Рішення адміністративного суду від 2022-04-19 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив: - стягнути з Головного управління Національної поліції в Черкаській області заборгованість по грошовому забезпеченню у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 06.12.2019 на користь [PERSON] в сумі 11 232, 00 грн.; - стягнути з Головного управління Національної поліції в Черкаській області заборгованість по індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2016 по 31.10.2017 на користь [PERSON] в сумі 3 179, 13 грн. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції України в Черкаській області щодо невиплати [PERSON] заборгованості грошового забезпечення за службу в нічний час та індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 07.11.2015 по 06.12.2019; стягнуто з Головного управління Національної поліції України в Черкаській області (18036, м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, код ЄДРПОУ 40108667) заборгованість по грошовому забезпеченню у вигляді доплати за службу в нічний час на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) у сумі 6 652, 31 грн.; стягнуто з Головного управління Національної поліції України в Черкаській області (18036, м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, код ЄДРПОУ 40108667) заборгованість по індексації грошового забезпечення на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) у сумі 3 179, 13 грн.; у задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Національної поліції в Черкаській області звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на розумний строк. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення необхідно змінити в частині, виходячи з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проходив службу поліцейським батальйону поліції особливого призначення в Головному управлінні Національної поліції у Черкаській області в період з 07.11.2015 по 06.12.2019. Згідно розрахункових листів позивачу здійснено доплату за службу в нічний час: у грудні 2016 року за листопад 2016 року у сумі 58,94 грн.; у січні 2017 року за грудень 2016 року у сумі 65,25 грн.; у лютому 2017 року за січень у сумі 319,92 грн.; у жовтні 2019 року за вересень у сумі 360,21 грн.; у листопаді 2019 року за жовтень у сумі 235,77 грн.; у грудні 2019 року за листопад у сумі 123,50 грн. Крім того, згідно вищезазначених розрахункових листів встановлено, що позивачу за період з 01.03.2016 по 31.10.2017 не виплачувалась індексація грошового забезпечення. У зв`язку з тим, що за період 01.03.2016 по 31.10.2017 індексація грошових доходів відповідачем не нараховувалась та не виплачувалась, а доплата за службу в нічний час виплачувалась не в повному розмірі, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом. Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць, то позивач має право на доплату за службу у нічний час у сумі 6 652, 31 грн. Крім того, враховуючи, що ненарахування та невиплата відповідачем позивачу індексації грошового забезпечення за період з червня 2016 року до жовтня 2017 року відповідачем не була жодним чином спростована, а тому на користь позивача підлягає стягненню в сумі 3 179, 13 грн. Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зокрема, апелянт зазначає, що виплата грошового забезпечення позивачу здійснювалась у відповідності до вимог чинного законодавства України в межах номенклатури посад та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат, встановлених відповідним наказом керівника згідно вимог чинного законодавства України. У даному випадку, облік фактичного часу служби у нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби у нічний час. Оскільки доплата позивачу за роботу у нічний час була нарахована та виплачена, а довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час, згідно яких позивач має право на таку доплату - відсутні, то позовні вимоги у цій частині є необґрунтованими. Крім того, апелянт звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України №782 від 18.10.2017 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, якою затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, та лише з жовтня 2019 року включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється нарахування індексації, відтак підстави для виплати індексації позивачу - відсутні. Колегія суддів вважає доводи апелянта частково обґрунтованими та частково не погоджується з рішенням суду першої інстанції, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п.13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення. Отже, оскільки апелянт у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині задоволення позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Щодо вимог позивача про стягнення на користь позивача заборгованості у вигляді доплати за службу в нічний час, колегія суддів зазначає наступне. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII). Відповідно по частин першої та другої статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. Виходячи з положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова №988) грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Згідно з підпунктом 3 пункту 5 постанови №988, визначено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Відповідно до статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», постанови №988, з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських - наказом МВС України від 06.04.2016 №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок №260). Згідно з пунктом 5 розділу І Порядку №260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Пунктом 11 розділу І Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення. У силу вимог пункту 11 розділу ІІ Порядку №260, поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні. Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції. Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов. Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць. Аналіз вказаних норм свідчить про те, що поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Як свідчать матеріали справи, згідно розрахункових листів позивача, останньому здійснено нарахування та виплату доплати за службу у нічний час: у грудні 2016 року за листопад 2016 року у сумі 58,94 грн.; у січні 2017 року за грудень 2016 року у сумі 65,25 грн.; у лютому 2017 року за січень у сумі 319,92 грн.; у жовтні 2019 року за вересень у сумі 360,21 грн.; у листопаді 2019 року за жовтень у сумі 235,77 грн.; у грудні 2019 року за листопад у сумі 123,50 грн., тобто загальна сума виплаченої відповідачем позивачу доплати за службу в нічний час становить в сумі 1 163,59 грн. Як вірно було встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами у справі, позивач за період з 07.11.2015 по 06.12.2019 включно відпрацював 180 нічних змін, що згідно розрахунку суду першої інстанції становить 7 776, 00 грн. Відтак, оскільки матеріали адміністративної справи не містять в собі належних та достатніх доказів на підтвердження обставини виплати позивачу доплати за несення служби у нічний час за вказаний період, то з урахуванням положень пункту 11 Розділу II Порядку № 260, позивачу повинна бути виплачена доплата за службу в нічний час у загальній сумі 6 612, 41 грн. (з урахуванням виплаченої доплати за службу в нічний час на загальну суму 1 163, 59 грн.), що свідчить про обґрунтованість позовних вимог у цій частині. Твердження апелянта про ненадходження графіків нарядів та довідок обліку несення поліцейським служби в нічний час колегія суддів не приймає до уваги, оскільки матеріалами справи підтверджений факт несення позивачем служби в нічний час, а обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час встановлений пп. 3 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». В той же час, колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції помилково стягнув з Головного управління Національної поліції України в Черкаській області заборгованість по грошовому забезпеченню у вигляді доплати за службу в нічний час на користь [PERSON] у сумі 6 652, 31 грн., у зв`язку із чим оскаржуване рішення в цій частині підлягає зміні шляхом зазначення правильної суми доплати за службу в нічний час, а саме 6 612, 41 грн. Щодо позовних вимог в частині індексації грошового забезпечення, колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до частини п`ятої статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону. Так, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991 (далі - Закон України №1282-ХІІ (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин)). У силу вимог частини першої статті 1 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. За правилами частини першої статті 2 вказаного Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, оплата праці (грошове забезпечення). Згідно частини першої статті 4 цього Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Відповідно до статті 9 Закону України № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, надалі Порядок №1078), згідно п.1 якого він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників. Пунктом 1-1 вказаного Порядку встановлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Згідно п.2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, в тому числі грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби. У відповідності до п.6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог діючих нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Як свідчать матеріали справи, згідно розрахункових листів вбачається, що індексація грошового забезпечення за період з червня 2016 року по жовтень 2017 року позивачу не нараховувалась та не виплачувалась. Відповідно до інформації Держстату України індекс споживчих цін перевищував поріг у 103% у квітні 2016 року та становив 103,5 відсотка. Отже, підстави для нарахування індексації позивачу виникли з червня 2016 року. З огляду на підвищення індексу споживчих цін загальна сума індексації грошового забезпечення позивача мала бути нарахована та виплачена за період з червня 2016 року до жовтня 2017 року на суму 3179,13 грн., з яких: 73,95 грн. - щомісячно у червні-листопаді 2016 року, 150,40 грн. щомісячно у грудні 2016 року - лютому 2017 року, 217,60 грн. щомісячно у березні, квітні 2017 року, 229,02 грн. за травень 2017 року, 299,75 грн. щомісячно за червень-серпень 2017 року та 360,38 грн. щомісячно за вересень-жовтень 2017 року. Таким чином, з огляду на невиплату відповідачем позивачу індексації грошового забезпечення саме за період з червня 2016 року до жовтня 2017 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність стягнення суми коштів в розмірі 3179,13 грн. Посилання апелянта на те, що лише постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 № 782 до вказаної Постанови №1078 внесено зміни та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення, а тому лише з цієї дати вказані особи мають право на індексацію колегія суддів відхиляє, оскільки така індексація прямо передбачена положеннями Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 16 липня 2020 року у справі №2140/1763/18. При цьому, у матеріалах справи не містяться докази, що свідчать про відсутність можливості та наміру суб`єкта владних повноважень здійснити нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення з урахуванням викладеної вище позиції суду, а тому вимоги у цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, що вірно було встановлено судом першої інстанції. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити судове рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Частиною 4 ст. 317 КАС України зазначено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини. Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про часткове задоволення позову, однак, останнім неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи і частково порушено норми матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів вважає, що рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 підлягає зміні в частині суми заборгованості по грошовому забезпеченню у вигляді доплати за службу в нічний час на користь [PERSON] . У іншій частині оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Результат розгляду: partial