Рішення адміністративного суду від 2023-05-17 00:00:00+03

Позивач, [PERSON] , звернувся 24.11.2021 до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом до відповідача Кропивницької митниці Державної митної служби України, в якому просив: - визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0219/11000/21 від 26.10.2021 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.05.2021року позивачем було отримано протокол від 17.05.2021 року №0219/11000/21 про порушення митних правил. Вказує, що 05.05.2021 року до сектору митного оформлення «Світловодськ» митного поста «Олександрія» Дніпровської митниці Держмитслужби, правонаступником якого є Кропивницька митниця, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України, мною, як агентом з митного оформлення ТОВ «Експрес ТН», було подано електронну митну декларацію типу ІМ 40 АА, зареєстровану за № UA110310/2021/000454, в якій було задекларовано отриманий 26.04.2021 року із Республіки Білорусь, відповідно до контракту від 15.01.2021 року № 15/01/21, товар: розчинник універсальний багатокомпонентний «РУМ» TY BY 193016512.010-2019, код товару ТН ВЭД 3814009000, що використовується для розчинення олійних фарб, бітумних речовин, пентафталевих фарб, в якості технічного очищувача поверхонь з склопластику, тентових тканин, вінілових та металічних поверхонь від масляних забруднень, для видалення залишків нафтопродуктів у бензопроводах, маслопроводах та бензонасосах. Враховуючи наявні документи та визначені в них технічні характеристики товару, позивач задекларував товар за кодом згідно УКТ ЗЕД 3814009090: тобто відповідно до розділу VI (28-38) «Продукція хімічної та пов`язаних з нею галузей промисловості», група 38 «Різноманітна хімічна продукція», 3814 00 «Розчинники та розріджувачі складні органічні, в інших товарних позиціях не зазначені; готові суміші для видалення фарб або лаків», 3814 00 90 «Інші», що відповідно до Закону України від 19.02.2021 року № 1261-ІХ «Про Митний тариф України» та «Класифікатора звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року №1011, обліковується за пільговою ставкою 0%. Із протоколу позивачу стало відомо, що із зазначеного товару було здійснено відбір зразків та проведені лабораторні дослідження. Згідно висновку СЛЕД Дніпропетровського УЕД від 07.05.2021 року № 1420003700-0340 масова частка метилового спирту перевищує масову частку кожного з інших, компонентів проби, тобто метиловий спирт являється основною складовою даної проби. Зазначає, що загальна сума недоборів митних платежів, а саме - акцизного податку на додатну вартість складає 814 472,97 грн., чим позивач порушив митні правила, передбачені ст.. 485 МК України та постановою в справі про порушення митних правил від 26.10.2021 року № 0219/11000/21 позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено штраф в розмірі 2 443 418,91 грн. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.10.2022 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що наявні в діях позивача об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, та безпосередньо прямого умислу на досягнення визначеної статтею мети. Заявлення позивачем у митній декларації невірного коду товару згідно з УКТ ЗЕД є діями, що спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Відтак, такі дії позивача становлять склад порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Вказує на преюдиційний факт, що має суттєве значення для даного спору, це рішення Другого сенату Конституційного суду України від 15.06.2022 року у справі за №3-231/2019 (7780/19,91/21). Зазначає, що 05.05.2021 товар був задекларований за кодом УКТЗЕД 3814009090 (продукція хімічної та пов`язаних з нею галузей промисловості). Карткою відмови в прийнятті митної декларації № UA110310/2021/00026 - у митному оформленні (випуску) товарів було відмовлено. 18.05.2021 був отриманий протокол від 17.05.2021 про порушення митних правил. Вказує, що зі змісту цього протоколу йому стало відомо, що на підставі висновку СЛЕД Дніпропетровського УЕД від 07.05.2021 №1420003700-0340, відповідно до інформації, зазначеної у доповідній записці від 14.05.2021 №7.5-28-15/235, загальна сума недоборів митних платежів, а саме акцизного податку та податку на додану вартість склала 814 472,97грн., чим порушено митні правила, передбачені ст. 485 МКУ, в зв`язку з чим на позивача накладено штраф в розмірі 2 443 418,91грн. Вказує також, що в його діях не було умислу щодо заявлення неправдивих відомостей та спеціальної протиправної мети - ухилення від сплати податків чи зменшення їх розмірів, які передбачені статтею 485 МКУ. Вважає, що сам по собі факт неправильного визначення коду товару не становить склад порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МКУ, оскільки зазначення неправильного коду не є підтвердженням умислу несплати митних платежів. Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Посилається на те, що 26.04.2021 року відповідно до контракту від 15.01.2021 №15/01/21, специфікації від 15.01.2021 року №1 на митну територію України із Республіки Білорусь переміщено товар, заявлений як «розчинник універсальний багатокомпонентний «РУМ». 05.05.2021 року агент з митного оформлення [PERSON] подав електронну митну декларацію, в якій задекларував зазначений вище товар за кодом УКТЗЕД 3814009090 без сплати акцизного податку. Після відбору зразків та за результатом лабораторних досліджень згідно Висновку СЛЕД Дніпропетровського УЕД від 07.05.2021 №1420003700-0340 встановлено, що вказаний товар являє собою прозору рідину, що складається з спиртів (метанол), ароматичних вуглеводів, аліфатичних вуглеводів. Оскільки масова частка метилового спирту (35,1 +-0,1) мас.% перевищує масову частку кожного з інших компонентів проби, то метиловий спирт є основною складовою даної проби. Згідно ст. 215 ПКУ до підакцизних товарів належить спирт етиловий та інші спиртові дистиляти. Оскільки [PERSON] задекларував вказаний товар без сплати акцизного податку, то його притягнуто до відповідальності, що передбачена с. 485 МКУ на загальну суму 814 472,97грн. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд прави у його відсутності. В судовому засіданні представники відповідача проти апеляційної скарги заперечили. Просять рішення суду першої інстанції залишити без змін. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що 26.04.2021 року відповідно до контракту від 15.01.2021 року № 15/01/21, специфікації від 15.01.2021 року № 1 на митну територію України в зоні діяльності Київської митниці Держмитслужби залізничним транспортом із Республіки Білорусь на адресу ТОВ «ЕКСПРЕС ТН» (код ЄДРПОУ 0037791819, 27500, вул. Франка, 1А, м. Світловодськ, Кіровоградська область) на підставі товаросупровідних документів: накладної від 21.04.2021 року № 12941981, інвойсу від 21.04.2021 року № 153 переміщено товар, заявлений як розчинник універсальний багатокомпонентний «РУМ» ТУ BY 193016512.010-2019. Розчинник використовується для розчинення олійних фарб, бітумних речовин, пентафталевих фарб, в якості технічного очищувача поверхонь з склопластику, тентових тканин, вінілових та металічних поверхонь від масляних забруднень, для видалення залишків нафтопродуктів у бензопроводах, маслопроводах та бензонасосах. Згідно паспорту якості виробника фактичні показники розчинника: густина при 15 град. С - 0, 784 кг/мЗ, вміст метилового спирту (метанолу) - 35% мас, вміст вуглеводнів: - ароматичні - 37,1 % мас; - неароматичні - 27,9 % мас. Використовується виключно як розчинник. Поставляється наливом, не в аерозольній упаковці», вагою нетто/брутто 64515 кг, вартістю 44 321,81 дол. США. 05.05.2021 року до сектору митного оформлення «Світловодськ» митного поста «Олександрія» Дніпровської митниці Держмитслужби агент з митного оформлення ТОВ «ЕКСПРЕС ТН» подав електронну митну декларацію типу ІМ 40 АА, зареєстровану за № UA110310/2021/000454, в якій задекларував зазначений вище товар за кодом згідно з УКТЗЕД 3814009090 без сплати акцизного податку. До митного оформлення зазначеного товару було подано наступні документи: накладна від 21.04.2021 року № 22941981, інвойс від 21.04.2021 року № 153, паспорті якості №153 від 21.04.2021 року. Відповідно до Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110310/2021/00026 - у митному оформленні (випуску) товарів було відмовлено. За результатами лабораторних досліджень, згідно висновку СЛЕД Держмтслужби від 07.05.2021 №1420003700-0340 вказаний товар являє собою прозору рідину, що складається із спиртів (метанол), ароматичних вуглеводнів (толуол, етилбензол, ксилоли, тощо), аліфатичних вуглеводнів (н-алкани, ізо-алкани, циклоалкани). Масова частка компонентів визначених з використанням внутрішнього стандарту: метиловий спирт - (35,1+-0,1) мас.%, ароматичні вуглеводні 34,9 мас.% ( в т.ч.: толуол - (7,07+-0,1) мас.%, етилбензол - (1,5+-0,1) мас.%, ізомери ксилолу - (7,36+-0,02) мас.%, ароматичні вуглеводні С9 та вище - (18,94+-0,01) мас.%, інше - аліфатичні вуглеводні. Тобто, масова частка метилового спирту перевищує масову частку кожного з інших, компонентів проби, то метиловий спирт являється основною складовою даної проби. На підставі зазначеного висновку, відповідно до інформації зазначеної у доповідній записці від 14.05.2021 року № 7.5-28-15/235, загальна сума недоборів митних платежів, а саме - акцизного податку на додатну вартість складає 814 472,97 грн., чим позивач порушив митні правила, передбачені ст.. 485 МК України. Постановою в справі про порушення митних правил від 26.10.2021 року № 0219/11000/21 позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено штраф в розмірі 2 443 418,91 грн. Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову. Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, Кодексу України про адміністративні правопорушення. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України. Згідно ч.1 ст. 2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до п.3 ч.1 статті 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом. Відповідно до частини 1 статті 494 Митного кодексу України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом. Пунктом 3.8 Розділу 3 Додатку II Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур Закон України від 05.10.2006 №227-V) встановлено, що декларант несе відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених в декларації, а також за сплату мит та податків. Стаття 458 МК України передбачає, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Статтею 485 Митного кодексу України визначено, що відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів. Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що з постанови про порушення митних правил № 0219/11000/21 від 26.10.2021 року вбачається, що в діях [PERSON] - декларанта, вбачаються ознаки правопорушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст. 485 МК України, що призвели до зменшення розміру митних платежів на суму 814 472,97 грн. Водночас матеріали справи не містять підтверджень, що в діях позивача був умисел або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Згідно з ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Відповідно до Митного кодексу України (підпункти 5 а, 5 б, 5 г ст. 257), декларант зобов`язаний вносити до митної служби декларації відомості про товари, його найменування, кількість, торговельний опис, виробника, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар, а також код товару згідно з УКТ ЗЕД. вартість товару, тощо. Згідно ст. 68 Митного кодексу України, ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері державної митної справи, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Статтею 69 Митного кодексу України передбачено, що: п.2. - митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення згідно УКТ ЗЕД; п.4. - у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари; п.7. - рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. В силу ст. 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату. Статтею 264 Митного кодексу України визначено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. Пунктом 4 статті 266 Митного кодексу України передбачено, що у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант. Матеріалами справи підтверджується, що підставою для притягнення [PERSON] до відповідальності слугувало те, що декларант не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товар, а також зазначив недостовірний код товару згідно УКТ ЗЕД, що призвело до зменшення розміру митних платежів. Натомість матеріали справи не містять підтверджень, що позивач мав певний умисел, або здійснив інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. При цьому диспозиція статті 485 Митного кодексу України вимагає встановлення умислу позивача. Відповідно до частин 5, 6 статті 69 Митного кодексу України під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо. На думку колегії суддів апеляційної інстанції аналіз обставин даної справи дає підстави для висновку, що визначення коду товару по декларації, що подана позивачем є складним випадком класифікації товару, оскілки для визначення коду товару митний орган використовував спеціальні знання, а саме проводив експертне дослідження СЛЕД Держмтслужби від 07.05.2021 №1420003700-0340. Згідно казаного експертного дослідження встановлено, що вказаний товар являє собою прозору рідину, що складається із спиртів (метанол), ароматичних вуглеводнів (толуол, етилбензол, ксилоли, тощо), аліфатичних вуглеводнів (н-алкани, ізо-алкани, циклоалкани). Масова частка компонентів визначених з використанням внутрішнього стандарту: метиловий спирт - (35,1+-0,1) мас.%, ароматичні вуглеводні 34,9 мас.% ( в т.ч.: толуол - (7,07+-0,1) мас.%, етилбензол - (1,5+-0,1) мас.%, ізомери ксилолу - (7,36+-0,02) мас.%, ароматичні вуглеводні С9 та вище - (18,94+-0,01) мас.%, інше - аліфатичні вуглеводні. Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що відповідач визначив, що метиловий спирт - (35,1+-0,1) мас.%, складає найбільшу частку, тому відніс даний товар до підакцизного. Водночас, ароматичні вуглеводні при складанні показників також складають 35,1 мас.%, що спростовує доводи відповідача про більшу частку метилового спирту у складі задекларованого товару. Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення. Оскільки в даному випадку визначення коду товару є складним випадком класифікації товару то, у даній справі виникла необхідність проведення експертного дослідження та застосування спеціальних знань з метою класифікації товару, у зв`язку з чим відповідач звернувся до експерта. Так, відповідач ініціював проведення експертного дослідження з метою визначення коду задекларованого товару. Отже, згідно висновку СЛЕД Держмтслужби від 07.05.2021 №1420003700-0340 товар являє собою прозору рідину, що складається із спиртів (метанол), ароматичних вуглеводнів (толуол, етилбензол, ксилоли, тощо), аліфатичних вуглеводнів (н-алкани, ізо-алкани, циклоалкани). Масова частка компонентів визначених з використанням внутрішнього стандарту: метиловий спирт - (35,1+-0,1) мас.%, ароматичні вуглеводні 34,9 мас.% ( в т.ч.: толуол - (7,07+-0,1) мас.%, етилбензол - (1,5+-0,1) мас.%, ізомери ксилолу - (7,36+-0,02) мас.%, ароматичні вуглеводні С9 та вище - (18,94+-0,01) мас.%, інше - аліфатичні вуглеводні. масова частка метилового спирту перевищує масову частку кожного з інших, компонентів проби, то метиловий спирт являється основною складовою даної проби. Слід також заначити, що додатковими умовами комерційної пропозиції від 19.03.2021 року директором ТОВ «Аркадахім» Гречішкіним Д.В. керівнику ТОВ "Авангард Ресурс" Марченку Г.В. був наданий лист №154 від 19.03.2021, де зазначено склад товару «Розчинник універсальний багатокомпонентний "РУМ", а саме: ароматичні вуглеводні - 44, 42% (в тому числі: толуол (38,2±0,01), мас. % етилбензол (1,40±0,05) мас.%, ізомери ксилола - (3,22±0,02) мас.%, ароматичні вуглеводні С9 і вище (1,60±0,02) мас%. Метиловий спирт -31 мас%. Аналіз зазначеного листа дає підстави для висновку, що метиловий спирт складає 31 мас%, що не перевищує ароматичні вуглеводні - 44, 42% (в тому числі: толуол (38,2±0,01). Частиною 2 статті 266 МК України передбачено, що перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу органу доходів і зборів здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів. Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що вказана норма встановлює право, а не обов`язок декларанта брати проби та зразки товарів, при цьому вказана норма не дає підстави для висновку про умисел декларанта в разі не проведення декларантом відбору проби та аналізу зразків товару. Відповідач вважає, що позивач, задекларував товар не впевнившись у точності і достовірності зазначених ним відомостей, однак зазначене не підтверджує умисел позивача щодо зменшення митних платежів. На думку колегії суддів апеляційної інстанції аналіз обставин справи дає підстави для висновку про наявність підстав для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності згідно ст. 485 МКУ. У відповідності до ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Згідно ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Однак матеріали справи не містять підтвердження вини та умислу позивача. На думку колегії суддів апеляційної інстанції суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив обставини справи, що призвело до помилкового висновку про відмову у задоволенні позову. Отже, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову. Також, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що відповідно до Рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 15.06.2022 року у справі № 3-231/2019 за конституційною скаргою [PERSON] та конституційною скаргою [PERSON] щодо відповідності Конституції України статті 485 Митного кодексу України (щодо індивідуалізації юридичної відповідальності), припис абзацу 2 ст. 485 МК України визнано таким, що суперечить ч. 2 ст. 61 Конституції України. Згідно резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України від 15.06.2022: - визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), абзац 2 статті 485 Митного кодексу України. - абзац 2 статті 485 Митного кодексу України, визнаний неконституційним, втрачає чинність через 6 місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Отже, абзац 2 статті 485 Митного кодексу України, визнаний неконституційним, втрачає чинність через 6 місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Водночас, чинність абзацу 2 статті 485 Митного кодексу України до 15.12.2022 (6 місяців після ухвалення рішення КСУ від 15.06.2022) не дає підстав для висновку про умисел позивача щодо зменшення митних платежів при поданні декларації. Отже, постанова в справі про порушення митних правил №0219/11000/21 від 26.10.2021 року не обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню. На думку колегії суддів апеляційної інстанції вказані вище обставини дають підстави для висновку, шо позивачем доведені обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. З огляду на викладене вище, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позов [PERSON] - задоволенню.

Результат розгляду: granted