Рішення адміністративного суду від 2024-03-13 00:00:00+02

У січні\~2024\~року [PERSON] звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з адміністративним позовом до\~Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції\~про\~скасування постанови про накладенння\~адміністративного стягнення. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що 26 грудня 2023 року поліцейським 2 взводу 1 роти батальйону №1 Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Троцюком Михайлом Юрійовичем відносно [PERSON] було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1166494. \~ \~ \~ \~Згідно вказаної постанови, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1190 грн. 00 коп., а саме за те, що керував транспортним засобом Volkswagen\~Transporter,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] , з номерним знаком неосвітленим в темну пору доби, чим порушив п.2.9.в Правил дорожнього руху України. Вказує, що під час винесення постанови відповідачем було порушено вимоги ст.ст. 245, 268, 276, 280 КУпАП відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 12.01.2024 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) позивача та відповідача. Відповідач у справі подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив про законність та обгрунтованість винесеної поліцейським 2 взводу 1 роти батальйону №1 Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Троцюком Михайлом Юрійовичем відносно [PERSON] оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1166494 від 26.12.2023 року, з підстав зазначених у відзиві. У позові просив відмовити. В судове засідання 13 березня 2024 року представники сторін не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Від представника позивача адвоката Михайлова В.О. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити. Неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи. За приписами частини четвертої\~статті 229 КАС України\~у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 26 грудня 2023 року поліцейським 2 взводу 1 роти батальйону №1 УПП в Рівненській області ДПП сержантом поліції Троцюком Михайлом Юрійовичем відносно [PERSON] було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1166494. \~ \~ \~ \~Згідно вказаної постанови, [PERSON] , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1190 грн., а саме за те, що керував транспортним засобом з номерним знаком неосвітленим в темну пору доби, чим порушив п.2.9.в Правил дорожнього руху України. Зокрема, у фабулі оскаржуваної постанови вказано, що 26.12.2023 року о 17 год. 04 хв. [PERSON] рухався транспортним засобом Volkswagen Transporter, д.н.з. [NUMBER] по автодорозі Рівне-Городище-Старокостянтинів 137 км з номерним знаком, котрий був неосвітлений в темну пору доби. Позивач свою позицію обгрунтовував тим, що 26.12.2023 року близько 17 год. 00 хв. він дійсно рухався транспортним засобом Volkswagen Transporter, д.н.з. [NUMBER] Volkswagen Transporter автодорогою Рівне-Городище-Старокостянтинів 137 км у напрямку м.Костопіль з м.Рівне разом із своєю сестрою та малолітньою дитиною, яку невідкладно відвозив до м.Рівне в лікарню для проходження МРТ та був зупинений працівниками УПП в Рівненській області ДПП, які рухалися позаду. Позивачем також зазначено, що після зупинки транспортного засобу, поліцейські повідомили позивачу про те, що в автомобілі не працює підсвітка номерного знаку, на що позивач повідомив, що виїжджаючи до м.Рівного ним були перевірені всі вузли та агрегати автомобіля, у тому числі підсвітку номерного знака, яка працювала та пояснив, що в дорозі могла згоріти лампа підсвітки номерного знака та вказав, що у нього в салоні автомобіля є запасні лампи та він може на місці зупинки транспортного засобу усунути технічну несправність. Вказані обставини судом перевірені та встановлені згідно відеозапису з боді камери поліцейського [PERSON] №476643, який міститься у матеріалах справи, на якому зафіксовано, що позивач повідомляє поліцейським, що коли вирушав до м.Рівного, то підсвітка номерного знаку в автомобілі працювала. Суд звертає увагу, що відповідно до п.5 розділу 2 наказу МВС України №1026 від 18.12.2018 року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Як вбачається з долученого представником відповідача відеозапису з боді камери №476643 такий запис не є безперервним та не відображає усіх подій розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо позивача, у тому числі складення та винесення оскаржуваної постанови тощо. Також, слід зазначити, що позивачем, в порядку ст.77 КАС України, було долучено до матеріалів справи диск з короткостроковими відеозаписами події 26.12.2023 року, з яких вбачається, що позивачем на місці зупинки транспортного засобу було усунуто техніну несправність, а саме замінено лампи підсвітки номерного знаку. Відповідно до п.31.5 ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у\~пункті 31.4\~цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог\~пунктів 9.9\~і\~9.11\~цих Правил. Судом встановлено, що позивачем вжито заходів щодо усунення технічної несправності транспортного засобу, а саме здійснено заміну ламп підсвітки номерного знака, яка виникла не через умисні дії позивача, що підтверджено відеозаписами, які надані позивачем до справи. Якщо водій усунув виявлену технічну несправність транспортного засобу на місці її виявлення, після чого продовжив подальший рух транспортним засобом, то в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Такий правовий висновок висловлений, зокрема, у постанові Другого апеляційного\~адміністративного суду\~у справі\~№592/11053/20\~від 16.02.2021 року. Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Пунктом 11 ч. 1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Пунктом 1.9. ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Як встановлено п. 2.9 «в» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий. Згідно ч.1 ст.121-3 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає у випадку керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака. Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Крім тягаря обов?язку, передбаченого загальними правилами обов?язку доказування в адміністративній справі, на відповідача суб?єкта владних повноважень покладається додатковий тягар доказування, передбачений принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі й презумпцією винуватості суб`єкта владних повноважень (ст.ст. 9, 77 КАС України). Невиконання стороною припису про обов`язок доказування в адміністративній справі (ч. 1 ст. 77 КАС України) і якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, має наслідком те, що адміністративний суд вирішує справу на підставі наявних доказів (ч. 5 ст. 77 КАС України). Суд вважає, що у діях позивача був відсутнім умисел на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП. Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала умисел на керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Усвідомлення означає не лише розуміння фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються предмета, об`єктивної сторони складу конкретного правопорушення, а й розуміння його суспільної небезпеки. Отже, суд приходить до висновку, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Суд встановив, що позивач вказував поліцейським на те, що лампочка, ймовірно, згоріла в дорозі і усунув дану несправність. Пояснював, що він не знав і не міг знати про несправність лампочки, оскільки така виникла під час руху. Наполягав на тому, що раніше усе працювало. Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні. Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 05.03.2020 у справі №607/7987/17. За змістом ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до\~ст. 242 КАС України\~рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до п. 3 ч. 3\~ст. 286 КАС України\~за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted