на загальні здібності (зокрема, абстрактне мислення, числове мислення, вербальне мислення) (далі - тестування №2); 3) тестування на благонадійність (далі - тестування №3), яке є психологічним тестом, призначеним оцінити особистісні фактори благонадійності та лояльності посадових осіб для виявлення посадових осіб із ризиками схильності до порушення встановлених правил та непродуктивної поведінки на робочому місці. Відповідно до п.20 Порядку у разі набрання посадовою особою за результатами проходження тестування №1 та тестування №2 кількості балів, яка дорівнює або є більшою мінімально допустимої кількості балів для відповідного виду тестування, посадова особа допускається до тестування №3. Посадова особа, яка за результатами проходження тестування №1 та/або тестування №2 набрала меншу кількість балів, ніж мінімально допустима, або була відсторонена від подальшого проходження тестування відповідно до пункту 18 цього Порядку, не допускається до проходження тестування №3, а комісія приймає рішення про неуспішне проходження тестування. За бажанням такої посадової особи допускається ще один раз пройти тестування №1 та/або тестування №2, але не раніше ніж протягом одного місяця від дати проходження відповідного виду тестування, про що під підпис такої посадової особи робиться відмітка у протоколі засідання комісії. Пунктом 21 Порядку унормовано, що результати тестування фіксуються у протоколі засідання комісії, який підписують усі присутні члени комісії. Згідно з п.23 Порядку, про результати тестування комісія інформує суб`єкта призначення, який в установленому законом порядку приймає рішення щодо переведення посадової особи до територіального органу Держмитслужби, утвореного відповідно до статті 21-1 Закону України Про центральні органи виконавчої влади. З матеріалів справи вбачається, що 07 липня 2021 року Одеською митницею, як відокремленим підрозділом Державної митної служби України укладено з [PERSON] контракт про проходження державної служби №590 (т.1 а.с.60-65). Згідно п.21 контракту №590 від 07.07.2021 року дія контракту припиняється, зокрема, за ініціативою державного органу - у разі невиконання або неналежного виконання особо умов цього контракту. Відповідно до п.22 контракту неналежним виконанням або невиконанням особою цього контракту вважається, серед іншого, невиконання посадовою особою завдання(завдань) у строки, визначені графіком виконання завдань, недосягнення особою ключових показників завдання (завдань) та невиконання додаткових умов цього контракту. Пунктом 17.1 контракту визначено, що додатковими умовами контракту про проходження державної служби, зокрема, особі може бути встановлено випробовування з метою визначення її відповідності займаній посаді строком від одного до шести місяців. 07.07.2021 року [PERSON] на період випробування затверджено перелік завдань, серед яких успішне проходження повторного тестування, передбаченого постановою КМУ від 30.09.2020 року №916, відповідно до п.20 Порядку реалізації експериментального проекту щодо тестування осіб митних органів з питань кваліфікації та благонадійності, затвердженого цією постановою (т.1 а.с.164-165). Відповідно до графіку проведення тестування посадових осіб Одеської митниці Держмитслужби позивачеві призначено тестування \~на 22.09.2021 року (т.1 а.с.219). Як вже зазначалось, 22.09.2021 року [PERSON] при проходженні тестування рівня знань митного та антикорупційного законодавства (тест №1) набрав 20 балів та отримав оцінку 3 (задовільно); при проходженні тестування на загальні здібності (тест №2) набрав 14 балів та отримав оцінку 2 (незадовільно) (т.1 а.с.221). Судова колегія, у свою чергу, зауважує, що приписи Порядку не встановлюють такої міри відповідальності за неуспішне складення тесту, як звільнення зі служби. Більш того, проведений ретельний аналіз Порядку дозволяє стверджувати, що процедура тестування з питань кваліфікації та благонадійності стосується посадових осіб територіальних органів Держмитслужби, які реорганізуються шляхом приєднання до Держмитслужби з метою відповідного інформування суб`єкта призначення. Міністерство фінансів України у своєму роз`ясненні щодо застосування Порядку №916 повідомило, що даний нормативний акт визначає процедуру реалізації експериментального проекту щодо тестування посадових осіб територіальних органів Держмитслужби, які фактично працюють та не стосується питань вступу на державну службу, а також не передбачає звільнення з державної служби з інших, ніж передбачено Законом № 889-VIII підстав. Ціллю експериментального проекту є забезпечення суб`єкта призначення інформацією про результати тестування посадових осіб, яка враховуватиметься при визначенні посади для переведення відповідного державного службовця у встановленому законом порядку. Експериментальний проект за предметом правового регулювання не стосується основ державної служби. Тобто проходження процедури тестування з питань кваліфікації та благонадійності застосовується до осіб, які мають намір працювати в територіальних органах Держмитслужби та не може бути підставою для звільнення вже призначеного працівника. Як вже встановлено судом, з 07 липня 2021 року позивач був переведений до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, тому у нього відсутній обов`язок проходити відповідні тестування, а відповідача враховувати їх результати. Крім того, судова колегія не може погодитись з твердженням відповідача про повторне незадовільне складення тесту на загальні здібності. Як вбачається зі змісту доповідної записки в.о. начальника управління боротьби з контрабандою та порушенням митних прави щодо невиконання позивачем завдань, визначених на період строку випробування, [PERSON] 22.04.2021 року при проходженні тестування рівня знань митного та антикорупційного законодавства (тест №1) набрав 17 балів та отримав оцінку 2; при проходженні тестування на загальні здібності (тест №2) набрав 10 балів та отримав оцінку 2 (т.1 а.с.150-152). Однак судова колегія звертає увагу, що вказана процедура тестування відбулась до призначення позивача на посаду та до затвердження переліку завдань на період випробування, тому результати тестування від 22.04.2021 року не можуть бути віднесені до процедури тестування, визначеної позивачеві під час проходження випробувального терміну. Таким чином, навіть якби за результатами неуспішного проходження тестування орган Держмитслужби міг би звільнити вже призначену особу, відповідачем не було дотримано процедуру у частині надання особі можливості повторно пройти тестування, що прямо встановлено п. 20 Порядку. Також в контексті спірних правовідносин необхідно врахувати правову позицію Верховного Суду, що висловлена в постанові від 10.06.2021 року у справі №817/892/18, відповідно до якої суб`єкт призначення зобов`язаний визначати \~в попередженні про звільнення підстави невідповідності державного службовця займаній посаді, адже таке негативне рішення тягне за собою наслідки у вигляді звільнення особи з посади, \~дискредитує працівника та перешкоджає подальшому працевлаштуванню. \~ Суд касаційної інстанції наголосив, що з метою захисту державного службовця від безпідставного припинення відносин державної служби, попередження про звільнення має містити підстави невідповідності позивача посаді, а також ким саме та яким чином встановлено невідповідність посаді, в чому така невідповідність полягає. Такий висновок зроблений з огляду на те, що наслідком не проходження випробувального строку, в разі встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді упродовж строку випробування, є припинення державної служби шляхом звільнення. Проаналізувавши попередження про звільнення [PERSON] , судова колегія встановила, що воно не містить визначених чітких підстав невідповідності займаній посаді, є загальним та неконкретизованим, в ньому відсутні мотиви, не відображено жодної обставини, яку були підставою для його прийняття (т.1 а.с.19). Також судова колегія дослідила доповідну записку щодо невиконання [PERSON] завдань, визначених на період строку випробування та констатує, що вона складена виключно стосовно події не проходження позивачем тестування та не містить жодних відомостей про виконання інших завдань, встановлених позивачеві на період строку випробування. В свою чергу матеріали справи містять звіт [PERSON] про виконані завдання на період строку випробування, в якому зазначено про виконання 8 з 10 поставлених завдань. Невиконані 2 завдання стосуються проходження тестування.(т.1 а.с.21-23). З огляду на зазначене судова колегія вважає, що відповідачем не проведено належну оцінку діяльності позивача у період проходження строку випробування та прийнято необґрунтоване рішення про невідповідність [PERSON] займаній посаді. Таким чином, оскаржуваний наказ №565-о від 22.12.2021 року Одеської митниці є протиправним та підлягає скасуванню, а позивач - поновленню на посаді державного інспектора оперативного відділу №1 управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Одеської митниці з 23.12.2021 року. Згідно правового висновку, зазначеного у постанові Верховного Суду України від \~14.01.2014 у справі №21-395а13, суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у порядку. Середній заробіток за час вимушеного прогулу розраховується відповідно до вимог пункту 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого \~постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, відповідно до якого нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період. Із наданої відповідачем \~довідки про середню заробітну плату від 14.04.2022 року №21 вбачається, що позивачу за жовтень-листопад 2021 року, нараховано заробітну плату у сумі 42 522,30 грн. (т.1 а.с.168). Судова колегія встановила, що кількість робочих днів за жовтень листопад 2021 року становить 42 дні, тому середньоденна заробітна плата позивача складає 1012,44 грн. (42\~ \~522,3 грн. / 42 календарні дні). Період вимушеного прогулу складає 307 робочих днів, зокрема, у період з 23 грудня 2021 року (наступна день після звільнення) по 01 березня 2023 року (день ухвалення судом апеляційної інстанції постанови). Таким чином, заробітна плата [PERSON] за час вимушеного прогулу, складає: 1012,44 грн./день х 307 днів вимушеного прогулу 310 819,08 грн., тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача з відрахуванням до бюджету обов`язкових податків та зборів. Відповідно до ст.242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Суд першої інстанції, при правильному встановлені обставин справи, неправильно застосував норми матеріального права, оскільки допустив неправильне тлумачення законів. З урахуванням викладеного в сукупності, відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням постанови про задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: granted