Рішення адміністративного суду від 2022-06-20 00:00:00+03

ТзОВ «Турійське подвір`я» 20.10.2021 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 27.08.2021 №000144-09. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року задоволено позов частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС України у Волинській області про застосування фінансових санкцій від 27 серпня 2021 року №000144-09 в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Турійське подвір`я» фінансової санкції за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка в розмірі 17000,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині Головне управління ДПС у Волинській області подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення в частині задоволення позову та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю. Вказує, що під час огляду підсобних приміщень, де здійснюється господарська діяльність, а саме у складському приміщенні виявлено факт зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку, чим порушено статтю 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та постанови Кабінету міністрів України від 27.12.2010 №1251 «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів», а саме у складському приміщенні зберігалася 1 пляшка горілки «Держава» об`єм 0,5л. вміст спирту 38,0% об. виробництва ТзОВ «НВП «Гетьман» дата виготовлення 07.05.2021 без марки акцизного податку встановленого зразка. Також під час огляду поруч із вищезазначеною пляшкою горілки виявлено рідину світло-жовтого кольору із характерним запахом спирту у кількості 0,42 л., яка знаходилася у скляній банці із кришкою місткістю 5 л., вміст спирту у даній рідині 40,0% об. Статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17 000,00 грн. Вказує, що висновок Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області, що у зв`язку з тим, що в події відсутні ознаки будь якого правопорушення, не свідчать про відсутність в діях позивача, як суб`єкта господарської діяльності, порушення норм Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та не перешкоджає його притягненню до фінансової відповідальності. У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим. Згідно із частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Оскільки позивач не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, рішення суду першої інстанції в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №140/11752/21 та ухвалою суду від 26.04.2022 призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що працівниками ГУ ДПС у Волинській області було проведено фактичну перевірку кафе-бару «Турійське подвір`я», шо знаходиться за адресою: Турійський район, село Блаженик, вулиця Незалежності, 1, де здійснює торгівельну діяльність ТзОВ «Турійське подвір`я», яка здійснена на підставі наказу відповідача від 14.07.2021 №2070 «Про проведення фактичної перевірки» та нaпpaвлeнь на фaктичнy пepeвipкy від 19.07.2021 №2122/03-20-09-01, №2123/03-20-09-01 з питань дотримання вимог ПК України від 02.12.2010 №2755-VI, Законів України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», постанови Кабінету Міністрів України від 24.04.2019 «Про порядок електронного адміністрування реалізації пального» та інших нормативно-правових актів, які регулюють ліцензування, виробництво або зберігання спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального. Перевірку вказано провести протягом 10 діб, починаючи з 20.07.2021. За результатами перевірки складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах та пальним від 21.07.2021 №03/5912/09-01/42963090, яким встановлено порушення позивачем вимог статті 11 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» та «Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого ПКМУ №125 від 27.12.2010 - зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка; постанови КМУ від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» - роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами, нижчими від розміру мінімальних роздрібних цін на такі напої; пункту 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». 21.07.2021 працівниками ГУ ДПС у Волинській області був складений акт відмови від підписання акта перевірки №760/03-20-09-01-15, яким засвідчено факт відмови від підписання акта перевірки з відповідними додатками після ознайомлення з актом перевірки представниками ТзОВ «Турійське подвір`я». На підставі акта перевірки від 21.07.2021 №03/5912/09-01/42963090 ГУ ДПС у Волинській області 27.08.2021 винесено рішення №000144-09 про застосування фінансових санкцій до ТзОВ «Турійське подвір`я», яким застосовано штраф у загальному розмірі 27000,00, з яких: 10000,00 грн. - за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої; 17000,00 грн за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка. Вважаючи дане рішення про застосування штрафних санкцій протиправним, позивач звернувся до суду. Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Щодо застосування до ТзОВ «Турійське Подвір`я» фінансової санкції в розмірі 17000,00 грн. в частині оскарження апелянтом за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі Закон №481/95-ВР), алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством. Підпунктом 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів. Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою, пачку (упаковку) тютюнового виробу чи ємність (упаковку) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку (підпункт 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 ПК України). Відповідно до пункту 226.1 статті 226 ПК України, у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару. Вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки (пункт 226.9 статті 226 ПК України). Відповідно до пункту 226.11 статті 226 ПК України, ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, забороняються. Згідно з підпунктом 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 ПК України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку. За правилами пункту 226.1 статті 226 ПК України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару. Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів (пункт 226.2 статті 226 ПК України). Згідно з пунктом 226.9 статті 226 ПК України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки. Також, згідно з пунктом 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 27.12.2010 № 1251, маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції. Для алкогольних напоїв використовуються марки із зазначенням суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, з точністю до тисячного знака, яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари. Вважаються такими, що немарковані, алкогольні напої з марками, що мають такі пошкодження: пошкодження, які унеможливлюють встановлення реквізитів, передбачених абзацом сьомим пункту 5 цього Положення; наявність відкритого надриву з краю марки, розмір якого (ширина, довжина) перевищує такі значення: вертикальний надрив - 4 х 10 міліметрів; горизонтальний - 4 х 20 міліметрів; діагональний - 4 х 18 міліметрів (довжина діагонального розриву визначається як прямокутна проекція); пошкодження, внаслідок яких зменшилася довжина марки на 10 чи більше міліметрів або ширина марки - на 5 чи більше міліметрів; відсутність кута марки площею більше ніж 150 кв. міліметрів, довжина меншої сторони якого становить більше ніж 10 міліметрів. Відповідно до абзацу 19 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень. Разом з тим, механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481/95-ВР визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 (далі - Порядок №790). Пунктом 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 790, передбачено, що підставами для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Таким чином, суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють зберігання алкогольних напоїв, повинні додержуватись вимог абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів», статті 226 ПК України та пункту 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251, щодо належного маркування алкогольних напоїв. Склад правопорушення, за яке статтею 17 Закону № 481/95-ВР передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізацію алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку. Разом з тим, суд звертає увагу, що необхідною передумовою застосування до суб`єкта господарювання рішення про застосування фінансових санкцій є наявність необхідних доказів на підтвердження порушення таким суб`єктом вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, у тому числі і докази на підтвердження маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції. Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що Головним управлінням ДПС у Волинській області не доведено допущення позивачем податкового правопорушення, що за твердженням контролюючого органу виразилось у зберіганні на складському приміщенні позивача однієї пляшки горілки «Держава» об`єм 0,5 л. вміст спирту 38,0% об. виробництва ТзОВ «НВП «Гетьман» дата виготовлення 07.05.2021 без марки акцизного податку встановленого зразка, а також рідини світло-жовтого кольору із характерним запахом спирту у кількості 0,42 л. яка знаходилася у скляній банці із кришкою місткістю 5 л. (вміст спирту у даній рідині 40,0% об.). Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Так, у ході судового розгляду як в суді першої інстанції так і в апеляційній інстанції, відповідачем не надано належних та достовірних у розумінні статей 73 та 75 КАС України доказів виявлення саме під час проведення фактичної перевірки та саме у складському приміщенні позивача указаних вище алкогольних напоїв без марок акцизного податку. При цьому в Акті перевірки від 21.07.2021 №03/5912/09-01/42963090 не вказано достатньої інформації, яка дозволяє встановити факт порушення позивачем правил зберігання для подальшої реалізації алкогольного виробу з огляду на відсутність будь-якої деталізації виявленого порушення, повних реквізитів оглянутої продукції. В Акті перевірки від 21.07.2021 №03/5912/09-01/42963090 не вказано номер партії та дату виробництва горілки «Держава» об`єм 0,5 л. вміст спирту 38,0% об. виробництва ТзОВ «НВП «Гетьман», які в обов`язковому порядку зазначаються на кожній пляшці алкогольного напою. Згідно пункту 228.2 статті 228 ПК України контроль за наявністю марок акцизного податку на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання та продажу, а також у разі ввезення таких товарів на митну територію України, контроль за переміщенням, зберіганням та реалізацією пального та спирту етилового здійснюють відповідні контролюючі органи. Пунктом 228.3 статті 228 ПК України визначено, що у разі виявлення фактів ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування та продажу на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів без наявності марок акцизного податку встановленого зразка, контролюючі органи, зазначені у пункті 228.2 цієї статті, вилучають такі товари з вільного обігу та подають відповідні матеріали до суду для винесення постанови про їх вилучення в дохід держави (конфіскацію). Отже, ПК України зобов`язує контролюючий орган у разі виявлення факту зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку вилучити такий товар з вільного обігу з метою подальшої його конфіскації. Проте матеріали справи не містять жодних доказів того, що посадовими особами контролюючого органу проводилась виїмка товару - алкогольної продукції із пошкодженою маркою акцизного податку, який згідно позиції податкового органу зберігався на складі позивача з метою його подальшої реалізації. Крім того, в листі Сектору поліцейської діяльності № 1 (сел. Турійськ) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області від 22.07.2021 №1827/51/4/01-2021, що адресований начальникові Головного управління ДПС у Волинській області, зазначено, щo в кафе-бар «Турійське Подвір`я» за адресою с. Блаженик, алкогольні напої без марок акцизного податки відсутні. Пляшки які працівники ГУ ДПС виявили в залі на терасі під столом одну скляну закорковану пляшку ємкістю 0,5 літра без акцизної марки з вмістом невідомої речовини прозорого кольору, з написом Державна горілка, 38,0 % об. Та одну скляну пляшку ємкістю 5 літрів було вилучено та знищено шляхом виливання на землю. При опитуванні місцевих жителів в с. Блаженик, інформацію про те, що кафе-бар ТзОВ «Турійське подвір`я» продають безакцизні спиртні, не отримано. У зв`язку з тим, що в даній події відсутні ознаки будь-якого злочину чи правопорушення, подальшу перевірку було завершено» (аркуш справи 14). Також представником позивача до позовної заяви долучено пояснення [PERSON] , надані 20.07.2021 працівнику поліції, з яких вбачається: « 20.07.2021 працівники ГУ ДПС у Волинській області проводили перевірку у нашому закладі. Під час перевірки невідомо звідки з`явилася пляшка з невідомою речовиною. Перевіряючі почали звинувачувати нас, що ми це ніби десь у себе зберігали. Нам невідомо що це за пляшка і банка. Наш заклад реалізовує тільки підакцизний товар, офіційно закуплений по податкових накладних у постачальників. Також хочу доповнити, що алкогольного напою під назвою Держава, що нам пред`явлено не торгуємо і самогонними також.» З пояснень [PERSON] , наданих 20.07.2021 працівнику поліції, вбачається: «Я офіціант, Мороз Лілія, зустріла гостей (два чоловіки). Вони відразу підійшли до барної стійки і запитали мене чи є у нас якась фірмова випивка (самогон). Так як у нас є фірмова горілка, настоянка, наливка з акцизними марками офіційно закуплена. Але гостей цікавив самогон, ми відповіли, що такого продукту у нас не має.» З довідки № 447 від 22.07.2021, складеної старшим лейтенантом поліції Мельник Іриною, вбачається те, що працівниками ГУ ДПС відеофіксація на момент виявлення факту порушення не проводилась. До того ж, в Акті перевірки від 21.07.2021 №03/5912/09-01/42963090 не вказано про здійснення під час її проведення фотофіксації, в тому числі і алкогольних напоїв, на яких відсутня марка акцизного податку. В переліку додатків до Акту перевірки не значиться про наявність фотографій. Суд зазначає, що складання посадовими особами контролюючого органу акта фактичної перевірки із відображенням у ньому лише твердження щодо відсутності марки акцизного податку є недостатнім і повинно здійснюватися шляхом повного фіксування та збирання всіх необхідних доказів на підтвердження таких обставин, у тому числі шляхом фіксування місця правопорушення (здійснення господарської діяльності) фото- або відеозасобами, вилучення продукції, з детальним описом порушення та ідентифікуючих даних алкогольного напою. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №810/2728/15, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується апеляційним судом під час вирішення наведеного спору. Враховуючи зазначені вище встановлені обставини справи, норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини та висновки Верховного Суду, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування рішення Головного управління ДПС у Волинській області про застосування фінансових санкцій від 27.08.2021 №000144-09 в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Турійське подвір`я» фінансової санкції за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка в розмірі 17 000,00 грн. та часткове задоволення позовних вимог ТзОВ «Турійське Подвір`я», колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги не спростовують зазначених висновків суду апеляційної інстанції та не дають підстав вважати, що цим судом невірно застосовано норми матеріального чи порушено норми процесуального права. У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника. Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не стягуються.

Результат розгляду: denied