Рішення адміністративного суду від 2022-03-17 00:00:00+02

27.10.2021 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з позовом до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (далі по тексту - відповідач), в якому просила суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні компенсації послуги «муніципальна няня» та скасувати відповідні рішення; зобов`язати відповідача прийняти рішення про призначення компенсації послуги «муніципальна няня» та виплатити компенсацію послуги «муніципальна няня» за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року включно на підставі наданих документів на загальну суму 11400грн.; стягнути з відповідача на її користь судові витрати у розмірі 4478,00 грн., які складаються з витрат на оплату судового збору у розмірі 908,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3570,00 грн. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.12.2021 позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправними дії Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради щодо відмови у призначенні компенсації послуги «муніципальна няня» [PERSON] та скасовано відповідні рішення Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради; зобов`язано Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради прийняти рішення про призначення компенсації послуги «муніципальна няня» [PERSON] та виплатити компенсацію послуги «муніципальна няня» за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року включно на підставі наданих документів; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради на користь [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. З рішенням не погодилась [PERSON] та подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду у частині відмови щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на її користь витрат на правничу допомогу. Апелянт вказувала, що витрати на правничу допомогу, що отримані від адвоката Нємцової О.В. є співмірними складності справи, час, що витрачений адвокатом - витрачений на підготовку позову та участь у розгляді. Апелянт вказував, що нею надано опис робіт (наданих послуг). Апелянт вказувала, що у розумінні положень частини 7 статті 134 КАС України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд не має права за власною ініціативою вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, шо підлягають розподілу. Апелянт вказувала, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Апелянт вказувала, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд першої інстанції ухвалюючи рішення щодо витрат на правничу допомогу вказував, що витрати сторони на правничу допомогу мають бути фактично понесеними (здійсненими) та підтвердженими відповідними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами; з наданих позивачкою доказів на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу не встановлено дійсність надання-отримання таких послуг. До позовної заяви не надано ордер адвокатського об`єднання, який би підтверджував повноваження адвоката, як представника позивача. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Передбачено повернення судових витрат, здійснених особою у разі задоволення позову повністю або частково. Суд повинен враховувати понесені стороною судові витрати під час розгляду позову. Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно частин 1 - 3 ст. 132, частин 1 - 5 ст. 134 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як встановлено, між [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Рівас» 22.10.2021 року укладено договір про надання правничої допомоги. Згідно договору адвокат зобов`язувався надати клієнтові правову допомогу при зверненні до суду з питань пов`язаних прямо чи опосередковано з підготовкою та розглядом судової справи за позовом до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії. Між сторонами договору підписано акт надання-прийняття послуг № 1 від 22.10.2021 року, де сторони погодились, що адвокатське об`єднання надало а клієнт прийняв комплекс послуг з захисту, представництва та інших видів професійної правничої допомоги з питань: правовий аналіз наданих замовником документів, необхідних для підготовки позовної заяви, на що витрачено обсяг часу 65 хв. та оцінено у 1105 грн.; складення процесуального документа (адміністративний позов), на що витрачено часу 2 год. 25 хв., що оцінено у 2465 грн. [PERSON] сплатила адвокатському об`єднанню «Рівас» 3570 грн., що підтверджується квитанцією № 55В6-0М1Т-Х61А-1Р04 від 25.10.2021 року. Згідно частин 2, 3, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Витрати на правову допомогу, отриману стороною по справі - не суб`єктом владних повноважень, підлягають розподілу разом з всіма витратами за правилами загального відшкодування понесених судових витрат. Суд наголошує, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Нормами КАС України визначено, що витратами на професійну правничу допомогу є витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, витрати понесені стороною як оплата на правничу допомогу адвоката, в тому гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, оплата за підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, оплата вартості послуг помічника адвоката, сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Суд апеляційної інстанції зазначає, що надана адвокатом послуга, а саме з правового аналізу та підготовки позову, є загальною, не конкретизовано, які саме дії робив адвокат та у чому полягала професійна допомога фахівця в галузі права. При розподілі судових витрат - витрат на правову допомогу, суд враховує складність справи. Колегія суддів вказує, що нормами КАС України передбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Не встановлено, що адвокат у наданні послуг надав їх у часовому вимірі чи у вимірі складності справи, збирання доказів. Судом встановлено, що позов підписано позивачем [PERSON] . Згідно висновку Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії», відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. «Суд висловлює сумнів щодо існування об`єктивної необхідності здійснення деяких витрат, зазначених у цих рахунках-фактурах». Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Данілов проти України», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. При вирішені спору щодо зменшення суми витрат на правову допомогу, суд апеляційної інстанції керується правовими позиціями Верховного Суду, висловленим у постановах від 22.12.2020 року у справі №520/8489/19, від 14.12.2020 року у справі №320/4885/20, від 11.12.2019 року у справі №545/2432/16-а. З урахуванням співмірності, об`єму роботи, подання позову, суд вважає, що відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають 500,00 грн., як випатрати позивача на правничу допомогу при розгляді справи. Рішення суду першої інстанції слід змінити та доповнити його резолютивну частину абзацом щодо стягнення за рахунок відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 500,00 грн., як витрати на правничу допомогу. Встановлено, що [PERSON] при поданні апеляційної скарги сплатила судовий збір у розмірі 1389,24 грн., що підтверджується квитанцією № СМТ8-0СХ6-5722-71НС від 24.01.2022 року. Проте, передбачено, що судовий збір при оскарженні рішення суду у частині розподілу судових витрат не підлягає сплаті. [PERSON] не мала сплачувати судовий збір при поданні апеляційної скарги на рішення суду у частині оскарження його щодо розподілу судових витрат. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Судовий збір [PERSON] сплачено у більшому розмірі ніж було необхідно або взагалі помилко. Нормами Закону України «Про судовий збір» передбачено повернення судового збору у разі сплати судового збору у більшому розмірі, ніж необхідно або сплати його помилково. Сума судового збору, яка переплачена [PERSON] складає 1389,24 грн., така сума підлягає поверненню.

Результат розгляду: partial