Рішення адміністративного суду від 2023-05-31 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, в якому просив суд: - скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 19.08.2022 №\~1001 "Про неналежне виконання службових обов`язків, притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції заступника начальника слідчого відділення відділу поліції №\~1 Полтавського РУН ГУНП в Полтавській області полковника поліції [PERSON] "; - поновити полковника поліції [PERSON] з 19.08.2022 на посаді заступника начальника слідчого відділення відділу поліції №\~1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 позовну заяву [PERSON] до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу залишено без розгляду. Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на протиправність висновків суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду позову. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи позивачу у поновленні строку звернення до суду, допустився надмірного формалізму, в результаті чого порушив право позивача на доступ до правосудді. Крім того апелянт стверджує, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи ч.\~5 ст.\~122 КАС України. Відповідно до ч.\~1 ст.\~308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Колегія суддів, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 17.09.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом у цій справі. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 було відкрито провадження у даній справі. Після відкриття провадження у справі від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з порушенням процесуальних строків звернення до суду, визначених ч.\~4 ст.\~31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Представник позивача надав до суду заяву про поновлення процесуального строку, в якій вказав, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи ч.\~5 ст.\~122 КАС України. Крім того позивач посилався на ту обставину, що після звільнення він повернувся проживати до м.\~Харкова, яке у серпні та вересні 2022 року знаходилося під щоденними обстрілами, що значно ускладнило для позивача можливість звернутися за професійною правовою допомогою та до суду. Залишаючи позовну заяву [PERSON] без розгляду, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач 20.08.2022 ознайомився з оскаржуваним наказом ГУНП в Полтавській області №\~1001 від 19.08.2022, а до суду позивач звернувся 17.09.2022. Тобто, з дати ознайомлення та дати підписання позовної заяви минуло більше 15 днів, що є порушення строку визначеного ч.\~4 ст.\~31 Дисциплінарного статуту, оскільки останнім днем строку на оскарження наказу є 05.09.2022. Колегія суддів з вищевказаними висновками суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне. Частиною першою ст.\~2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до ч.\~1 ст.\~5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист встановленим законом шляхом. Вимоги до позовної заяви та документи, що додаються до неї, викладено в статтях 160 та 161 КАС України й згідно із ч.\~6 ст.\~161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску. За змістом частин першої - третьої ст.\~122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. За загальним правилом перебіг строку звернення до адміністративного суду починається з дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла та повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У ч.\~1 ст.\~123 КАС України закріплено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Зазначена норма кореспондує й приписам ч.\~1 ст.\~169 КАС України, згідно з якою суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У той же час, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч.\~3 ст.\~123 КАС України). Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч.\~4 ст.\~123 КАС України). При цьому дії судді першої інстанції, які мають вчинятись за наслідком отриманням позовної заяви, визначені в статті 171 КАС України. За приписами ч.\~13 ст.\~171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Згідно з п.\~8 ч.\~1 ст.\~240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу. Слід звернути увагу, що положення ч.\~13 ст.\~171 КАС України кореспондує приписам вже наведеної ч.\~3 ст.\~123 КАС України, яка, при її буквальному аналізі, вказує про обов`язок суду оцінити доводи позивача про пропуск ним строку на звернення із позовом до суду, якщо такий факт був виявлений судом після відкриття провадження у справи. З системного аналізу вищевказаних норм слідує, що, застосовуючи ч.\~3 ст.\~123 КАС України, суд першої інстанції має спершу залишити позовну заяву без руху, надавши строк позивачу для надання заяви із вказівкою в ній підстав для поновлення пропущеного строку звернення із позовом до суду. Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду у постановах від 12.03.2021 по справі №\~620/244/19 та від 22.02.2023 по справі №\~640/35137/21. Із встановлених матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції не залишав позовну заяву без руху з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом. В подальшому на підставі клопотання відповідача суд залишив позовну заяву без розгляду. Таким чином, суд першої інстанції неправомірно залишив позовну заяву без розгляду, оскільки в силу ч.\~1 ст.\~123 КАС України суд першої інстанції не залишив позовну заяву без руху із зазначенням недоліків, які необхідно усунути, внаслідок чого допустив порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у даній адміністративній справі. Крім того, колегія суддів також звертає увагу на наступне. Згідно із ст.\~13 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №\~2337-VII, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції. Законодавцем внесено зміни до Дисциплінарного статуту Національної поліції України в період дії воєнного стану, зокрема, абзацом 1 частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Тобто цим пунктом охоплено такі види дисциплінарних стягнень, як зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну службову відповідність. Абзацом 2 частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що у разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення. Колегія суддів зазначає, що такі види дисциплінарних стягнень, як звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби мають бути реалізовані шляхом видання наказу по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення, як це передбачено ч.\~3 ст.\~22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Відповідно до матеріалів справи, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції. Звертаючись до суду з позовом у даній справі позивач просить скасувати наказ відповідача від 19.08.2022 №\~1001 "Про неналежне виконання службових обов`язків, притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції заступника начальника слідчого відділення відділу поліції №\~1 Полтавського РУН ГУНП в Полтавській області полковника поліції [PERSON] ". З матеріалів справи вбачається, що наказом відповідача від 19.08.2022 №\~1001 до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Наказом відповідача по особовому складу від 20.08.2022 №\~356\~о/с позивача було звільнено зі служби в поліції з 20.08.2022 на підставі вищевказаного наказу від 19.08.2022 №\~1001. Суд першої інстанції указав на те, що позивач 20.08.2022 ознайомився з оскаржуваним наказом ГУНП в Полтавській області №\~1001 від 19.08.2022, тому останнім днем строку на оскарження вказаного наказу є 05.09.2022. На підставі зазначеного суд першої інстанції дійшов висновку про порушення позивачем визначеного ч.\~4 ст.\~31 Дисциплінарного статуту строку звернення до суду. Однак, такий висновок суду першої інстанції є помилковим, оскільки, як вказано вище, у абз.2 ч.\~4 ст.\~31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України законодавець пов`язав виникнення права на оскарження застосованого до поліцейського дисциплінарного стягнення, у вигляді звільнення, та обчислення строку на таке оскарження - \~з моменту ознайомлення з наказом по особовому складу. Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 08.02.2023 по справі №\~120/7567/22. Натомість при прийнятті оскаржуваної ухвали суд першої інстанції вищевказаного не врахував. Обставини ознайомлення позивача з наказом по особовому складу від 20.08.2022 №\~356\~о/с судом першої інстанції не досліджувалися. Отже, судом першої інстанції не було вжито всіх, визначених законом заходів та не було з`ясовано у повному обсязі всіх фактичних обставин, що мають значення для правильного прийняття процесуального рішення у цій справі, у зв`язку з чим суд дійшов передчасного висновку про порушення позивачем передбаченого ч.\~4 ст.\~31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України строку звернення до суду. Відповідно до ст.\~242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Оскаржувана ухвала вищевказаним вимогам не відповідає. Відповідно до п.\~4 ч.\~1 ст.\~320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. З огляду на це колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Результат розгляду: partial