Рішення адміністративного суду від 2024-01-31 00:00:00+02

У вересні 2023 року [PERSON] (позивач) звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, сержанта поліції взводу №2 роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Шурової Наталі Олександрівни, в якому просив скасувати постанову серії БАД №002882 від 06.09.2022 складену поліцейським взводу номер 2, роти номер 2, батальйону номер 4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області сержантом поліції Шуровою Наталею Олександрівною про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що оскаржувана ним постанова є протиправною та винесеною з порушенням вимог чинного законодавства, всупереч приписам КУпАП працівником поліції не було повно і об`єктивно встановлені обставини справи. Позивач наголошував, що правопорушення він не вчиняв, оскільки коли виїздив на транспортному засобі, перед початком руху ретельно перевірив належність роботи зовнішнього освітлення транспортного засобу, у тому числі заднього номерного знаку (номерний знак освітлювався), показники були справні. Однак через низьку якість дорожнього покриття, великої кількості ям та вибоїн, при попаданні колеса автомобіля у яму, можливо контакт між дротом живлення та лампою підсвітки зник. В свою чергу, оскільки конструкцією транспортного засобу не передбачено повідомлення водія про непрацююче освітлення номерного знаку під час руху, тому як вказував позивач, він не міг знати під час руху автомобіля про можливу несправність. Про виникнення такої він дізнався безпосередньо під час зупинки його поліцейськими, та виправив відразі ж як доїхав додому. До того ж, як далі звертав увагу позивач, поліцейськими не було встановлено з якої відстані саме неможливо ідентифікувати номерний знак автомобіля, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони даного правопорушення. також, на думку позивача, обов`язковим елементом складу правопорушення є наявність суб`єктивної сторони, зокрема вини у формі умислу чи необережності, чого у даному випадку встановлено не було. Відповідач проти позову заперечував, мотивуючи тим, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була прийнята інспектором з додержанням вимог законодавства, з підстав встановлення порушення [PERSON] правил дорожнього руху, яке виразилось у тому, що номерний знак його автомобіля дійсно був неосвітлений у темну пору доби, сам позивач в позовній заяві проти вказаних обставин не заперечує, а патрульний поліцейський при її винесенні діяв у відповідності до вимог ЗУ «Про національну поліцію» та КУпАП України. Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 17 листопада 2023р. у задоволенні позовної заяви [PERSON] відмовлено. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав на зазначене судове рішення апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати рішення у даній справі та прийняти нове рішення про задоволення позову. Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, апелянт наголошуючи на протиправності оскаржуваної ним постанови серії БАД № 002882 звертає увагу на те, що працівниками поліції не надано доказів вчинення інкримінованого правопорушення, при цьому саме по собі описання у постанові адміністративного правопорушення не може бути належним доказом його вчення. Зокрема, апелянт зауважує, що суд першої інстанції у своєму рішенні послався на те, що в даному випадку факт вчинення адміністративного правопорушення не заперечується позивачем у позові та підтверджується даними, які містяться у постанові по справі про адміністративне правопорушення. Указане, як вважає скаржник, свідчить про те, що суд першої інстанції не дослідив належним чином та не прийняв до уваги заперечення і доводи відсутності в діях [PERSON] наведені у позові, на відсутність в його діях умислу на вчинення даного правопорушення через перевірку транспортного засобу перед початком руху, можливістю зникнення освітлення номерного знаку у дорозі через низьку якість дорожнього покриття та непередбаченістю конструкцією автомобіля повідомлення про це водія. Скаржник стверджує, що транспортний засіб перед початком руху був у справному стані і наявністю освітлення номерних знаків. Аналогічну як і у позовній заяві, в апеляційній скарзі вказує, що перед початком руху ретельно перевірив належність роботи зовнішнього освітлення в тому числі заднього номерного знаку, номерний знак освітлювався. Апелянт заперечує повністю наявність у його діях події та складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення та також зазначає, що інспектор, стверджуючи що позивач рухався із неосвітленим задній номерним знак не надав жодних доказів такого. При цьому, апелянт ще раз виклавши аналогічні обґрунтування тим, що були наведені у позові зазначив про можливі причини зникнення освітлення заднього номерного знаку його транспортного засобу під час руху. Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, у якому підтримав свою позицію висловлену у відзиві на позов, наголосив на правомірності прийнятої постанови, та вказав, що під час несення служби 06.09.2023р. по вул.Нікольська, біля будинку 73, інспекторами патрульної поліції був зупинений транспортний засіб Mercedes-benz sprinter з державним номерним знаком [NUMBER] , за порушення п. 2.9 В ПДР України, а саме номерний знак транспортного засобу був неосвітлений в темну пору доби, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 121-3 КУпАП. Факт правопорушення та процедуру винесення постанови було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор. Водночас, оскільки УПП у м.Миколаєві має обмежені технічні можливості для зберігання значного обсягу інформації тривалий час, \~то відеозапис на час отримання ухвали суду про відкриття провадження у цій справі разом з позовом та додатками до нього, було видалено за спливом 35-денного терміну зберігання. Відтак, надати відповідні відеодокази, як зазначив відповідач у відзиві, наразі не має можливості. Відповідач зауважує, що в позовній заяві [PERSON] визнає, що керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком, тобто факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, на думку відповідача, підтверджується ним самим у позовній заяві та даними, що містяться у постанові. Відповідач також звернув увагу на те, що визначений ст.77 КАС України обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність своїх рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ст.1 цієї норми обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Від позивача до апеляційного суду надійшла відповідь на відзив, у якому додатково вказує про необґрунтованість та недоведеність відповідачем правомірності оскаржуваної ним постанови. 19.01.2024р. від апелянта (позивача) надійшла заява про розгляд справи без його участі. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вірно встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 06 вересня 2023 року сержантом поліції взводу №2роти №2батальйону №4Управління патрульної поліції в Миколаївській області Шуровою Наталею Олександрівною було винесено постанову серії БАД №002882, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, в розмірі 1190,00 грн., за ч.1 ст.121-3 КУпАП за керування того дня о 22 годині 30 хвилин по вул. Нікольській в м. Миколаєві автомобілем Mercedes-benz sprinter, реєстраційний номер [NUMBER] , номерний знак якого був неосвітлений в темну пору доби, в порушення п.2.9 «в» Правил дорожнього руху (а.с.45). Відповідальність за вчинення вказаного вище адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, внаслідок чого на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1190,00 грн. Не погоджуючись з прийнятою постановою по справі про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду з даним позовом. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог [PERSON] , суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення не заперечується ним самим у позовній заяві та підтверджується даними, що містяться в постанові по справі про адміністративне правопорушення. Суд першої інстанції не прийняв до уваги доводи позивача про відсутність в його діях умислу на вчинення даного правопорушення через перевірку транспортного засобу перед початком руху, можливістю зникнення освітлення номерного знаку у дорозі через низьку якість дорожнього покриття та непередбачуваність конструкцією транспортного засобу повідомлення водія про не працююче освітлення, оскільки за вимогами п.п.а) та б) п.2.3. Правил дорожнього руху водій не тільки перед виїздом повинен перевірити та забезпечити технічно справний стан свого транспортного засобу, а й в ході його експлуатації бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріпленням вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Вважаючи, що встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач керував транспортним засобом в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком, суд першої інстанції зробив висновок про правомірність та обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП. У відповідності до приписів ст. 311 КАС України справу розглянуто у порядку письмового провадження, про що повідомлено учасників справи. Сторонами не висловлено заперечень проти розгляду справи в порядку письмового провадження. В силу ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Надаючи оцінку спірним правовідносинам та обґрунтованості висновків суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне. Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч.2 ст.2 КАС України вимогам. Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Як визначено ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306 (надалі ПДР). Пунктом 1.3 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Аналогічні положення містяться у ст.14 Закону України "Про дорожній рух". Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР). Згідно із п.2.9 (в) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий. В свою чергу, частиною 1 статті 121-3 КУпАП встановлено відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака. Отже, керування транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості є порушенням ПДР та створює об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 КУпАП. Згідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тощо. При цьому, в силу приписів п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. За приписами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Апеляційний суд також враховує, що у розумінні ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису) (ч.2). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу (ч.4). Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р., у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених зокрема частинами першою і другою статті 121-3 КУпАП. Згідно п.10 розділу ІІІ вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: granted