Рішення адміністративного суду від 2022-11-08 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з позовом до \~Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просив: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області при проведенні перерахунку пенсії з 01.04.2019 року на підставі рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.05.221 року по справі 340/1575/21 згідно довідки [INFO] від 27.01.2021 року №384/1 із застосуванням зменшення відсоткового розміру пенсії з 90% на 70% сум грошового забезпечення та обмеження пенсії максимальним розміром (розміром десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність); - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити 01.04.2019 року перерахунок пенсії, виходячи із відсоткового значення розміру пенсії в 90% сум грошового забезпечення та без обмеження пенсії максимальним розміром, і здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року у справі 340/1575/21 відповідачем здійснено перерахунок його пенсії згідно довідки про розмір грошового забезпечення від 27.04.2021 року №384/1. Водночас, такий перерахунок здійснений виходячи з 70% відповідних сум грошового забезпечення, у той час, коли позивачу призначено пенсію виходячи з розміру 90% відповідних сум, при цьому, протиправно обмежено максимальний розмір пенсії 10 прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.08.2022 року адміністративний позов [PERSON] \~було задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зменшення основного розміру пенсії [PERSON] з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення та обмеження її максимального розміру при здійсненні її перерахунку з 01 квітня 2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату [PERSON] пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення без обмеження її максимального розміру, з урахуванням раніше проведених виплат. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відсутні будь-які підстави для перерахунку пенсії позивачу в розмірі 90 % грошового забезпечення. Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів скарги позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, \~правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом першої інстанції, позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Пенсію за вислугу років позивачу призначено з 1992 року виходячи з вислуги років у розмірі 90 % грошового забезпечення. З 1 квітня 2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі рішення суду, виходячи з основного розміру пенсії 70 % грошового забезпечення. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом. Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне. Відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процент. Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів. Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII внесено зміни у частину другу статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно яких цифри « 80» замінено цифрами « 70». Як свідчать встановлені обставини справи, позивачу було призначено пенсію в розмірі 90% від розміру грошового забезпечення. В свою чергу, при перерахунку пенсії позивача, пенсійним органом було застосовано редакцію ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» чинну на час проведення перерахунку та зменшено розмір пенсії до 70% від розміру грошового забезпечення. Суд апеляційної інстанції зазначає, що дії відповідача зі зміни відсоткового показника розміру пенсії до грошового забезпечення є протиправними оскільки, при перерахунку пенсії відсотковий розмір грошового забезпечення, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням вислуги років. При цьому, застосуванню підлягає норма закону у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії. Отже, оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 90 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, тому при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~від 24.04.2018 року у справі № 686/12623/17, від 19.06.2018 року у справі № 583/2264/17, \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~від 31 січня 2018 року у справі № 523/4930/15-а та від 27 лютого 2018 року у справі \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~№ 642/3284/17, Верховного Суду України ід 8 липня 2015 року у справі № 732/48/15, що враховується судом апеляційної інстанції відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України. Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи. Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied