Рішення адміністративного суду від 2023-05-24 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Московського районного суду м.\~Харкова з адміністративним позовом до інспектора 4 батальйону 6 роти УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Семененка Дмитра Олександровича, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 04.11.2021 серії ЕАО\~№4986762, винесену інспектором УПП в Харківській області Семененко Дмитром Олександровичем, про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.\~4 ст.\~122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу 1700,00\~грн; закрити справу про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] за ч.\~4 ст.\~122 КУпАП. Рішенням Московського районного суду м.\~Харкова від 25.01.2022 позов [PERSON] про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишено без задоволення. На зазначене рішення Московського районного суду м.\~Харкова позивач [PERSON] подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове, яким позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що відео та фото фіксація не містить зображень водія під час руху транспортного засобу, також, позивачем зазначено, що поліцейський не роз`яснив права та обов`язки під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, \~проігноровано клопотання щодо виклику адвоката та ознайомлення з доказами по справі. Відповідно до ч. ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що постановою Інспектора 6 роти 4 батальйону УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Семененко\~Д.\~О. серії ЕАО №\~4986762 від 04.11.2021 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.\~4 ст.\~122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700\~грн. Відповідно до вказаної постанови 04.11.2021 о 08\~год. 17\~хв. у п.\~Травневе траса М 03\~448\~км. 531М, водій [PERSON] керував ТЗ в населеному пункті Травневе зі швидкістю 101\~км/год, перевищив встановлену швидкість в населених пунктах на 51\~км/год., чим порушив п.\~12.4 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.\~4 ст.\~122 КУпАП. Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт керування позивачем 04.11.2021 транспортним засобом зі швидкістю 101\~км/год та, як наслідок, порушення Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч.\~4 ст.\~122 КУпАП, підтверджено належними та допустимими доказами; а тому постанова поліцейського від 04.11.2021 серії ЕАО №\~4986762 винесена на підставі та в межах повноважень, наданих інспектору, у спосіб, що передбачені Конституцією України та чинним законодавством України. Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав. Відповідно до \~ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені \~Конституцією \~та законами України. Відповідно до \~ст. 9 КУпАП \~адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно зі \~ст. 14 Закону України Про дорожній рух учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього \~Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР). Пунктом 1.9. розд. 1 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Підпунктами б п. 12.9 розд. 12 ПДР визначено, що водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил. Відповідно до п. 12.4 розд. 12 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Частиною 4 ст.\~122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину. З матеріалів справи встановлено, що у постанові серії ЕАО №4986762 від 04.11.2021 року зазначено, що [PERSON] 04.11.2021 о 08\~год. 17\~хв. керував ТЗ Dacia Logan [NUMBER] в населеному пункті Травневе зі швидкістю 101\~км/год, чим перевищив встановлену швидкість в населених пунктах на 51\~км/год., та порушив п.\~12.4 Правил дорожнього руху України. В обґрунтування заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги позивач посилався, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення йому не було роз`яснено права та обов`язки під час розгляду справи, проігноровано його клопотання щодо ознайомлення з доказами по справі та виклику адвоката. Колегія суддів зазначає, що згідно до ч. 4 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно зі\~ \~статтею 280 КУпАП\~ \~орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Частиною першою ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Статтею \~\~279 \~\~Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Таким чином, приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.\~ З аналізу наведених норм Кодексу України про адміністративні правопорушення слідує, що розгляд справи \~\~про адміністративне \~\~правопорушення \~\~та її вирішення повинно відбуватися в точній відповідності з законом та з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Постанова серії ЕАО №4986762 від 04.11.2021 \~року містить пункт 8, де зазначено, що права за статтю 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП позивачу \~роз`яснені, проте підпис [PERSON] \~під даним пунктом відсутній. В матеріалах справи відсутній відеозапис із розглядом справи. Колегія суддів зазначає, що судом апеляційної інстанції 19.04.2023 було витребувано відеозапис розгляду справи про адміністративне порушення щодо притягнення [PERSON] 04.11.2021 р. до адміністративної відповідальності за ч.\~ 4 ст.\~ 122 КУпАП. Однак, від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної до суду надійшла заява щодо неможливості надання \~відеозапису розгляду справи про адміністративне правопорушення по постанові, оскільки строк зберігання портативних реєстрів 30 діб. Також, з метою недопущення витоку інформації з обмеженим доступом, особливої інформації, що містять персональні дані, з початку збройного конфлікту російської федерації проти України, всі відеозаписи було знищено. \~ Відповідно п.1 ч.3 розділу VIII Наказу МВС України від 18.12.2018 №1026 Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (далі - Наказ МВС №1026), строк зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів становить 30 діб. Відповідно до ч.3 розділу І Наказу МВС №1026, портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Колегія суддів зазначає, що оскаржувана постанова не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності \~роз`яснено його права та обов`язки. Таким чином доказів, які б підтверджували факт роз`яснення позивачу прав та обов`язків під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності матеріали справи не містять. На запит суду апеляційної інстанції відповідачем таких доказів не надано. Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено, що справу було розглянуто з дотриманням процедури розгляду справи та не спростовано твердження позивача, що йому не було роз`яснено його права та обов`язки, проігноровано клопотання щодо виклику адвоката та ознайомлення з доказами по справі. За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про протиправність притягнення [PERSON] \~до адміністративної відповідальності за порушення ч.\~ 4 ст.\~ 122 КУпАП та наявність підстав для скасування оспорюваної постанови. Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на \~підставі \~повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Враховуючи незаконність оскаржуваної постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, то за приписами ч.3 ст.286 КАС України справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення було \~\~порушено норми процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому апеляційна скарга підлягає \~задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: granted