Рішення адміністративного суду від 2022-03-30 00:00:00+03

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив: - визнати протиправним та скасувати рішення другої сесії дев`ятого скликання Соколівської сільської ради № 235 від 22 грудня 2020 року; - зобов`язати Соколівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області (далі відповідач) прийняти рішення про надання дозволу [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) орієнтовним розміром 0,01 га, для будівництва індивідуальних гаражів відповідно до поданої схеми бажаного місця розташування земельної ділянки, яка надавалась разом з заявою від 13.11.2020; - встановити судовий контроль за виконанням судового рішення. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 13.11.2020 він звернувся до Соколівської сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) орієнтовним розміром 0,01 га, для будівництва індивідуальних гаражів, що знаходиться ліворуч від земельної ділянки за кадастровим номером 3522587200:51:006:0020. До заяви додав графічні матеріали із зазначенням бажаного розташування та розміру земельної ділянки, копії паспорту та РНОКПП. У відповідь на подану заяву позивачем отримано рішення Соколівської сільської ради №235 від 22.12.2020року, яким йому відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів. Позивач вважав необґрунтованою відмову відповідача, що порушує його право на отримання у власність земельної ділянки. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року позов задоволено частково. Так, суд визнав протиправним та скасував оскаржене позивачем рішення відповідача №235 від 22 грудня 2020 року та зобов`язав Соколівську сільську раду повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) орієнтовним розміром 0,01 га. для будівництва індивідуальних гаражів відповідно до поданої схеми бажаного місця розташування земельної ділянки, яка надавалась разом з заявою від 13.11.2020 року та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив. Не погодившись з рішенням суду в частині обраного судом способу захисту порушеного права, позивач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення процесуальних норм, помилковість висновків суду про втручання у дискреційні повноваження відповідача, які в спірному випадку не є дискреційними, просить рішення суду першої інстанції в зобов`язальній частині скасувати та прийняти нове, яким зобов`язати відповідача прийняти рішення про надання дозволу [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) орієнтовним розміром 0,01 га, для будівництва індивідуальних гаражів відповідно до поданої схеми бажаного місця розташування земельної ділянки, яка надавалась разом з заявою від 13.11.2020. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на те, що судовим рішенням не забезпечено ефективне відновлення порушеного права позивача. Від відповідача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача. У відзиві стверджує, що доводи скарги безпідставні, суд прийняв законне і обгрунтоване рішення в оскарженій позивачем частині. Просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення. Відповідач не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог [PERSON] .. \~\~ Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, у відповідності до приписів ст.311 КАС України. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. З матеріалів справи встановлено, що 13.11.2020 року [PERSON] подано до Соколівської сільської ради заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) орієнтовним розміром 0,01 га. для будівництва індивідуальних гаражів, за адресою: [ADDRESS] , ліворуч від земельної ділянки за кадастровим номером 3522587200:51:006:0020 (а.с.6). До заяви позивачем було додано: копію паспорта, копію картки фізичної особи платника податків та графічні матеріали, на яких зазначене бажане розташування та розмір земельної ділянки (а.с.7-10). Рішенням другої сесії дев`ятого скликання Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №235 від 22.12.2020 року відмовлено позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовним розміром 0,0100 га для будівництва індивідуального гаража (КВЦПЗ 02.05), за рахунок категорій земель житлової та громадської забудови, що розташована \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~в с. Соколівське, Кропивницького району, Кіровоградської області, у зв`язку з тим, що по вказаній земельній ділянці проходять комунікації (а.с.11). Вважаючи протиправною відмову відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою на підставі поданої заяви від 13.11.2020 року, позивач звернувся до суду з даним позовом. Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту існування підстав для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, спірне рішення Соколівської сільської ради прийняте з порушенням вимог Земельного Кодексу України, а тому підлягає скасуванню, як протиправне. Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд вказав, що не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх зазначених у діючому законодавстві підстав у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі, суд перебиратиме на себе повноваження суб`єкта владних повноважень. Прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача видати дозвіл на розробку проекту землеустрою, без перевірки наявності чи відсутності усіх названих підстав для відмови у видачі дозволу, може бути необґрунтованим та призвести до видачі такого дозволу з порушенням закону. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позову, враховуючи наступне. Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями\~ 118,\~ 122,\~ 123 Земельного кодексу України. Статтею 118 Земельного кодексу України\~ \~визначається порядок безоплатної приватизації земельних ділянок. Згідно ч.7\~ ст.118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~ статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Тобто, нормами чинного законодавства чітко визначені, як підстави, порядок, строки, процедура надання відповідачем дозволу зацікавленим громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, так і чітко визначені порядок, строки, відповідна процедура та підстави для відмови у наданні такого дозволу, а так само і форма прийнятих відповідних рішень. Так, за результатами розгляду відповідного клопотання громадянина, зацікавленого в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки відповідач у місячний строк повинен або надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки або надати відмову у наданні такого дозволу. Проте, така відмова повинна бути вмотивована, оформлена належним чином та прийнята виключно з підстав, встановлених ч.7\~ ст.118 Земельного кодексу України, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що за наслідками розгляду заяви, позивачу відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовним розміром 0,0100 га. «для будівництва індивідуального гаража» (КВЦПЗ 02.05), за рахунок категорій земель житлової та громадської забудови, що розташована в с.Соколівське, Кропивницького району, Кіровоградської області, у зв`язку з тим, що по вказаній земельній ділянці проходять комунікації (а.с.11). Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту існування підстав, наведених у рішенні, для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, спірне рішення Соколівської сільської ради прийняте з порушенням вимог Земельного Кодексу України, а тому підлягає скасуванню, як протиправне. В цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується сторонами. Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд вказав, що не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх зазначених у діючому законодавстві підстав у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі, суд перебиратиме на себе повноваження суб`єкта владних повноважень. На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким. У справі, що переглядається, повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивовано відмови у його наданні, регламентовано частиною 6\~ статті 118 ЗК України. Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити). В спірному випадку суд першої інстанції вірно зазначив, що не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх зазначених у діючому законодавстві підстав у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі, суд перебиратиме на себе повноваження суб`єкта владних повноважень. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З огляду на це, саме зобов`язання ради повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) орієнтовним розміром 0,01 га. для будівництва індивідуальних гаражів відповідно до поданої схеми бажаного місця розташування земельної ділянки, яка надавалась разом з заявою від 13.11.2020 року, та прийняти обґрунтоване рішення і є найбільш ефективним способом захисту порушеного права позивача. Колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення в оскарженій частині з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.

Результат розгляду: denied