Рішення адміністративного суду від 2022-02-23 00:00:00+02

Позивач, [PERSON] , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просила: - визнати протиправним та скасувати наказ начальника Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП А. Стрижак № 31 від 20.01.2021 року про призначення службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни допущеного інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції [PERSON] та інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції [PERSON] ; - визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Є. Жукова № 94 від 17.02.2021 року "Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Харківській області Департмаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення" щодо застосування до інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції; - визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Є. Жукова № 186 о/с від 01.03.2021 року в частині звільнення зі служби в поліції з 01.03.2021 року інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції [PERSON] (0148137); - поновити лейтенанта поліції [PERSON] , [INFO] , з 01 березня 2021 року на службі в поліції на посаді інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції; - стягнути з Департаменту патрульної поліції (код ЄДРПОУ 40108646, адреса місця реєстрації: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) на користь лейтенанта поліції [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 01 березня 2021 року по день поновлення на посаді, з урахуванням податків і зборів, включаючи середню заробітну плату за один місяць, що підлягає негайному виконанню; - постанову в частині поновлення лейтенанта поліції [PERSON] , з 01 березня 2020 року на службі в поліції на посаді інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції та в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, звернути до негайного виконання; - стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в якості відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти в розмірі 1589,00 грн (одна тисяча п`ятсот вісімдесят дев`ять гривень). Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2021 позов задоволено частково. Представником позивача подано до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , судовий збір в розмірі 1816,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн. Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2021 заяву задоволено частково. Стягнуто на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , код ЄДРПОУ - [NUMBER] ) сплачену суму судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. та суму судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10500 (десять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, код ЄДРПОУ - 40108646). У задоволенні решти вимог заяви відмовлено. Відповідач, не погодившись із додатковим рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення, прийняти нове, яким у задоволенні заяви позивача відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги заявником, зокрема вказано, що розмір понесених витрат не відповідає складності справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та обсягом наданих адвокатом послуг. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просить апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення залишити без змін. Від представника позивача та представника відповідача надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі. В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положеннями п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Колегією суддів встановлено, що у рамках укладеного між [PERSON] та адвокатом Мироненко І.С. договору № 1 про надання правової допомоги від 03.03.2021 року, а також додаткової угоди № 1 від 03.03.2021 року до договору № 1 про надання правової допомоги від 03.03.2021 року, останньою позивачеві було надано такі послуги: 1) написано та подано до УПП в Харківській області ДПП адвокатський запит від 04.03.2021 року; 2) написано та подано до Департаменту патрульної поліції адвокатський запит від 04.03.2021 року; 3) написано позовну заяву про визнання протиправним та скасування наказів про призначення службового розслідування, про застосування дисциплінарного стягнення та про звільнення зі служби в поліції, та поновлення на службі; 4) написано клопотання про витребування доказів. За результатами наданої правової допомоги адвокатом Мироненко І.С. було складено акт про надання послуг від 29.03.2021 року, відповідно до якого вартість наданих [PERSON] послуг за період з 03.03.2021 року до 29.03.2021 року склала 3000 грн. Матеріали справи свідчать, що позивачем було сплачено вказані кошти, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1 від 29.03.2021 року про оплату послуг за написання і подання адвокатських запитів, складання позовної заяви та клопотання про витребування доказів. Вказана квитанція складена на підставі Договору № 1 про надання правової допомоги від 03.03.2021 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Мироненко І.С. Також, зі змісту поданих до суду позивачем документів встановлено, що 17.05.2021 року між адвокатом Вічкановою О.О. та [PERSON] було укладено договір № 3 про надання правової допомоги та додаткову угоду № 1 до договору №3 про надання правової допомоги від 17.05.2021 року. Відповідно до додаткової угоди адвокат має право надавати [PERSON] юридичні послуги з представництва її інтересів та захисту прав у справі за позовом про визнання протиправним та скасування наказів про призначення службового розслідування, про застосування дисциплінарного стягнення та про звільнення зі служби в поліції, та поновлення на службі, а саме: написання та подання адвокатських запитів; написання та подання відзивів; написання та подання відповідей на відзив; написання та подання заперечень; написання та подання клопотань, заяв та письмових пояснень; ознайомлення з матеріалами справ; участь в судових засіданнях. Сторонами була передбачена така система оплати послуг: погодинна - за написання та подання процесуальних документів, ознайомлення з матеріалами справи - 200 грн. за годину, за участь у судовому засіданні - 1000 грн./1 судове засідання. Матеріали справи свідчать, що в рамках укладеного між [PERSON] та адвокатом Вічкановою О.О. Договору № 3 про надання правової допомоги від 17.05.2021 року, а також додаткової угоди № 1 від 17.05.2021 року до договору № 3 про надання правової допомоги від 17.05.2021 року, останньою позивачеві було надано такі послуги: 1) написано та подано клопотання про виклик свідків у справі № 520/5124/21 від 19.05.2021 року; 2) взято участь 20.05.2021 року у судовому засіданні по справі № 520/5124/21; 3) написано та подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи №520/5124/2 від 26.05.2021 року; 4) 26.05.2021 року ознайомилась з матеріалами справи № 520/5124/21; 5) написано та подано відповідь на відзив у справі № 520/5124/21 від 08.06.2021 року; 6) взято участь у судовому засіданні по справі № 520/5124/21, які відбулись 14.06.2021 року, 14.07.2021 року, 26.08.2021 року та 14.09.2021 року. За результатами наданої правової допомоги адвокатом Вічкановою О.О. було складено акт про надання послуг № 1 від 08.06.2021 року, акт про надання послуг № 2 від 15.09.2021 року, відповідно до яких вартість наданих [PERSON] послуг за період з 17.05.2021 року до 15.09.2021 року склала 6500 грн. Позивачем було сплачено ці кошти, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1 від 31.05.2021 року про оплату послуг за написання та подання клопотання про виклик свідків у справі №520/5124/21 від 19.05.2021 року, участь 20.05.2021 року у судовому засіданні по справі №520/5124/21, написання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи № 520/5124/2 від 26.05.2021 року, ознайомлення 26.05.2021 року з матеріалами справи № 520/5124/21, написання та подання відповіді на відзив у справі № 520/5124/21; квитанцією до прибуткового касового ордеру № 2 від «14» червня 2021 року про оплату послуг за участь 14.06.2021 року у судовому засіданні по справі № 520/5124/21; квитанцією до прибуткового касового ордеру № 3 від 14.07.2021 року про оплату послуг за участь 14.07.2021 року у судовому засіданні по справі № 520/5124/21; квитанцією до прибуткового касового ордеру № 4 від 26.08.2021 року про оплату послуг за участь 26.08.2021 року у судовому засіданні по справі № 520/5124/21; квитанцією до прибуткового касового ордеру № 5 від 14.09.2021 року про оплату послуг за участь 14.09.2021 року у судовому засіданні по справі № 520/5124/21. Колегія суддів зветає увагу, що зі змісту наданих представником позивача під час розгляду заяви пояснень встановлено, що через те, що у зв`язку з укладанням шлюбу вона змінила своє прізвище з « Вічканової » на « Бєлєвцову », після чого остання отримала 21.09.2021 року нове свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 9958/10 від 08.09.2021 року, яке видано Радою адвокатів Харківської області на підставі рішення Ради адвокатів Київської області № 86. У зв`язу із вищезазначеними осбатвинами між адвокатом Бєлєвцовою Ольгою Олегівною та [PERSON] 23.09.2021 року було укладено договір № 3/1 про надання правової допомоги та додаткову угоду № 1 до вказаного договору. Відповідно до додаткової угоди № 1 від 23.09.2021 року до договору № 3/1 про надання правової допомоги від 23.09.2021 року, відповідно до умов якого адвокат має право надавати [PERSON] юридичні послуги з представництва її інтересів та захисту прав у справі за позовом про визнання протиправним та скасування наказів про призначення службового розслідування, про застосування дисциплінарного стягнення та про звільнення зі служби в поліції, та поновлення на службі, а саме: написання та подання адвокатських запитів; написання та подання відзивів; написання та подання відповідей на відзив; написання та подання заперечень; написання та подання клопотань, заяв та письмових пояснень; ознайомлення з матеріалами справ; участь в судових засіданнях. Сторонами була передбачена така система оплати послуг: погодинна - за написання та подання процесуальних документів, ознайомлення з матеріалами справи - 200 грн. за годину, за участь у судовому засіданні - 1000 грн./1 судове засідання. В рамках укладеного між [PERSON] та адвокатом Бєлєвцовою О.О. договору №3/1 про надання правової допомоги від 23.09.2021 року, а також додаткової угоди № 1 від 23.09.2021 року до договору № 3/1 про надання правової допомоги від 23.09.2021 року, останньою позивачеві було надано такі послуги - взято участь у судовому засіданні по справі № 520/5124/21, яке відбулось 23.09.2021 року. За результатами наданої правової допомоги адвокатом Бєлєвцовою О.О. було складено акт про надання послуг № 1/1 від 24.09.2021 року, відповідно до якого вартість наданої [PERSON] послуги за період з 23.09.2021 року до 24.09.2021 року склала 1000 грн. Позивачем було сплачено ці кошти, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1/1 від 23.09.2021 року про оплату послуг за участь 23.09.2021 року у судовому засіданні по справі №520/5124/21. Колегія суддів зазначає, що загалом позивачем у зв`язку з розглядом справи № 520/5124/21 було понесено витрати на правову допомогу в розмірі 10500,00 грн. на оплату послуг адвоката Мироненко I.С. та Вічканової (наразі Бєлєвцової) О.О . Відповідно до ч. 2-7 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.ч.1,7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, часу, витраченого адвокатом , їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною . Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. З викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Така правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі № 810/3806/18, від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 17.03.2020 по справі № 820/3308/17, від 04.08.2020 по справі № 810/3213/16. Відповідно до приписів ч.1 ст. 138 КАС України розмір витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою справи до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Згідно із положеннями ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Відповідно до ст.1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Як визначено приписами ч.3 ст.27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Згідно із положеннями ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. З матеріалів справи вбачається, що між адвокатом Бєлєвцовою (Вічкановою) О.О. в рамках надання послуг за договорами про надання правової допомоги позивачу були надані послуги, а саме правова допомога, які позивачем в свою чергу було сплачено. Відтак, загальна вартість наданої правової допомоги склала: 10500,00 грн., що підтверджено копіями платіжних доручень. Враховуючи вищевикладене та оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19 та 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також, враховуючи ціну позову та конкретні обставини справи, яка не є складною, суть виконаних послуг, суд апеляційної інстанції вважає, що сума, заявлена позивачем до відшкодування у розмірі 10500,00 грн. є надмірною, а тому, з урахуванням принципу справедливості і ступеня складності справи, обсяг опрацьованого адвокатом матеріалу, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правову допомогу у сумі 5000,00 грн. Щодо судових витрат по сплаті судового збору, колегія суддів зазначає наступне. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1816,00 грн. відповідно до квитанцій про сплату № 0.0.2069902101.1 від 29.03.2021 року, №15 від 13.04.2021 року. Відповідно до положень ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Таким чином, заява представника позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу є частково обгрунтованою. Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що додаткове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, із прийняттям нового - про часткове задоволення заяви представника позивача про відшкодування судових витрат у розмірі 5000,00 грн.

Результат розгляду: partial