Рішення адміністративного суду від 2022-07-08 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яким де-факто свавільно та за власною ініціативою, на підставі ч. 2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» повторно призначено пенсію у розмірі 60% місячного заробітку на підставі довідки прокуратури Закарпатської області №18-62 вих 2020 від 02.03.2020 про складові заробітної плати із застосуванням положення ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» з обмеженням її максимального розміру у 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату у розмірі 90% та без обмеження максимального розміру раніше призначеної (згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 02.02.2006) пенсії за вислугу років в порядку та відповідно до ч.ч. 13 та 20 ст. 86 діючого Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Закарпатської області №18-62 вих 2020 від 02.03.2020 про складові заробітної плати, а також з урахуванням Рішення другого сенату Конституційного суду України у справі №7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 та постанови Верховного Суду у зразковій справі №560/2120/20 (Пз/9901/9/20); 3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати суму пенсії за минулий період з 13.12.2019 до моменту фактичного здійснення перерахунку пенсії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2001 року він перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з максимального розміру 90% заробітної плати. На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.03.2021 органом Пенсійного фонду України було проведено перерахунок його пенсії на підставі оновленої довідки Прокуратури Закарпатської області, при якому самостійно зменшено % заробітної плати, з якої здійснюється розрахунок пенсії до 60%. Окрім того, суму пенсії, що підлягає виплаті, обмежено максимальним розміром 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність. Вважає, що вказаним рішенням орган Пенсійного фонду України порушив норми ст. 58 Конституції України\~ та його право на належний рівень пенсійного забезпечення. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в частині зменшення основного розміру пенсії за вислугу років [PERSON] під час її перерахунку з 90% від розміру заробітної плати на 60%. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON] у розмірі 90% заробітної плати на підставі довідки прокуратури Закарпатської області №18-62 вих 2020 від 02.03.2020, з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. На обґрунтування апеляційних вимог відповідач зазначає, що на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії стаття 50-1 Закону № 1789- ХІІ відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1697-VII у частині перерахунку пенсії втратила чинність. На спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону № 1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати. Отже, позовні вимоги позивача у частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати є необґрунтованими. Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного. Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що [PERSON] працював в органах прокуратури. Згідно з протоколом Ужгородського міського управління Пенсійного фонду України Закарпатської області №3290 від 23 жовтня 2001 року [PERSON] з 02 жовтня 2001 року призначено пенсію за вислугу років на підставі норм ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90% від заробітної плати. 12 березня 2020 року [PERSON] звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - ГУ ПФУ в Закарпатській області) із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугою років, до якої долучив довідку прокуратури Закарпатської області від 02.03.2020 №18 62-вих 2020. Рішенням №921060189059 від 20.03.2020 ГУ ПФУ в Закарпатській області відмовлено [PERSON] у перерахунку пенсії на підставі вищезазначеної довідки. Не погоджуючись із зазначеним рішення органу Пенсійного фонду України, [PERSON] оскаржив таке в судовому порядку. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 березня 2021 року №260/978/20 позов [PERSON] до ГУ ПФУ в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 20.03.2020 №921060189059 про відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років [PERSON] . Зобов`язано ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату [PERSON] пенсії за вислугу років виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Закарпатської області від 02 березня 2020 року № 18 58-вих. 2020 з урахуванням раніше проведених виплат. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Закарпатській області задоволено частково. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 березня 2021 року у справі №260/978/20 змінено, а абз. 3 резолютивної частини рішення суду викладено в наступній редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 13.12.2019р. перерахунок та виплату [PERSON] пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру»\~ на підставі довідки прокуратури Закарпатської області №18-52-вих. від 02.03.2020р. з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.» На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 березня 2021 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 ГУ ПФУ в Закарпатській області 22 червня 2021 року проведено перерахунок пенсії [PERSON] з грудня 2019 року з розрахунку 60% заробітної плати. Окрім того, при проведенні перерахунку такої органом Пенсійного фонду України застосовано обмеження її граничного розміру. Вважаючи рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо зменшення розміру відсотків заробітної плати, з яких здійснюється обчислення його пенсії, та обмеження максимального розміру такої протиправними та таким, що порушують його конституційні права, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду. Суд першої інстанції позов задовольнив частково з тих підстав, що при перерахунку пенсії позивача має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Проте, апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції такими, що суперечать обставинам справи з огляду на наступне. Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України. Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих станом на дату призначення позивачу пенсії визначалось ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ) Згідно з ч. 1 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ, у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Частиною 12 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. У відповідності до ч. 17 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. Отже, на момент призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ. В подальшому до ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VI, внаслідок яких ч. 17 ст. 50-1 з 01 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним. Законом України «Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VІІІ до статті 50-1 Закону №1789-ХІ внесено зміни, зокрема, ч. 18 ст. 50-1 Закону №1789-XII викладено у наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України». Водночас 15.07.2015 набрав чинності Закон №1697-VII, відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон №1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015. З набранням чинності Законом №1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Згідно з частиною двадцятою цієї статті призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали. Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон №1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону №1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами. Такий правовий висновок узгоджується з покладеним в основу Закону №1697-VII принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів. Враховуючи наведене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом №1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону №1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону №1697-VII. У рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 №5-р/2018 зазначено, що положення частини першої статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності. Колегія суддів зазначає, що гарантією належного пенсійного забезпечення працівників прокуратури є право на безумовний перерахунок розміру пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Таке право за своєю суттю направлене на збільшення розміру виплачуваної працівнику прокуратури пенсії, а гарантія дотримання конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо недопущення зменшення такого розміру у випадку перерахунку пенсії, має бути забезпечена виплатою пенсії в раніше встановленому розмірі. Колегія суддів звертає увагу, що у постанові Верховного Суду від 21 грудня 2021 року у справі № 580/5962/20, останній відступив від висновку, викладеного, зокрема у постанові Верховного Суду від 10.09.2021 у справі №580/5238/20 у подібних правовідносинах, та сформував правовий висновок, відповідно до якого до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії стаття 50-1 Закону №1789-ХІІ відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1697-VII у частині перерахунку пенсії втратила чинність. З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону №1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати. Таким чином, позовні вимоги позивача у частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги \~має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про відмову у задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.

Результат розгляду: denied