Рішення адміністративного суду від 2022-08-29 00:00:00+03

Позивач, [PERSON] , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просив суд: - визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Харківській області від 18.03.2019 № 76 о/с про звільнення зі служби в поліції оперуповноваженого сектору з обслуговування об`єктів відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції [PERSON] , з 29.03.2019 за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів); - поновити старшого лейтенанта поліції [PERSON] з 29.03.2019 на посаді оперуповноваженого сектору з обслуговування об`єктів відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області; - зобов`язати ГУНП в Харківській області видати наказ про звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції [PERSON] за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) за рішенням госпітальної ВЛК ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" від 10.04.2019 (свідоцтво про хвороби № 115). Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.11.2019, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020 позовну заяву [PERSON] до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду. Постановою Верховного Суду від 30.03.2021 касаційну скаргу [PERSON] задоволено. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.11.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020 скасовано, справу направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 у задоволенні позову відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом першої \~обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення. 10.08.2022 від Головного управління Національної поліції в Харківській області на адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження, в якій заявник зазначає, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності уповноваженого представника в порядку письмового провадження. 22.08.2022 від [PERSON] на адресу Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі \~відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2022 постановлено апеляційний розгляд справи продовжити в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Як свідчать матеріали справи, [PERSON] з 07.04.2015 по 06.11.2015 проходив службу в ГУМВС в Харківській області. У зв`язку із прийняттям Верховною Радою України Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 територіальні органи Міністерства внутрішніх справ були ліквідовані та утворені нові. Наказом ГУМВС України в Харківській області від 06.11.2015 № 672 о/с позивача \~звільнено у запас Збройних Сил України за п. 64 "з" (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації), згідно "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ". Наказом ГУНП в Харківській області № 37 о/с з 07.11.2015 позивача прийнято на службу в Батальйон патрульної служби поліції особливого призначення "Харків" ГУНП в Харківській області на посаду інспектора та присвоєне спеціальне звання "лейтенант". З 12.09.2017 по 29.03.2019 позивач проходив службу на посаді оперуповноваженого сектору з обслуговування об`єктів відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області. Відповідно до витягу з наказу від 18.03.2019 № 76 о/с Головного управління Національної поліції в Харківській області, старшого лейтенанта поліції [PERSON] /0080643/, оперуповноваженого сектору з обслуговування об`єктів відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області, з 29.03.2019 звільнено за п. 4 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", з виплатою компенсації за невикористану частину щорічної чергової оплачуваної відпустки за період з 01.01.2019 до 29.03.2019 у кількості 6 діб (а.с. 15). Не погодившись з прийнятим Головним управлінням Національної поліції в Харківській області наказом про звільнення, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості. Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне. Відповідно до ч. 6 ст. 43 Конституції України, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (надалі - Закон №580-VIII). Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону №580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону № 580-VIII, призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у ст. 47 цього Закону. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів. Таким чином, скорочення штатів є підставою для звільнення поліцейського зі служби в поліції. Порядок звільнення поліцейських у зв`язку із скорочення штатів або проведення організаційних заходів, визначено ст. 68 Закону № 580-VIII. Так, відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону №580-VIII, у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення. Згідно з ч. 2, 5 ст. 68 Закону №580-VIII, поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою, з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті. Переважне право на залишення на службі в поліції при реорганізації надається поліцейським з більш високими кваліфікацією та досягненнями у службовій діяльності. За рівних умов щодо кваліфікації та досягнень у службовій діяльності перевага в залишенні на службі надається особам, які мають таке право відповідно до вимог законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 68 Закону №580-VIII, поліцейський посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 77 цього Закону. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію" переміщення поліцейських здійснюється: на рівнозначні посади у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію", переміщення поліцейських здійснюється на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду. Згідно з ч. 7 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію", переведення поліцейських здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників. Відповідно до ч. 8 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію", переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення. Згідно з ч. 9 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію", переведення поліцейського здійснюється на підставі єдиного наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський. Тобто, у разі скорочення штатів, поліцейському, посада якого скорочується, повинні бути запропоновані інші посади в будь-якому органі (закладі, установі) поліції з урахуванням його досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків. Лише відмова особи від запропонованої посади дає підстави для звільнення поліцейського у зв`язку зі скороченням штатів. Зазначений висновок обумовлюється тим, що формою волевиявлення поліцейського на призначення на іншу посаду є надання згоди. При цьому, наданню згоди повинна передувати пропозиція щодо призначення на відповідну посаду, з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків, тобто ініціатива керівництва. Отже, особа, попереджена про звільнення за скороченням штатів, у цьому випадку не має можливості виявити ініціативу і своє волевиявлення здійснює шляхом надання згоди на ініціативу керівництва щодо іншої посади в будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Лише якщо особа відмовилася від усіх пропозицій щодо зайняття певних посад виникають підстави для застосування п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" щодо звільнення поліцейського зі служби в поліції у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів. Аналогічна правова позиція сформована Верховним Судом у постановах від 05.12.2018 у справі №814/805/17, від 15.04.2020 у справі №824/185/17-а. Таким чином, колегія суддів зазначає, що законодавство України передбачає певну процедуру звільнення у зв`язку зі скороченням штату. Зокрема, звільнення у зв`язку із скороченням штату можливо, якщо роботодавцем вжито всіх заходів щодо переведення працівника на іншу посаду шляхом запропонування працівнику, що звільняється, всіх вакансій, на які він може претендувати з урахуванням фаху, кваліфікації, досвіду трудової діяльності, а також у випадках, коли неможливо перевести працівника з його згоди на іншу роботу, або коли працівник відмовився від такого переведення. Надаючи правову оцінку вимогам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне. Судовим розглядом встановлено, що наказом Національної поліції України від 18.01.2019 № 57 відповідно до ст. 15 Закону України "Про Національну поліцію" затверджено перелік змін у штатах Національної поліції (т. 1, а.с. 41). Так, відповідно до переліку (витягу) змін у штатах Національної поліції відділ спеціальної поліції ГУНП в Харківській області підлягає реорганізації шляхом скорочення всіх посад, тобто, обіймаєма позивачем посада за вказаним переліком підлягала скороченню. Зі змісту наявної в матеріалах справи копії попередження про можливе наступне звільнення з поліції встановлено, що 29.01.2019 позивач проставив свій підпис про попередження про можливе наступне звільнення зі служби в поліції через два місяці, у зв`язку із здійсненням реорганізації згідно з наказом Національної поліції України від 18.01.2019 № 57 (т. 1, а.с. 32). Однак, наказ Національної поліції України від 18.01.2019 № 57 надійшов та зареєстрований ВДЗ Головного управління Національної поліції \~в Харківській області 30.01.2019 за вх. №18еп, що свідчить про невідповідність висновків суду першої інстанції про ознайомлення позивача 29.01.2019 під підпис з попередженням про можливе наступне звільнення зі служби в поліції відповідно до вказаного вище наказу, а також ознайомлення [PERSON] з переліком посад Головного управління Національної поліції \~в Харківській області, які підлягають зміні. Належних та достатніх доказів надходження наказу Національної поліції України від 18.01.2019 № 57 до Головного управління Національної поліції в Харківській області раніше ніж 30.01.2019 матеріали справи не містять. Відповідно до рапорту [PERSON] датованого 14.03.2019 позивач ознайомлений з переліком посад органів та підрозділів ГУ НП в Харківській області та від запропонованих посад відмовився (т. 1, а.с. 33), відтак висновок суду першої інстанції в частині складання позивачем рапорту про звільнення з посади не відповідає обставинам справи. \~ Наявною в матеріалах справи копією листа ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" від 24.09.2019 підтверджено, що у період з 10.01.2019 по 29.01.20219 позивач перебував на амбулаторному лікуванні (довідка про тимчасову непрацездатність №166, поліклініка ДУ ТМО; тимчасова втрата працездатності - 20 днів), 29.01.2019 позивачу проведено спіральну комп`ютерну томографію головного мозку в ДУ "Інститут неврології, психіатрії та наркології Національної академії медичних наук України", у період з 01.03.2019 по 18.03.2019 позивач перебував на стаціонарному лікуванні (довідка (без номеру) від 18.03.2019, КНП "Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова" ХМР; тимчасова втрата працездатності - 18 днів, у період з 19.03.2019 по 31.03.2019 позивач перебував на амбулаторному лікуванні (довідка про тимчасову непрацездатність №1280, поліклініка ДУ ТМО; тимчасова втрата працездатності - 13 днів) (т. 1, а.с. 23-24). Вказані вище встановлені по справі обставини, а саме періоди тимчасової непрацездатності [PERSON] , ставлять під сумнів ознайомлення 29.01.2019 позивача під підпис з попередженням про можливе наступне звільнення зі служби в поліції, а також ознайомлення позивача 14.03.2019 з переліком вакантних посад ГУ НП в Харківській області. Тобто, зазначені вище висновки свідчать про недоведеність відповідачем факту \~пропонування позивачу всі вакантних посад в органі поліції з урахуванням його кваліфікації, досвіду роботи, освітнього рівня, ставлення до виконання службових обов`язків. Відтак, матеріали справи не містять беззаперечних та достатніх доказів того, що позивачу протягом наступних двох місяців з дня попередження про можливе наступне звільнення зі служби в поліції відповідно до норм чинного законодавства було запропоновано усі вакантні посади задля залишення останнього для подальшого проходження служби в поліції. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені \~\~Конституцією \~\~та законами України. Згідно вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження \~надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням \~принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням \~необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам. З урахуванням встановлених по справі обставин, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем під час розгляду справи не було надано до суду доказів дотримання процедури звільнення позивача на підставі п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», що є підставою для скасування наказу відповідача від 18.03.2019 № 76 о/с в частині звільнення зі служби в поліції оперуповноваженого сектору з обслуговування об`єктів відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції [PERSON] , з 29.03.2019 за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) та задоволення позовних вимог у відповідній частині. Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Враховуючи протиправність наказу про звільнення позивача, колегія суддів приходить до висновку, що [PERSON] належить поновити на посаді оперуповноваженого сектору з обслуговування об`єктів відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області з 29.03.2019. Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання ГУНП в Харківській області видати наказ про звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції [PERSON] за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) за рішенням госпітальної ВЛК ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" від 10.04.2019 (свідоцтво про хвороби № 115), колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до свідоцтва № 115 від 26.04.2019 (протокол № 13) госпітальною військово-лікарською комісією ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" за розпорядженням начальника ГУ НП в Харківській області здійснено медичний огляд позивача та встановлено, що травма, отримана позивачем, пов`язана з виконанням службових обов`язків, постановлено, що позивач непридатний до служби в поліції (т. 1, а.с. 18 - 19). Управлінням кадрового забезпечення ГУНП в Харківській області видане направлення №205 від 15.05.2019, згідно з яким [PERSON] направлено на медико-соціальну експертну комісію (т. 1, а.с. 21). Внаслідок отриманих травм 21.12.2018, позивачу 01.08.2019 видано посвідчення (серія [NUMBER] ), яке підтверджує, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством України (т. 1, а.с.14). Так, Законом № 580-VIII передбачено певну процедуру прийняття на службу в органи Національної поліції, що вимагає вчинення певних дій як осіб, які приймаються на службу в поліції (як таких, що приймаються на службу вперше, так і для колишніх працівників міліції, які виявили бажання працювати в поліції), а також посадових осіб органів (закладів, установ) поліції. В свою чергу, адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень за межами перевірки за названими критеріями. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень. Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Колегія суддів зазначає, що видання наказу про звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції [PERSON] за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) за рішенням госпітальної ВЛК ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" від 10.04.2019 (свідоцтво про хвороби № 115) відноситься до дискреційних повноважень відповідача по справі, а відтак колегія суддів не може втручатися у дискрецію ГУ НП в Харківській області та перебирати на себе вказані повноваження, відтак позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Таким чином, у зв`язку з невідповідністю висновків викладених в рішенні суду першої інстанції обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: partial