Рішення адміністративного суду від 2022-09-13 00:00:00+03

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач, [PERSON] , 06.09.2021 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якій просив: 1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, які полягають у невиплаті пенсії військового пенсіонера з 2005 року по теперішній час за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення - 60% пенсії та у не виконанні вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 р. № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» [PERSON] . 2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перерахувати та виплачувати [PERSON] пенсію з 2005 року за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення - 60% пенсії та доплачувати щомісячно до моєї пенсії недонараховану частину пенсії у розмірі що не досягає 2000 грн. - 96 гривень 60 копійок /дев`яносто шість гривень шістдесят копійок/ у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 р. № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії однією сумою без урахування постанови КМУ № 649 від 22.08.2018 року і зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області нарахувати та виплатити компенсацією за несвоєчасну виплату пенсії з 2005 року по 2022 рік згідно з Постановою КМУ № 159 від 21.02.2001 року без урахування Постанови КМУ № 649 від 22.08.2018 року. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2022 року (а.с. 167): Відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду в частині вимоги про зобов`язання перерахувати пенсію і сплатити кошти за період до 31 березня 2019 року. Позовну заяву залишено без розгляду в частині вимоги про зобов`язання перерахувати пенсію і сплатити кошти за період до 31 березня 2019 року. Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що на спірні правовідносини поширюється строк звернення до адміністративного суду, який встановлено КАС України 6 місяців. На час звернення до суду завершився шестимісячний строк звернення щодо вимоги про зобов`язання перерахувати пенсію і сплатити кошти за період з 2005 по 31 березня 2019 року. Суд першої інстанції не визнав поважними причинами пропуску строку обставини, наведені в обґрунтування клопотання про поновлення строку, тому дійшов висновку, що в цій частині позовних вимог позовна заява підлягає залишенню без розгляду. Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та винести постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю. Вказує, що позивачем не ставилось перед судом питання про зобов`язання перерахувати пенсію і сплатити кошти за період до 31 березня 2019 року. Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного. До Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява [PERSON] \~до відповідача \~Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якій позивач просив: \~\~1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, які полягають у невиплаті пенсії військового пенсіонера з 2005 року по теперішній час за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення - 60% пенсії та у не виконанні вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 р. № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» [PERSON] . 2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перерахувати та виплачувати [PERSON] пенсію з 2005 року за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення - 60% пенсії та доплачувати щомісячно до моєї пенсії недонараховану частину пенсії у розмірі що не досягає 2000 грн. - 96 грн. 60 коп. у відповідності до Постанови КМУ від 14.07.2021 р. № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії однією сумою без урахування постанови КМУ № 649 від 22.08.2018 року і зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області нарахувати та виплатити компенсацією за несвоєчасну виплату пенсії з 2005 року по 2022 рік згідно з Постановою КМУ № 159 від 21.02.2001 року без урахування Постанови КМУ № 649 від 22.08.2018 року. Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.09.2021 року позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання, зокрема, заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду. (а.с.49-50) 13.09.2021 засобами поштового зв`язку до суду першої інстанції від позивача надійшла заява, в якій позивач просить суд: \~ - визнати поважними причини пропуску строку для звернення до суду та поновити строк, в якій зазначив, що він є військовим пенсіонером, який з вини пенсійного органу отримує з 2005 року пенсію у зменшеному розмірі та не отримує з вересня 2021 року відповідної доплати передбаченої постановою КМУ від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». (а.с.56-57) Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.09.2021 року відкрито провадження у справі. (а.с.60-61) 23.12.2021 Кіровоградським окружним адміністративним судом на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області направлено запит про надання інформації. (а.с.48) 28.12.2021 та 29.12.2021 на електронну та поштову адресу суду від позивача надійшли заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та поновлення такого строку, які за свої змістом аналогічні заяві, поданої позивачем на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, яка надійшла на адресу суду 13.09.2021 року. (а.с.119-120, 121-122) 13.01.2022 до Кіровоградського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області надійшла відповідь на запит та відповідні документи. (а.с. 125-134) Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області надати інформацію на поставлені судом у вказаній ухвалі питання. (а.с.141-142) 21.02.2022 та 10.03.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області надано пояснення. (а.с.143-150, 163) Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно зазначив, що чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, що обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Слід зазначити, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути такі обставини, які об`єктивно є непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтвердженні належними доказами. Чинне законодавство України, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлено досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17рп/2011 визнано, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційний прав на судовий захист і доступ до правосуддя. Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб. З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про не визнання поважними причинами пропуску строку обставини, наведені в обґрунтування клопотання про поновлення строку. Матеріалами справи підтверджується, що позивач просить нарахувати і виплатити додаткові кошти. При цьому, позивач не був обмежений у можливості звернення до суду для вирішення цього спору, починаючи з 2005 року, натомість позовна заява подана позивачем до суду лише 04 вересня 2021 року (до адміністративного суду позов надійшов 06.09.2021 року). (а.с. 1, 46). Оскільки на спірні правовідносини поширюється строк звернення до суду, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення без розгляду зазначені позовні вимоги, починаючи з 2005 року і до 31 березня 2019 року. Зокрема, [PERSON] щомісяця отримував пенсію, тому міг знати про можливе порушення своїх прав, однак до суду з позовом про вирішення спору не звертався, при цьому у позивача не було будь-яких перешкод своєчасно звернутися до суду. Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що правовий висновок суду першої інстанції про залишення частини позовних вимог без розгляду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, який міститься у постанові від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19. Отже, на час звернення позивача до адміністративного суду завершився шестимісячний строк, встановлений ст. 122 КАС України, за період з 2005 до 31 березня 2019 року. Приписами частини 3 статті 123 КАС України визначено, що, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення без розгляду позову в частині вимоги про зобов`язання перерахувати пенсію і сплатити кошти за період з 2005 до 31 березня 2019 року. Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування покладене в основу ухвали від 24.03.2022 року. Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції від 24.03.2022 року не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Результат розгляду: denied