Рішення адміністративного суду від 2023-02-15 00:00:00+02

в жовтні 2022 року позивач, товариство з обмеженою відповідальністю ВІК, \~звернулося в суд з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Гунька Вадима Вікторовича (відповідача), в якому із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області про накладення штрафу від 20 вересня 2022 року \~в розмірі 5100 гривень, та постанову приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Гунька Вадима Вікторовича від 05 жовтня 2022 року № 69725504, якою на товариство з обмеженою відповідальністю ВІК накладено штраф в розмірі 10200 гривень за повторне невиконання наказу Господарського суду Вінницької області. Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 13.12.2022 у задоволенні позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК" відмовив повністю. Судове рішення мотивоване тим, що неповідомлення боржником виконавця про виконання/невиконання ним судового рішення (в ході судового розгляду встановлено, що таке не виконане), а також надання стягувачем [PERSON] пояснень про непередання йому товариством визначеного судовим рішенням обладнання слугували підставою для винесення виконавцем 20 вересня 2022 року постанови про накладення на боржника штрафу за невиконання судового рішення без поважних причин. Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що 25 серпня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Гуньком В.В. відкрито виконавче провадження № 69725504 з виконання наказу Господарського суду Вінницької області № 902/834/20 від 31 грудня 2021 року про зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю ВІК передати [PERSON] обладнання згідно з переліком, а саме: візки Я2-ФЦ1В - 10 штук, ящики ПЕТ - 36 штук, вовчок м`ясорубку К7-ФВП-200, конденсатор АСЕ51В3Н.0007 № AY 20030390605/11/2003, випаровувач (виробник Herstek № 400/472691.1 2003 року випуску, випаровувач monofase mod. INR E 502c60E № 251404. Вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови приватний виконавець мав би пересвідчитися у причинах невиконання судового рішення боржником, адже за умови наявності поважних причин такого невиконання відсутні підстави застосовувати штрафні санкції. Водночас представник позивача стверджує, що рішення господарського суду ним не виконано з поважних причин, оскільки товариство з обмеженою відповідальністю ВІК на даний час господарської діяльності не здійснює, найнятих працівників не має, директор товариства перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, а тому у суб`єкта господарювання відсутня службова особа, яка могла б виконати судове рішення. \~ Також зазначає, що стягувачу було відомо про відсутність на території підприємства обладнання, що визначене в рішенні Господарського суду Вінницької області, оскільки такого обладнання там ніколи не було, що підтверджується протоколом огляду місця події від 14 травня 2019 року, який складено начальником слідчого відділу Липовецького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Мазуром І.М. У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що 25 серпня 2022 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження, примірник постанови про його відкриття скеровано сторонам виконавчого провадження за місцем реєстрації учасників. Проте лише 20 вересня 2022 року стягувач повідомив приватного виконавця, що боржник не передав йому майно, що визначене рішенням Господарського суду Вінницької області, а тому того ж дня приватним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 5100 гривень за невиконання рішення суду без поважних причин. Цією ж постановою боржника повторно було зобов`язано виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду. 05 жовтня 2022 року стягувач повідомив виконавця, що боржник знову не передав йому майно, що визначено наказом Господарського суду Вінницької області. Вважає, що 05 жовтня 2022 року приватним виконавцем правомірно винесено постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, тобто в сумі 10200 гривень за повторне невиконання наказу Господарського суду Вінницької області без поважних причин. Представник позивача в судове засідання 15.02.2033 не з`явився про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення \~суду першої інстанції - без змін. Згідно з положеннями ч. 3\~ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства\~(далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Заслухавши доповідь судді, пояснення представника сторони, який прибув в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Наказом Господарського суду Вінницької області від 31 грудня 2021 року у справі № 902/834/20 зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю ВІК повернути [PERSON] обладнання відповідно до такого переліку: візки Я2-ФЦ1В - 10 штук, ящики ПЕТ - 36 штук, вовчок-м`ясорубку К7-ФВП-200, конденсатор АСЕ51В3Н.0007 № AY 20030390605/11/2003, випаровувач (виробник Herstek № 400/472691.1 2003 року випуску, випаровувач monofase mod. INR E 502c60E № 251404. 23 серпня 2022 року [PERSON] подано до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Гунька Вадима Вікторовича заяву про примусове виконання згаданого судового рішення Господарського суду Вінницької області. Постановою приватного виконавця від 25 серпня 2022 року відкрито виконавче провадження № 69725504 з примусового виконання наказу Господарського суду Вінницької області № 902/834/20 від 31 грудня 2021 року. Пунктом 2 постанови про відкриття виконавчого провадження від 25 серпня 2022 року боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Примірник постанови про відкриття виконавчого провадження отримано уповноваженим представником товариства 29 серпня 2022 року, що підтверджується роздруківкою із сайту Укрпошта про відстеження трекінгу поштового відправлення. При цьому довідкою відділення поштового зв`язку 9 акціонерного товариства «Укрпошта» від 28 вересня 2022 року підтверджується те, що рекомендовані листи № 2105023661148, № 2105023583074, № 2105023583082 вручені [PERSON] 02 вересня 2022 року. \~\~ 20 вересня 2022 року приватний виконавець в присутності стягувача [PERSON] склав акт, у якому зазначено наступне (дослівно): « 25 серпня 2022 року за вихідним № 207 на адресу товариства з обмеженою відповідальністю ВІК скеровано постанову про відкриття виконавчого провадження № 69725504 від 25 серпня 2022 року, у якій зазначалося про необхідність боржнику виконати рішення Господарського суду Вінницької області протягом 10 робочих днів. Відповідно до трекінгу сайту АТ Укрпошта боржником отримано відповідну постанову 29 серпня 2022 року. Станом на 10 годину 00 хвилин 20 вересня 2022 року відповідно до пояснень [PERSON] товариством з обмеженою відповідальністю ВІК не виконано рішення суду про повернення обладнання стягувачу». Постановою приватного виконавця від 20 вересня 2022 року накладено штраф на боржника в розмірі 5100 гривень за невиконання рішення суду без поважних. Цією ж постановою зобов`язано боржника виконати рішення суду з моменту винесення цієї постанови протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду. Примірник постанови про накладення штрафу від 20 вересня 2022 року боржником отримано 22 вересня 2022 року, про що свідчить роздруківка із сайту Укрпошта про відстеження трекінгу поштового відправлення. 05 жовтня 2022 року приватним виконавцем в присутності стягувача [PERSON] складено акт, у якому зазначено наступне (дослівно): « 20 вересня 2022 року за вихідним № 282 на адресу товариства з обмеженою відповідальністю ВІК надіслано постанову про накладення штрафу № 69725504, в якій зазначалося про необхідність боржнику виконати рішення протягом десяти робочих днів з моменту винесення даної постанови. Також боржника попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду без поважних причин. Відповідно до трекінгу поштового відправлення на сайті АТ Укрпошта боржником отримано постанову про накладення штрафу 22 вересня 2022 року, проте станом на 05 жовтня 2022 року відповідно до пояснень стягувача боржником не виконано рішення суду про повернення [PERSON] обладнання, визначеного рішенням Господарського суду Вінницької області». 05 жовтня 2022 року приватним виконавцем винесено постанову про накладення на товариство штрафу в розмірі 10200 гривень за повторне невиконання ним без поважних причин рішення суду. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне. Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2\~ст. 2 КАС України. Згідно частин першої, другої та третьої\~статті 242 КАС України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Крім того, ст.\~ 2\~ та ч. 4 ст.\~ 242 КАС України\~встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Частиною другою\~статті 19 Конституції України\~передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. Так, положеннями статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" закріплено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень. Частиною 1 статті 1 Закону України № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень. Згідно з частинами 1, 2 статті 15 Закону №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. За приписами частини 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом (пункти 1, 16 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII). За приписами пункту 1 частини 1 статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону. Відповідно до частини 6 статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню). Згідно із статтею 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. Відповідно до частини 1 статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина 2 статті 75 Закону №1404-VIII). З огляду на системний аналіз наведених норм правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. Відтак, вирішуючи питання про накладення штрафу, виконавець має встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини його невиконання. При цьому лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, виконавець вправі накласти штраф на боржника. Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених статтею 18 Закону № 1404-VIII, а також виконанням сторонами виконавчого провадження свої обов`язків, що визначені статтею 19 Закону № 1404-VIII. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника накладено штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення, потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим документом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника. Разом із тим встановлення виконавцем причин невиконання боржником рішення суду пов`язується із передбаченим пунктом 6 частини 5 статті 19 Закону № 1404-VIII обов`язком боржника надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження. Як встановлено судом першої інстанції, постановою приватного виконавця від 25 серпня 2022 року відкрито виконавче провадження № 69725504 з примусового виконання наказу Господарського суду Вінницької області № 902/834/20 від 31 грудня 2021 року та примірник такої направлено за місцем реєстрації боржника. Пунктом 2 цієї постанови боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Як свідчить роздруківка із сайту Укрпошта про відстеження трекінгу поштового відправлення, що подана разом із відзивом на позовну заяву, примірник такої постанови отриманий боржником 29 серпня 2022 року. Із довідки відділення поштового зв`язку 9 акціонерного товариства «Укрпошта» від 28 вересня 2022 року слідує, що примірник такої постанови отримано представником товариства 02 вересня 2022 року. За результатами перевірки виконання судового рішення виконавець зафіксував у акті від 20 вересня 2022 року, що в присутності стягувача [PERSON] , який повідомив про непередання йому визначеного судовим рішенням обладнання, тому приватний виконавець здійснив перевірку боржником судового рішення та встановив, що таке не виконане у запропонований строк. При цьому, колегія суддів зазначає, що накладення штрафу за невиконання рішення зобов`язує боржника до вчинення певних дій, та є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону. Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 по справі № 821/1568/16. Отже, державний виконавець зобов`язаний провести перевірку виконання судового рішення боржником, а підставою для накладення штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин. Тобто, державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення. Поважними в розумінні Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення, боржником та які не залежали від його власного волевиявлення. Аналогічна позиція висловлена постановою Верховного Суду від 07.03.2018 у справі №127/3770/17. Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону. Натомість, виконавцем так і не з`ясовано про причини виконання/невиконання судового рішення Господарського суду Вінницької області. Водночас, державний виконавець при винесені постанови про накладення штрафу на боржника, повинен пересвідчитись, що рішення суду не виконується без поважних на те причин. Поважними в розумінні наведених норм закону можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його волевиявлення. Разом з тим, на вимогу суду апеляційної інстанції, представником позивача суду були надані додаткові письмові докази, а саме: 1.Постанова про відкриття виконавчого провадження №65607262., винесена старшим державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби у м.Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Хмельницький) Волковинською Я.П., про примусове виконання Наказу Господарського суду Вінницької області №902/834/20 про витребування майна з ТОВ «ВІК» на користь [PERSON] .. 2. Акт державного виконавця Волковинської Я.П. від 09.06.2021 про повернення [PERSON] обладнання при примусовому виконанні наказу №902/834/20 від 26.01.2021. 3. Клопотання ТОВ «ВІК» від 10.06.2021 до відділу поліції №4 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, Немирівської окружної прокуратури про відсутність частини майна при складенні акту державного виконавця Волковинської Я.П. від 09.06.2021. 4. Постанова про закінчення виконавчого провадження №65607262 від 09.08.2021, складена [PERSON] щодо припинення чинності арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Тобто, вказані докази додатково підтверджують твердження позивача про те, що ТОВ «ВІК» не могло виконати судовий наказ Господарського суду Вінницької області у справі №902/834/20 від 31.12.2021 про зобов`язання ТОВ «ВІК» передати [PERSON] обладнання, через відсутність такого обладнання на підприємстві. При цьому, саме Акт державного виконавця від 09.06.2021 також підтверджує, що боржник ТОВ «ВІК», не могло виконати рішення суду через поважні причини. Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржувані постанови приватного виконавця, про накладення штрафів, є передчасними, оскільки відповідач при їх винесенні мав спочатку перевірити чи є обладнання, яке є предметом судового рішення, у боржника. При цьому, у позовній заяві було повідомлено про неможливість виконання боржником судового рішення з поважних причин. Такими причинами, є те, що на території товариства відсутнє обладнання, що визначене у такому наказі (підтверджується протоколом огляду місця події від 14 травня 2019 року), а також те, що підприємство не здійснює господарської діяльності, а його директор перебуває у відпустці по догляду за дитиною. За наведених вище обставин, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про правомірність винесення виконавцем 20 вересня 2022 року постанови про накладення на боржника штрафу за невиконання ним рішення суду без поважних причин. Разом з тим встановлено, що спірна постанова про накладення на позивача штрафу прийнята без з`ясування наявності чи відсутності поважних причин не виконання судового рішення. Водночас, постанова приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Гунька Вадима Вікторовича про накладення штрафу \~від 05 жовтня 2022 року у виконавчому провадженні № 69725504, якою на товариство з обмеженою відповідальністю ВІК накладено штраф в розмірі 10200 гривень за повторне невиконання наказу Господарського суду Вінницької області також винесена без з`ясування наявності чи відсутності поважних причин не виконання судового наказу. Як наслідок, оскаржувані постанови про накладення штрафу прийняті у спосіб, що суперечить чинному законодавству, а тому наявні підстави для їх скасування. Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. За змістом ч. 1 ст. 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Результат розгляду: granted