Рішення адміністративного суду від 2022-04-28 00:00:00+03

Постановою інспектора СРПП ВП № 2 Фастівського РУП Пшик Олександра Юрійовича від 02 лютого 2022 року [PERSON] визнано винним у тому, що він, будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду, в с. Гатне по вул. Жулянська 02 лютого 2022 року в темну пору доби (о 22-ій годині 35 хвилин) керував автомобілем Ford Transit (номерний знак [NUMBER] ), на якому не освітлювався номерний знак. Дії [PERSON] кваліфіковано за ч. 4 ст. 126 та ч. 6 ст. 121 КупАП. Цією ж постановою відповідача на [PERSON] накладено стягнення у виді штрафу в сумі 20 400 гривень. Вважаючи постанову відповідача незаконною, а також такою, що суттєво порушує норми чинного законодавства та його конституційні права, [PERSON] 12 лютого 2022 року направив до суду відповідний адміністративний позов. Позовна заява поступила до суду 16 лютого 2022 року. 17 лютого 2022 року постановлено ухвалу про залишення позову без руху, а [PERSON] встановлено строк для усунення недоліків (а.с. 14). 28 лютого 2022 року, у встановлені судом строки, [PERSON] подав до суду заяву про виправлення недоліків (новий текст позовної заяви) (а.с. 16-17, 18-20). Ухвалою від 28 лютого 2022 року (а.с. 21) відкрито провадження у справі і призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 10 березня 2022 року. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 205 КАС України судове засідання було відкладено. Відповідачам і третій особі копія ухвали та позову з додатками, а також судові повістки (а.с. 25-27) були направлена на їх електронні адреси 10 березня 2022 року (а.с. 24). 21 березня 2022 року судове засідання було відкладено за клопотанням позивача (а.с. 29). Одночасно, ухвалою суду від 21.03.2022 (а.с. 31) витребувано докази про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. У зв`язку з невиконанням ухвали суду про витребування доказів, судове засідання 07 квітня 2022 року відкладено. Про час і місце розгляду справи на 13-ту годину 28 квітня 2022 року сторони були повідомлені належним чином (а.с. 40, 41, 42, 43, 44). В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача за довіреністю (а.с. 51) Прищепа Віталій Васильович подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності самого позивача. Раніше, 18 березня 2022 року, позивач також електронною поштою направляв до суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності (а.с. 28). Відповідачі та третя особа не повідомили суд про причини неявки, не просили провести розгляд справи за їх відсутності чи про відкладення розгляду справи, не подали відзив чи пояснення на позов, чи будь-які докази на спростування позовних вимог [PERSON] . З врахуванням положень ч. 1, п. 1 ч. 3 та ч. 9 ст. 205 та ч. 3 ст. 268 КАС ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін у письмовому провадженні. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного: Як слідує зі ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, його завданням є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 428237 від 02 лютого 2022 року (а.с. 8) слідує, що інспектор СРПП ВП № 2 Фастівського РУП Пшик О.Ю. виніс її відносно [PERSON] за те, що той керував автомобілем Ford Transit, номерний знак [NUMBER] , 02 лютого 2022 року о 22-ій годині 35 хвилин в с. Гатне по вул. Жулянська, будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду, а також з номерним знаком, що не освітлювався (була темна пора доби). Цією постановою на позивача за ч. 4 ст. 126 та ч. 6 ст. 121 КУпАП накладено стягнення у виді штрафу в сумі 20 400 гривень. За приписами ч. 1 ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 4 ст. 126 та ч. 6 ст. 121 КУпАП розглядають від імені органів Національної поліції працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання. Ця вимога законодавства відповідачем дотримана. Справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито (ч. 1 ст. 249 КУпАП). Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне і повне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП). Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Зміст постанови має відповідати вимогам, передбачених ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Постанова відповідача не містить такого обґрунтування, в ній лише констатується факт порушення ч. 4 ст. 126 та ч. 6 ст. 121 КУпАП. В суді не спростовано твердження позивача, викладене у позовній заяві, що о 22-ій годині 35 хвилин 02 лютого 2022 року чи в інший час цього дня він не вчиняв будь-якого правопорушення Правил дорожнього руху України. Також суду не надано доказів позбавлення [PERSON] . Києво-Святошинським районним судом права керування ТЗ. У оскаржуваній постанові не зазначено, що правопорушення було зафіксовано на фото- чи відеозапис, хоча при здійсненні такого запису ці відомості обов`язково мають бути внесені до постанови, що передбачено абзацом 4 ч. 3 ст. 283 КУпАП. Одна тільки постанова про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду правопорушення, якому має передувати фіксування цього правопорушення. Відповідна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17. Окрім того, у провадженні Житомирського апеляційного суду знаходиться апеляційна скарга [PERSON] на постанову Малинського районного суду Житомирської області від 13 січня 2022 року по справі № 283/14/22, якою [PERSON] було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 29, 46). У зв`язку з цим, вказана постанова суду законної сили не набрала, а тому інспектор СРПП ВП № 2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області Пшик Олександр Юрійович передчасно та безпідставно виніс постанову серії БАВ № 428237 від 02 лютого 2022 року. Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Тобто, відповідач як суб`єкт владних повноважень мав перед судом доказати правомірності свого рішення. Відповідно до ч. 5\~ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 1\~ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого\~ч. 1 ст. 126 КУпАП. Згідно до вимог\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.\~\~\~\~ Відповідно до цієї ж\~статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження. За таких обставин, суд прийшов до переконання, що оскаржувана постанова за змістом не відповідає ст. 283 КУпАП, а визнані в ній порушенням Правил дорожнього руху України обставини не можна вважати підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки позивачем доведено відсутність події вміненого правопорушення. Як слідує із ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Оскільки суд прийшов до висновку про незаконність такої постанови, вона підлягає до скасування. \~ \~ \~ \~В даному випадку у суду відсутні відомості про наявність на розгляді у відповідача справи про адміністративне правопорушення з сукупністю належних доказів (протокол про адміністративне правопорушення, фото- чи відеофіксація правопорушення), а здобуто лише доказ того, що відповідач виніс постанову щодо позивача про притягнення до адміністративної відповідальності, яка цим судовим рішенням визнається незаконною та скасовується. Таким чином, вимога позивача про закриття справи про адміністративне правопорушення є зайвою, зважаючи на процедуру прийняття рішень у справах про адміністративні правопорушення працівниками органів і підрозділів Національної поліції, а також такою, що виходить за межі компетенції суду. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. \~ \~ \~ \~

Результат розгляду: partial