Рішення адміністративного суду від 2022-10-06 00:00:00+03

У вересні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Прокуратури Одеської області, в якому просив: - визнати протиправним та скасувати наказ Прокуратури Одеської області \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~від 24.10.2017 року № 1932к про звільнення [PERSON] з посади начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури області у зв`язку із поданням заяви про дострокове припинення повноважень на адміністративній посаді за власним бажанням та з органів прокуратури Одеської області відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 41, п. 7 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру»; - поновити [PERSON] на посаді начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Одеської області; - присудити до стягнення на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24.10.2017 року до дня поновлення на посаді згідно довідок прокуратури Одеської області від 16.04.2019 року № 64 та № 63. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ прокуратури Одеської області № 1932к від 24.10.2017 року про звільнення [PERSON] з посади начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Одеської області у зв`язку із поданням заяви про дострокове припинення повноважень на адміністративній посаді за власним бажанням та з органів прокуратури Одеської області. Поновлено [PERSON] на посаді начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Одеської області. Стягнуто із прокуратури Одеської області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17.08.2019 року по день фактичного поновлення на посаді, виходячи із середньоденного розміру заробітку 1024,50 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення позивача на посаді. Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року прийнято відмову [PERSON] від апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року у справі № 420/5459/19, прийнято відмову Прокуратури Одеської області від апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року у справі № 420/5459/19, закрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами [PERSON] , Прокуратури Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року по справі за позовом [PERSON] до Прокуратури Одеської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 05.08.2022 року позивачем до Одеського окружного адміністративного суду подана заява про роз`яснення судового рішення, в якій заявник просить роз`яснити рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року в частині наведення розрахунку і загальної суми виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню на користь [PERSON] . Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року заяву [PERSON] про роз`яснення судового рішення задоволено частково, роз`яснено позивачу, що слід стягнути з прокуратури Одеської області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17.08.2019 року по 05.07.2022 року, виходячи із середньоденного розміру заробітку 1024,50 грн., у сумі \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~1079823 грн. Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Одеська обласна прокуратура подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушенні норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права. Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю. Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року по справі № 420/5459/19 стягнуто із прокуратури Одеської області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17.08.2019 року по день фактичного поновлення на посаді, виходячи із середньоденного розміру заробітку 1024,50 грн. Суд першої інстанції вказав на те, що 05 липня 2022 року наказом керівника Одеської обласної прокуратури Коробка Юрія Вікторовича поновлено на посаді начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Одеської області з 25 жовтня 2017 року. Також, суд першої інстанції зазначив, що до матеріалів справи додано довідку про заробітну плату [PERSON] від 16.04.2018 року № 53. З цієї довідки суд першої інстанції встановив, що середньоденна заробітна плата позивача за останній місяць до часу спірного розпорядження, згідно з яким у т.ч. припинено нарахування та виплата заробітної плати позивачу (вересень 2017 року), становить 1024,50 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~(30735,09 грн./30 календарних днів). Крім того, суд першої інстанції встановив, що у період з 17.08.2019 року по \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~05.07.2022 року 1054 календарних днів х 1024,50 грн. = 1079823 грн. Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність роз`яснення позивачу, що слід стягнути із прокуратури Одеської області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17.08.2019 року по 05.07.2022 року, виходячи із середньоденного розміру заробітку 1024,50 грн., у сумі \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~1079823,00 грн. Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з яких виходив останній вирішуючи питання щодо роз`яснення судового рішення, з огляду на викладене. Згідно вимог ч.ч. 1, 2, 3 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. За наведеного правового регулювання, наявність/відсутність факту виконання рішення або закінчення строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання, виключає/надає можливість роз`яснення судового рішення. Проте, вказана обставина судом першої інстанції залишена поза увагою та встановлена не була. Розглядаючи заяву про роз`яснення судового рішення, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у даній справі позивачем отримувались виконавчі листи та не з`ясував, чи пред`являлись вони до виконання, який строк їх пред`явлення до виконання, на якій стадії перебуває виконавче провадження. Приймаючи ухвалу про роз`яснення судового рішення, суд першої інстанції лише навів доводи позивача щодо виконання судового рішення в частині поновлення його на посаді у липні 2022 року, однак, не перевірив цих доводів. Колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо виконання/не виконання судового рішення у даній справі. Також, суд першої інстанції не з`ясував думку відповідача щодо спірного питання та розглянув заяву про роз`яснення судового рішення в порядку письмового провадження, хоча рішення, про роз`яснення якого ставиться питання, прийнято у відкритому судовому засіданні, у зв`язку із чим, за правилами ч. 3 ст. 254 КАС України суд першої інстанції мав розглянути заяву про роз`яснення судового рішення в тому самому порядку, в якому воно ухвалювалось, - з викликом сторін в судовому засіданні, що здійснено не було. Зазначене у сукупності свідчить про недотримання судом першої інстанції вимог ст. 254 КАС України при постановленні ухвали про роз`яснення судового рішення. Більш того, колегія суддів наголошує, що оскаржуваною ухвалою про роз`яснення судового рішення судом першої інстанції прийняте ним рішення у справі доповнено розрахунками середнього заробітку за час вимушеного прогулу та сумою, що підлягає виплаті. Тобто, фактично судом першої інстанції змінено зміст судового рішення шляхом його роз`яснення, що прямо суперечить вимогам ст. 254 КАС України. Колегія суддів зазначає, що суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Також, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішення, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб. Так само вирішення питання порядку виконання судового рішення не стосується роз`яснення судового рішення в розумінні ст. 254 КАС України. Таким чином, приймаючи оскаржувану ухвалу та роз`яснюючи судове рішення шляхом вирішення питання щодо розрахунку суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підлягає виплаті позивачу за рішенням суду, суд першої інстанції недотримав наведених вимог ст. 254 КАС України та змінив зміст прийнятого судового рішення. Колегія суддів зазначає, що не вирішення судом першої інстанції питання щодо розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу та суми, що підлягає виплаті позивачу за рішенням суду, може бути підставою для ухвалення додаткового судового рішення, однак, цей недолік не може бути усунутий шляхом роз`яснення судового рішення, оскільки таким чином фактично змінюється зміст рішення шляхом його доповнення відповідними розрахунками та сумою, що підлягає виплаті, що прямо суперечить вимогам ст. 254 КАС України. На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо порушення судом першої інстанції вимог ст. 254 КАС України при постановленні ухвали про роз`яснення судового рішення, що є підставою для її скасування та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення. Однак, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в часині невірного розрахунку суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки, як вже зазначено колегією суддів, питання щодо розрахунку загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу не може бути вирішено при роз`ясненні судового рішення.

Результат розгляду: partial