Рішення адміністративного суду від 2022-07-20 00:00:00+03

У серпні 2021 року [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся у суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Черкаській області) про визнання протиправною бездіяльності щодо не проведення нарахування і виплати з 01 жовтня 2020 року згідно постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 24 грудня 2019 року № 1088 пенсії у підвищеному розмірі з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року у розмірі 14969,39 грн та зобов`язання вчинити відповідні дії. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що після набрання законної сили судовим рішенням у справі № 640/559/20, згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1088 від 24 грудня 2019 року набув право на перерахунок і виплату з 08 вересня 2020 року підвищення суми пенсії на 100 %, визначеної з грошового забезпечення станом на 01 березня 2018 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року в задоволені позову відмовлено. Не погоджуючись із рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити. На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що наданими відповідачем розрахунками його пенсії, складеними на виконання рішень судів, підтверджується не проведення нарахування та виплати доплати до пенсії у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року. Відзив на апеляційну скаргу не подано. Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав. Судом установлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Черкаській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У червні 2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату з 01 жовтня 2020 року пенсії з підвищенням її на 100%, обчисливши таку згідно з довідкою управління СБУ в Черкаській області від 23 жовтня 2020 року № 21/700 про розмір грошового забезпечення, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 у сумі 19696,57 грн із застосуванням відсоткового значення 76 % сум грошового забезпечення, згідно постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 24 грудня 2019 року №1088, що становить 29938,79 грн з розрахунку 19696,57 грн (грошове забезпечення)*76%)*100% (підвищення згідно з Постановою №1088)+19696,57 грн (грошове забезпечення)*76%) на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 квітня 2020 року, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року у справі №640/559/20, та виплатити різницю між перерахованою та виплаченою пенсією за минулий період. Листом від 26 липня 2021 року відповідач у проведенні такого перерахунку відмовив, зазначивши, що всі судові рішення виконані у повному обсязі. Уважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду. Постановляючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача по виплаті 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, є правомірними, а твердження позивача про допущену відповідачем бездіяльність спростовуються наявними у матеріалах справи доказами. Здійснюючи перегляд рішення місцевого суду, колегія суддів керується положеннями частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто переглядає його в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного. Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон України № 2262-XII). Відповідно до частини 4 статті 63 Закону України №2262-ХІІ у редакції Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яка набрала чинності з 01 січня 2017 року, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. З такого законодавчого регулювання слідує, що Кабінету Міністрів України делеговано право встановлювати умови, порядок та розміри пенсійних виплат при перерахунку пенсії звільненим із служби військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Відповідно до статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання. Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704) встановлено, зокрема, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 2 постанови). Також цією постановою установлені тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схема тарифних розрядів за основними типовими посадами, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року №103 (далі - Постанова №103) прийнято рішення перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України №2262-ХІІ до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704). Згідно з пунктом 2 цієї Постанови виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року. Отже, наведеною правовою нормою передбачено саме проведення виплати пенсії у перерахованому розмірі з 01 січня 2020 року. У 2018 році виплата пенсії відбувається у розмірі, який було визначено до 01 березня 2018 року з додаванням 50% суми збільшення, а у 2019 році з додаванням 75% суми збільшення. Така сума збільшення розраховується шляхом віднімання від розміру пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, розміру пенсії, який виплачувався до цього дня. Відтак, позивач помилково вважає, що відсотки суми підвищення це додаткова величина, яка підлягає додаванню до розміру пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року. Як установлено судом та не заперечує позивач, на виконання рішень судів відповідач провів перерахунок пенсії позивача на підставі нової довідки у розмірі, визначеному у момент її призначення, та проводить виплату такої у повному обсязі, тобто із застосуванням 100% суми підвищення, визначеної за відповідною довідкою. З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що дії відповідача по нарахуванню і виплаті пенсії у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року у спірний період , тобто з 01 жовтня 2020 року є правомірними, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм чинного матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Результат розгляду: denied