Рішення адміністративного суду від 2022-03-29 00:00:00+03

05 січня 2022 року [PERSON] звернувся в суд з адміністративним позовом до Рівненської митниці, в якому просив скасувати постанову про порушення митних правил № 0282/20400/21 від 03 листопада 2021 року, а провадження у справі закрити. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що задля митного оформлення товару сідельного тягача марки Scania, модель R420, номер кузова - [NUMBER] подав до митного оформлення такі товаросупровідні документи: документ про реєстрацію транспортного засобу в Польщі серія [NUMBER] від 22 травня 2020 року, рахунок-фактура № FV616/2020 від 15 травня 2020 року, договір купівлі-продажу від 16 березня 2020 року. Отримувачем товару є ТзОВ «ХАРВІС ІНВЕСТ» (на момент подання цієї позовної заяви перейменовано компанію - ТзОВ «АДАРА КОМЕРЦ», код ЄДРПОУ - 42613311). Митне оформлення проведено за електронно-митною декларацією № UА204120/2020/038307 від 25 травня 2020 року, товар випущено у вільний обіг на митну територію України із застосуванням тарифної преференції за кодом 410 (товари, що ввозяться на митну територію України та походять із країн ЄС). У постанові митний орган стверджує, що при митному оформленні декларантом проведено умовне нарахування ввізного мита у сумі 20709,00 грн. Підставою для застосування преференційного режиму оподаткування стала декларація про походження, складена на фактурі № FV616/2020 від 15 травня 2020 року. Рівненська митниця стверджує, що листом від 18 травня 2021 року №1401 ЮС,4331.76.2020 митні органи Республіки Польща повідомили про не підтвердження автентичності та точності декларації походження та преференційне походження товару, зазначеного в ній. Відповідно вважає, що з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів, до митного контролю та митного оформлення було подано не автентичний документ про походження товару, складений на фактурі від 15 травня 2020 року № FV616/2020. На підставі вказаного розглянуто справу про порушення митних правил та винесено оскаржувану постанову, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів. Зазначає, що подавав декларацію від 15 травня 2020 року у тому вигляді, який був ним отриманий від контрагента. Вважає, що жодного відношення до оформлення такого документу немає, в зв`язку з чим він не може нести відповідальність за надання відомостей необхідних для підтвердження походження. Окрім того, зі сторони митного органу не направлялося до компанії-експортера A-TRANS SP.Z.O.O. жодних запитів/листів задля уточнення чи підтвердження інформації щодо складення декларації-інвойс № FV616/2020 від 15 травня 2020 року та застосування на підставі цього документи преференції за кодом 410. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не з 'ясував належним чином всіх обставин, які мають значення для справи, не довів наявність умислу в діях позивача спрямованого на вчинення порушення митних правил передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, а також переслідування мети спрямованої на неправомірне зменшення розміру митних платежі. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 31 січня 2022 року в задоволенні позову відмовлено. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відсутні достатні та належні докази на підтвердження неправомірності винесення оскаржуваної постанови. Не погодившись з прийнятим рішенням, [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю. Також, просив вирішити питання про відшкодування витрат на правничу допомогу. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що диспозиція ст. 485 МК України містить вичерпний перелік діянь, які можуть визначатися як порушення митних правил, зокрема, відповідальність за вказаною статтею настає в разі заявлення у митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей та/або надання з цією ж метою органу доходів та зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом. Судом першої інстанції не зазначено, яка саме інформація чи документи мають ознаки неправдивості. Також, митницею у оскаржуваній постанові не вказано, що позивач до митного оформлення подав документи з неправдивою інформацією. Матеріали справи не містять пояснень в чому саме полягав прямий умисел позивача на вчинення порушення митних правил, які конкретно дії призвели до таких висновків, а тому в діях позивача відсутній склад порушення митних правил. В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, в своїх поясненнях покликався на доводи в ній викладені. Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 3 ст. 268, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав. Як встановлено судом першої інстанції, для митного оформлення [PERSON] , який до 01 грудня 2021 року займав посаду директора компанії ТзОВ «ХАРВІС ІНВЕСТ» через декларанта [PERSON] задля митного оформлення товару сідельного тягача марки SCANIA, модель R420, номер кузова - [NUMBER] подав до митного оформлення такі товаросупровідні документи: документ про реєстрацію транспортного засобу в Польщі серія [NUMBER] від 22 травня 2020 року, рахунок-фактура № FV616/2020 від 15 травня 2020 року, договір купівлі-продажу № б/н від 16 березня 2020 року. Отримувачем товару зазначено ТзОВ «ХАРВІС ІНВЕСТ». Митне оформлення проведено за електронно-митною декларацією № UA204120/2020/038307 від 25 травня 2020 року, товар випущено у вільний обіг на митну територію України із застосуванням тарифної преференції за кодом 410 (товари, що ввозяться на митну територію України та походять із країн ЄС). При митному оформленні сідельного тягача марки SCANIA, модель R420, ідентифікаційний номер шасі [NUMBER] декларантом проведено умовне нарахування ввізного мита (вид платежу - 020) в сумі 20709,00 грн, у зв`язку із звільненням від оподаткування передбаченим Митним кодексом України, Податковим кодексом України іншими законами України та міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України. Підставою для застосування преференційного режиму оподаткування, стала декларація походження, складена на фактурі № FV616/2020 від 15 травня 2020 року, яку посадові особи ТзОВ «ХАРВІС ІНВЕСТ» подали до митного оформлення товару. Департаментом митно-тарифного регулювання Держмитслужби на звернення Поліської митниці Держмитслужби (від 30 червня 2020 року № 7.13-1/15/164-34/5003) направлено запит до уповноваженого органу Республіки Польща щодо підтвердження автентичності та правильності декларації про походження, складеної експортером на фактурі від 15 травня 2020 року № FV616/2020, якщо фактурна вартість партії товару не перевищує 6000 євро. Митні органи Республіки Польща листом від 18 травня 2021 року № 1401-IOC.4331.76.2020 (доведений до Рівненської митниці листом Держмитслужби від 31 травня 2021 року №15/15-03/7.13/1833) повідомили, що не підтверджують автентичність та точність декларації походження (складеної на фактурі № FV616/2020) та преференційне походження товару, зазначеного в ній. 03 листопада 2021 року виконуючим обов`язки начальника Рівненської митниці Івановим І.І. винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0282/20400/21 від 03 листопада 2021 року. З постанови слідує, що громадянин України [PERSON] визнається винним в порушенні митних правил, оскільки вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів на загальну суму 24850,80 грн, у тому числі: ввізне мито - 20709,00 грн, податок на додану вартість - 4141,80 грн, тобто подав митним органам України не автентичний документ про походження товару, складений на фактурі № FV616/2020 від 15 травня 2020 року, що містять неправдиві відомості стосовно преференційного походження товару (сідельного тягача марки SCANIA , модель R420 , ідентифікаційний номер (номер шасі) - [NUMBER] та не сплатив митні платежі у строк, встановлений законодавством, чим вчинив порушення митних правил, передбачене частиною 1 статті 485 Митного кодексу України. Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог. Однак, колегія суддів не погоджується з обгрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав. Частиною 1 ст. 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, а саме протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Відповідно до ст. 485 МК України встановлено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів. При цьому, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції у тому, що склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає вчинення особою умисних цілеспрямованих дій з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням (ст.486 МК України). Згідно із ч. 1 ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку, зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Митним кодексом України також встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.489 МК України). Підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій (ст.491 МК України). Таким чином, наведеними вище нормами законодавства встановлено обов`язок уповноваженого органу (посадової особи) в кожному конкретному випадку з`ясувати питання про те: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, такий орган (посадова особа) повинні з`ясувати наявність чи відсутність підстав для порушення справи про порушення митних правил, які визначені статтею 491 МК України, та наявність чи відсутність доказів у справі про порушення митних правил. Згідно зі ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: granted