Рішення адміністративного суду від 2022-09-27 00:00:00+03

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив: - визнати протиправним та скасувати рішення про відмову [PERSON] в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, винесене Управлінням соціального захисту населення Олександрійської міської ради 06 травня 2021 року: - визнати бездіяльність Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради, яка полягає у відмові [PERSON] в призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям протиправною; - зобов`язати Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради повторно розглянути подану 15.04.2021 року заяву [PERSON] про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям; - визнати протиправним та скасування рішення про призначення [PERSON] допомоги сім`ям з дітьми, яким повідомлення, що позивач немає права на тимчасову допомогу, коли батьки ухиляються від сплати аліментів, винесене Управлінням соціального захисту населення Олександрійської міської ради 06 травня 2021 року; - визнати бездіяльність Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради, яка полягає у не призначенні [PERSON] тимчасової державної допомоги на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів протиправною; - зобов`язати Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради повторно розглянути подану 15.04.2021 року заяву [PERSON] про призначення тимчасової державної допомоги на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 березня 2022 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасування рішення Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради від 06.05.2021 року, яким відмовлено [PERSON] у призначенні допомоги сім`ям з дітьми. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради не пізніше 14 днів з дня набрання законної сили рішенням суду, повторно розглянути заяву [PERSON] від 15.04.2021 року щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 березня 2022 року в частині задоволених позовних вимог сторонами в апеляційному порядку не оскаржується, а тому в силу положень ч.1 ст. 308 КАС України судом апеляційної інстанції не переглядається. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить його скасувати частково в частині відмови у задоволенні позовних вимог, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині. Апеляційна скарга обґрунтована протиправністю відмови у призначенні [PERSON] державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Олександрійської міської ради як одержувач державних соціальних допомог, зокрема, державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та тимчасової державної допомоги на дітей. 15 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до Управління соціального захисту населення міської ради із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, відповідно до якої просив призначити державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям та тимчасову державну допомогу на дітей. 07 вересня 2021 року Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради листом №М-486 повідомило позивача про відмову у наданні даних видів допомог. 17 грудня 2021 року позивачем отримано рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї від 06.05.2021 року. Відмова в призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям мотивована тим, що позивач зареєстрований в міськрайонному центрі зайнятості з 15 грудня 2020 року і у нього відсутній трьохмісячний період, який визначає право на призначення даного виду допомоги. Не погодившись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом. Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, виходить з наступного. Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Порядок та умови надання державної соціальної допомоги визначені Закону України Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям від 01 червня 2020 року №1768-ІІІ (далі - Закон №1768-ІІІ) та Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №250 (далі Порядок №250). Закон №1768-ІІІ спрямований на реалізацію конституційних гарантій прав громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям. Згідно із статтею 1 Закону №1768-ІІІ, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї; малозабезпечена сім`я - сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний дохід нижчий, ніж прожитковий мінімум для сім`ї. Відповідно до статті 3 Закону № 1768-ІІІ право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України. За приписами частин першої, другої статті 4 Закону №1768-ІІІ призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем проживання уповноваженого представника сім`ї. Порядок призначення, умови виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги, перелік документів, необхідних для призначення допомоги згідно із цим Законом, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Статтею 10 Закону №1768-ІІІ передбачено, що скарга на рішення органу соціального захисту населення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні може бути подана до вищестоящого органу виконавчої влади або до суду. Згідно із пунктом 1 Порядку №250 цей Порядок визначає умови призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога), передбаченої Законом України Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, перелік документів, необхідних для призначення такої допомоги, а також підстави для припинення її виплати. Відповідно до пункту 2 Порядку №250 державна соціальна допомога призначається і виплачується малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України та з поважних або незалежних від них причин мають середньомісячний сукупний дохід менший від прожиткового мінімуму для сім`ї. Державна соціальна допомога призначається на шість місяців з місяця звернення за її призначенням. За приписами пункту 3 Порядку №250 призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад міст обласного значення, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем проживання уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї. Пунктом 5 Порядку №250 передбачено, що для призначення державної соціальної допомоги уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або іншим документом, що підтверджує право на постійне проживання в Україні (для іноземця та особи без громадянства), подає такі документи: заяву, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики; декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація); довідку про доходи у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо та згідно із законодавством не може бути отримана за відповідним запитом органу соціального захисту населення. У разі неможливості підтвердження таких доходів довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; довідку встановленої форми про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (за наявності). Заява та декларація вважаються такими, що не подані, у разі внесення не у повному обсязі відомостей про членів малозабезпеченої сім`ї (прізвище, ім`я та по батькові, сімейний стан, число, місяць і рік народження, серія (за наявності) та номер паспорта громадянина України чи іншого документа, що підтверджує право на постійне проживання в Україні (для іноземця та особи без громадянства), реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті). Відповідно до пункту 20 Порядку №250 державна соціальна допомога призначається з місяця звернення за нею, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. Якщо до заяви не додано всіх необхідних документів, орган соціального захисту населення повідомляє уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї про те, які документи у місячний строк потрібно подати додатково. Орган соціального захисту населення інформує уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про прийняття документів із зазначенням дати їх прийняття, а також документів, які необхідно у місячний строк подати додатково (шляхом надання/надсилання йому повідомлення у паперовому або електронному вигляді (за наявності електронної пошти). Якщо протягом 30 календарних днів після отримання повідомлення про необхідність виправлення помилки уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї не виправив її та/або не подав документи, передбачені пунктом 5 цього Порядку, орган соціального захисту населення приймає рішення про відмову у призначенні державної соціальної допомоги, про що інформує уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї в порядку, встановленому абзацом другим пункту 21 цього Порядку. Згідно із пунктом 21 Порядку №250 рішення про призначення державної соціальної допомоги або про відмову в її призначенні приймається органом соціального захисту населення протягом 10 календарних днів з дня подання заяви і надсилається наступного дня після його прийняття уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї. У разі прийняття рішення про відмову в призначенні державної соціальної допомоги орган соціального захисту населення інформує про це уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї із зазначенням підстав для відмови та порядку оскарження рішення (з врученням відповідного повідомлення під особистий підпис). Рішення органу соціального захисту населення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її призначенні може бути оскаржено заявником в органі виконавчої влади вищого рівня або в суді. Відповідно до пункту 10 Порядку, державна соціальна допомога не призначається, якщо: 1) у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених у\~ \~\~\~пункті 11\~ \~\~\~цього Порядку). Державна соціальна допомога у зазначеному випадку призначається, якщо особи\~ \~\~\~\~протягом періоду, за який враховуються доходи: сплатили або за них сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців; З викладеного вбачається, що підставою для відмови у призначенні соціальної допомоги за пп.1 п.10 Порядку є, зокрема, наявність \~у складі сім`ї працездатних осіб, які досягли 18-річного віку, які не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи. Разом з цим, пунктом 9 Порядку № 250 передбачено, що середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів малозабезпеченої сім`ї, одержаний ними протягом шести місяців. Шість місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (далі - період, за який враховуються доходи). Як вбачається з матеріалів справи, і відповідачем не заперечується, що для призначення позивачу державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям повинні враховуватися ІІІ та ІV квартал 2020 року. Між тим, позивач зареєстрований в центрі зайнятості лише з 15 грудня 2020 року. Тобто у період, за який враховуються доходи, позивач знаходився на обліку в центрі зайнятості менше трьох місяців. В свою чергу, пунктом 11 даного Порядку передбачено, якщо у складі малозабезпеченої сім`ї є непрацюючі працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, і протягом цього періоду зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні менше трьох місяців або які (за яких) не сплатили (не сплачено) мінімального розміру єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сумарно протягом трьох місяців періоду, за який враховуються доходи, державна соціальна допомога призначається: 1) не більше ніж на два шестимісячних періоди, якщо: у складі сім`ї є особа з інвалідністю, яка згідно з висновком лікарсько-консультаційної комісії потребує постійного стороннього догляду; відсутність будь-яких джерел для існування пов`язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім`ї. Державна соціальна допомога за таких умов на наступний строк призначається не раніше ніж через шість місяців після завершення виплати такої допомоги; 2) на один шестимісячний період, якщо малозабезпечена сім`я є багатодітною або у складі малозабезпеченої сім`ї є одинока мати (одинокий батько), що не перебуває у шлюбі, і запис про батька (матір) такої дитини до Книги реєстрації народжень внесено в установленому порядку за вказівкою матері (батька), або мати (батько) у разі смерті одного з батьків і звернулася (звернувся) за призначенням державної соціальної допомоги у липні - грудні 2020 року. Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» багатодітна сім`я - сім`я, в якій подружжя (чоловік та жінка) перебуває у зареєстрованому шлюбі, разом проживає та виховує трьох і більше дітей, у тому числі кожного з подружжя, або один батько (одна мати), який (яка) проживає разом з трьома і більше дітьми та самостійно їх виховує. До складу багатодітної сім`ї включаються також діти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виховує трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тобто його сім`я є багатодітною. Враховуючи викладене, з огляду на положення пунктом 11 Порядку №250, позивач має право на призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, а відмова Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради від 06.05.2021 року у її призначенні є протиправною. Разом з тим, позовні вимоги про визнання бездіяльності Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради, яка полягає у відмові [PERSON] в призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям протиправною є неналежними до захисту, оскільки відповідачем було прийнято рішення про відмову в призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, тобто суб`єктом владних повноважень було вчинено активну дію, що виключає бездіяльність. Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Враховуючи те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Результат розгляду: partial