Рішення адміністративного суду від 2022-01-31 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до Рівненської митниці про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0282/20400/21 від 03 листопада 2021 року. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] , через декларанта, задля митного оформлення товару «сідельного тягача марки Scania, модель R420, номер кузова - [NUMBER] » подав до митного оформлення такі товаросупровідні документи: документ про реєстрацію транспортного засобу в Польщі серія [NUMBER] від 22 травня 2020 року, рахунок-фактура №FV616/2020 від 15 травня 2020 року, договір купівлі-продажу від 16 березня 2020 року. Отримувачем товару є ТОВ «ХАРВІС ІНВЕСТ» (у зв`язку із перейменуванням компанії на момент подання цієї позовної заяви - ТОВ «АДАРА КОМЕРЦ», код ЄДРПОУ - 42613311). Митне оформлення проведено за електронно-митною декларацією №UА204120/2020/038307 від 25.05.2020 року, товар випущено у вільний обіг на митну територію України із застосуванням тарифної преференції за кодом 410 (товари, що ввозяться на митну територію України та походять із країн ЄС). У постанові митний орган стверджує, що при митному оформленні декларантом проведено умовне нарахування ввізного мита у сумі 20709,00. Підставою для застосування преференційного режиму оподаткування стала декларація про походження, складена на фактурі №FV616/2020 від 15.05.2020 року. Рівненська митниця стверджує, що листом від 18 травня 2021 року №1401 ЮС,4331.76.2020 митні органи Республіки Польща повідомили, що не підтверджують автентичність та точність декларації походження (складеної на фактурі від 15.05.2021 року) та преференційне походження товару, зазначеного в ній. Відповідно вважає, що з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів, до митного контролю та митного оформлення було подано не автентичний документ про походження товару, складений на фактурі від 15.05.2020 року №FV616/2020. В зв`язку з цим виконуючим обов`язки начальника Рівненської митниці Івановим Іваном Івановичем розглянуто справу про порушення митних правил та винесено постанову в справі про порушення митних правил №0282/20400/21 від 03.11.2021 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів. [PERSON] стверджує, що подавав декларацію - від 15.05.2020 року у тому вигляді, який був ним отриманий від контрагента. Позивач стверджує, що жодного відношення до оформлення такого документу немає, в зв`язку з чим він не може нести відповідальність за надання відомостей необхідних для підтвердження походження. Окрім того, зі сторони митного органу не направлялося до компанії-експортера A-TRANS SP.Z.O.O. жодних запитів/листів задля уточнення чи підтвердження інформації щодо складення декларації-інвойс № FV616/2020 від 15.05.2020 року та застосування на підставі цього документи преференції за кодом 410. Позивач зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не з'ясував належним чином всіх обставин, які мають значення для справи, не довів наявність умислу в діях позивача спрямованого на вчинення порушення митних правил передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, а також переслідування мети спрямованої на неправомірне зменшення розміру митних платежів. В судовому засіданні представник позивача обґрунтування викладені в позовній заяві підтримав повністю, просив суд задовільнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. 26 грудня 2022 року відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву [PERSON] про те, що ознайомившись з позовною заявою Рівненська митниця вважає її безпідставною і такою, що не підлягає задоволенню. В обґрунтування відзиву зазначає, що при митному оформленні сідельного тягача марки «SCANIA», модель «R420», ідентифікаційний номер шасі [NUMBER] декларантом проведено умовне нарахування ввізного мита (вид платежу - 020) в сумі 20709,00 грн., у зв`язку із звільненням від оподаткування передбаченим Митним кодексом України, Податковим кодексом України іншими законами України та міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України. Підставою для застосування преференційного режиму оподаткування, стала декларація походження, складена на фактурі № FV616/2020 від 15.05.2020, яку посадові особи ТОВ «ХАРВІС ІНВЕСТ» подали до митного оформлення товару. Департаментом митно-тарифного регулювання Держмитслужби на звернення Поліської митниці Держмитслужби (від 30.06.2020 №7.13-1/15/164-34/5003) направлено запит до уповноваженого органу Республіки Польща щодо підтвердження автентичності та правильності декларації про походження, складеної експортером на фактурі від 15.05.2020 №РУ616/2020, якщо фактурна вартість партії товару не перевищує 6000 євро. Митні органи Республіки Польща листом від 18.05.2021 №1401-IOC.4331.76.2020 (доведений до Рівненської митниці листом Держмитслужби від 31.05.2021 №15/15-03/7.13/1833) повідомили, що не підтверджують автентичність та точність декларації походження (складеної на фактурі №FV616/2020) та преференційне походження товару, зазначеного в ній. Відповідач зазначає, що громадянин України [PERSON] , вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів на загальну суму 24850,80 грн., у тому числі: ввізне мито - 20709,00 грн., податок на додану вартість - 4141,80 грн., тобто подав митним органам України не автентичний документ про походження товару, складений на фактурі № FV616/2020 від 15.05.2020, що містять неправдиві відомості стосовно преференційного походження товару (сідельного тягача марки «SCANIA», модель «R420», ідентифікаційний номер (номер шасі) - [NUMBER] та не сплатив митні платежі у строк, встановлений законодавством, чим вчинив порушення митних правил, передбачене частиною 1 статті 485 Митного кодексу України. 28 грудня 2022 року позивачем було подано відповідь на відзив, в якому [PERSON] заперечує доводи та аргументи Рівненської митниці. Зазначає, що відповідачем належним чином не було з`ясовано всіх обставин справи, а також не доведено наявності умислу в діях позивача, спрямованого на вчинення порушень митних правил. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Суд встановив, що 03.11.2021 року виконуючим обов`язки начальника Рівненської митниці Івановим І.І. винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0282/20400/21 від 03 листопада 2021 року В оскаржуваній постанові зазначено, що для митного оформлення [PERSON] , який до 01 грудня 2021 року займав посаду директора компанії ТОВ «ХАРВІС ІНВЕСТ» (у зв`язку із перейменуванням компанії на ТОВ «АДАРА КОМЕРЦ», код ЄДРПОУ - 42613311) через декларанта [PERSON] задля митного оформлення товару «сідельного тягача марки SCANIA, модель R420, номер кузова - [NUMBER] » подав до митного оформлення такі товаросупровідні документи: документ про реєстрацію транспортного засобу в Польщі серія [NUMBER] від 22 травня 2020 року, рахунок-фактура №FV616/2020 від 15 травня 2020 року, договір купівлі-продажу № б/н від 16 березня 2020 року. Отримувачем товару зазначено ТОВ «ХАРВІС ІНВЕСТ» (у зв`язку із перейменуванням компанії на - ТОВ «АДАРА КОМЕРЦ», код ЄДРПОУ - 42613311). Митне оформлення проведено за електронно-митною декларацією №UA204120/2020/038307 від 25.05.2020 року, товар випущено у вільний обіг на митну територію України із застосуванням тарифної преференції за кодом 410 (товари, що ввозяться на митну територію України та походять із країн ЄС). При митному оформленні сідельного тягача марки «SCANIA», модель «R420», ідентифікаційний номер шасі [NUMBER] декларантом проведено умовне нарахування ввізного мита (вид платежу - 020) в сумі 20709,00 грн., у зв`язку із звільненням від оподаткування передбаченим Митним кодексом України, Податковим кодексом України іншими законами України та міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України. Підставою для застосування преференційного режиму оподаткування, стала декларація походження, складена на фактурі № FV616/2020 від 15.05.2020, яку посадові особи ТОВ «ХАРВІС ІНВЕСТ» подали до митного оформлення товару. Департаментом митно-тарифного регулювання Держмитслужби на звернення Поліської митниці Держмитслужби (від 30.06.2020 №7.13-1/15/164-34/5003) направлено запит до уповноваженого органу Республіки Польща щодо підтвердження автентичності та правильності декларації про походження, складеної експортером на фактурі від 15.05.2020 №FV616/2020, якщо фактурна вартість партії товару не перевищує 6000 євро. Митні органи Республіки Польща листом від 18.05.2021 №1401-IOC.4331.76.2020 (доведений до Рівненської митниці листом Держмитслужби від 31.05.2021 №15/15-03/7.13/1833) повідомили, що не підтверджують автентичність та точність декларації походження (складеної на фактурі №FV616/2020) та преференційне походження товару, зазначеного в ній. З постанови вбачається, що громадянин України, [PERSON] , визнається винним в порушенні митних правил , оскільки вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів на загальну суму 24850,80 грн., у тому числі: ввізне мито - 20709,00 грн., податок на додану вартість - 4141,80 грн., тобто подав митним органам України не автентичний документ про походження товару, складений на фактурі № FV616/2020 від 15.05.2020, що містять неправдиві відомості стосовно преференційного походження товару (сідельного тягача марки «SCANIA», модель «R420», ідентифікаційний номер (номер шасі) - [NUMBER] та не сплатив митні платежі у строк, встановлений законодавством, чим вчинив порушення митних правил, передбачене частиною 1 статті 485 Митного кодексу України. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом ч.1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом з`явлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії. Згідно з ч. 6 ст. 259 МК України при ввезенні на митну територію України підакцизних товарів подання попередньої митної декларації, доставка та пред`явлення цих товарів органу доходів і зборів, яким оформлена така попередня митна декларація, є обов`язковими. Відповідно до частини восьмої статті 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. Згідно з пунктом першим частини першої статті 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом. У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант (ч.4 ст. 266 МК). Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант (ч.5 ст. 266 МК). З матеріалів справи вбачається, що саме [PERSON] , як посадова особа ТОВ «ХАРВІС ІНВЕСТ» подавав до митного оформлення товару декларацію походження, складену на фактурі №FV616/2020 від 15.05.2020 року, з метою застосування преференційного режиму оподаткування. Статтею 485 Митного кодексу України, передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів. Для притягнення до відповідальності, згідно з статтею 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу, а також наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру. Відповідно до ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. За змістом статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості. Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого статтею 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта вчинення такого на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (визначений законом порядок сплати податків та зборів). Згідно з частиною 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію. Відповідно до частини 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи. Частиною 2 ст.264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів. З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом (ч.ч. 5, 6 ст.264 МК України). З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження неправомірності винесення оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є обґрунтованим, прийнятим з повним та всебічним з`ясування усіх обставин справи, а тому постанова в справі про порушення митних правил № 0282/20400/21 від 03 листопада 2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 74552, 40 грн. не підлягає скасуванню. Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Суд зазначає, що в даному випадку, з огляду на положення ст. 286 КАС України, рішення суб?єкта владних повноважень залишається без змін, а позовна заява без задоволення.

Результат розгляду: denied