Рішення адміністративного суду від 2022-10-20 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Кабінету Міністрів України (далі - відповідач, КМУ), Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» та просить: - визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України «Про припинення повноважень заступника голови правління Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» [PERSON]» від 03.03.2020 №182-р; - поновити [PERSON] на посаді заступника голови правління Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України»; - стягнути з ПрАТ «НАК «Надра України» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу. Обґрунтовуючи позов, позивач зазначає, що працює в НАК «Надра України» з 2005 року, упродовж останніх 15 років обіймав керівні посади в Компанії, а останні 10 років працював на посаді заступника Голови Правління НАК «Надра України», за сумлінну працю має нагороди та подяки. Після призначення нового Голови правління Компанії проведено реорганізацію, ліквідовано разом з іншими структурними підрозділами підпорядкований позивачу Департамент економіки та фінансів, а посаду Директора поєднано з посадою заступника голови правління, внаслідок чого позивача призначено саме на посаду заступника Голови правління ПрАТ «НАК «Надра України». Наказом голови правління від 18.02.2020 №45-к на час закордонного службового відрядження з 29.02.2020 до 13.03.2020 включно позивача призначено в.о. Голови правління Компанії. Надалі 03.03.2020 розпорядженням КМУ №182-р припинено повноваження позивача як заступника Голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» відповідно до пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України. На виконання зазначеного розпорядження наказом Голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» від 30.03.2020 №66-К припинено повноваження [PERSON] як заступника Голови правління Компанії. Позивач стверджує, що його звільнення відбулося в період тимчасової непрацездатності, що підтверджується листком непрацездатності, а окрім того зазначає, що оскаржуване розпорядження та наказ видані з порушенням чинного законодавства та порядку видання, не на підставі наданих Держгеонадрами та Мінекоенерго документів, в умовах правової невизначеності, шляхом свавільного використання КМУ повноважень. Також позивач зазначає, що припинення його повноважень припало на дату подання колишнім Прем`єр-міністром заяви про відставку, у зв`язку з чим виникають сумніви щодо юридичної сили та законності цього розпорядження, дотримання порядку, процедури підготовки, голосування та підписання розпорядження №182-р. Окрім зазначеного позивач вказує на те, що прийняття оскаржуваного розпорядження КМУ не мало на меті покращення ситуації у галузі, здійснено з метою його усунення від здійснення перешкод у продажі активів, відчуженню нерухомості Компанії, що були внеском Держави у статутний капітал Компанії, зокрема архітектурної пам`ятки - офісного приміщення (Будинок Шпрехера, перший Львівський хмарочос, що знаходиться у межах державного історико-архітектурного заповідника - об`єкта Світової спадщини ЮНЕСКО і є пам`яткою архітектури місцевого значення) у історичному центрі Львова, у якому понад 60 років розміщений апарат управління ДП ПрАТ «НАК «Надра України» «Західукргеологія». Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 серпня 2020 року закрито провадження в частині позовних вимог про поновлення [PERSON] на посаді заступника голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» та стягнення з ПрАТ «НАК «Надра України» на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу з моменту звільнення. У задоволенні клопотання КМУ про закриття провадження в іншій частині відмовлено. Виключено ПрАТ «НАК «Надра України» з числа відповідачів. Відмовлено у прийнятті заяви [PERSON] про зміну (доповнення) предмету позову. Роз`яснено позивачу, що розгляд таких позовних вимог віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. [PERSON] подано до Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, у якій позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нову постанову, якою провадження у справі закрити, а справу направити для розгляду по суті до Господарського суду міста Києва. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, а висновки, викладені у судовому рішенні, не відповідають дійсним обставинам справи. Зокрема, позивач вказує на те, що судом першої інстанції не витребувано докази від Кабінету Міністрів України, які мали суттєве значення для правильного вирішення справи. Окрім того, на думку апелянта, обставини його звільнення перебувають поза площиною правового регулювання проходження публічної служби, тому у адміністративного суду відсутні повноваження з надання оцінки рішенню та діям відповідача відносно нього за правилами адміністративного судочинства. Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2022 року відкрито провадження за апеляційною скаргою [PERSON] , призначено справу до розгляду у письмовому провадженні. Від уповноваженого представника Кабінету Міністрів України Трембач О. та представника третьої особи - адвоката Єленіної С. надійшли письмові відзиви на апеляційну скаргу, у яких підтримано позицію, надану під час розгляду справи в суді першої інстанції, оскаржуване рішення вважають законним та обґрунтованим. Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Як встановлено судом першої інстанції та колегією суддів апеляційного суду, пунктами 5,9,91,92,10 статті 116 Конституції України визначено, що Кабінет Міністрів України, зокрема, призначає на посади та звільняє з посад за поданням Прем`єр-міністра України керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України. Відповідно до положень статті 22 Господарського кодексу України держава здійснює управління державним сектором економіки відповідно до засад внутрішньої і зовнішньої політики. Суб`єктами господарювання державного сектора економіки є суб`єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб`єкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує п`ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб`єктів. Повноваження суб`єктів управління у державному секторі економіки - Кабінету Міністрів України, міністерств, інших органів влади та організацій щодо суб`єктів господарювання визначаються законом. Держава реалізує право державної власності у державному секторі економіки через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління щодо суб`єктів господарювання, що належать до цього сектора і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління. Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» діяльність Кабінету Міністрів України ґрунтується на принципах верховенства права, законності, поділу державної влади, безперервності, колегіальності, солідарної відповідальності, відкритості та прозорості. Згідно з частиною другою статті 3 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України здійснює виконавчу владу на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною третьою статті 3 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» визначено, що Кабінет Міністрів України є колегіальним органом, приймає рішення після обговорення питань на його засіданнях. Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України затверджує положення та статути державних господарських об`єднань, підприємств, установ та організацій, розмір асигнувань на їх утримання і граничну чисельність працівників, призначає на посаду та звільняє з посади їх керівників і заступників керівників, застосовує до них заходи дисциплінарної відповідальності. Частиною першою статті 5 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» Кабінет Міністрів України є суб`єктом управління, що визначає об`єкти управління державної власності, стосовно яких виконує функції з управління, а також об`єкти управління державної власності, повноваження з управління якими передаються іншим суб`єктам управління, визначеним цим Законом. Відповідно до пункту 6 частини другої статті 5 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» КМУ призначає на посади та звільняє з посад керівників господарських структур, стосовно яких функції з управління виконує Кабінет Міністрів України. Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про акціонерні товариства» засновниками акціонерного товариства визнаються держава в особі органу, уповноваженого управляти майном, територіальна громада в особі органу, уповноваженого управляти комунальним майном, а також фізичні та/або юридичні особи, що прийняли рішення про його заснування. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2000 року №1460 (в редакції постанови КМУ від 22 травня 2019 року №640) затверджено статут Приватного акціонерного товариства «НАК «Надра України» (далі - Статут). Відповідно до пункту 16 Статуту засновником Компанії є держава в особі Кабінету Міністрів України. Кабінет Міністрів України як засновник приймає рішення про: затвердження Статуту Компанії та внесення до нього змін; призначення на посаду та звільнення з посади голови правління і його заступників за поданням Держгеонадр, погодженим з Міненерго. Згідно з пунктом 61 Статуту до складу правління входять голова правління та його заступники та інші члени правління. Голова правління та його заступники призначаються на посаду Кабінетом Міністрів України за поданням Держгеонадр, погодженим з Мінекоенерго, інші члени правління - загальними зборами. Оскільки предметом спору у даній справі з урахуванням ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 серпня 2020 року є законність/протиправність розпорядження Кабінету Міністрів України «Про припинення повноважень заступника голови правління Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» [PERSON]» від 03.03.2020 №182-р та його скасування за наявності правових підстав, то колегія суддів приймає до уваги, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 серпня 2020 року закрито провадження в частині позовних вимог про поновлення [PERSON] на посаді заступника голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» та стягнення з ПрАТ «НАК «Надра України» на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу з моменту звільнення. У задоволенні клопотання КМУ про закриття провадження в іншій частині відмовлено. Виключено ПрАТ «НАК «Надра України» з числа відповідачів. Відмовлено у прийнятті заяви [PERSON] про зміну (доповнення) предмету позову. Роз`яснено позивачу, що розгляд таких позовних вимог віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства. Відомостей та доказів того, що зазначена ухвала суду першої інстанції оскаржена та скасована судами вищих інстанцій судовій колегії не представлено. Відтак, переглядаючи рішення суду першої інстанції від 06 липня 2022 року, колегія суддів виходить з вищезазначеного предмету спору у цій справі, та вважає, що Кабінет Міністрів України наділений виключними повноваженнями щодо призначення та звільнення, зокрема заступників голови правління ПрАТ «НАК «Надра України». Відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» КМУ на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження. Згідно з частиною третьою статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» акти КМУ з організаційно-розпорядчих та інших поточних питань видаються у формі розпоряджень КМУ. Частиною п`ятою статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» визначено, що акти КМУ підпису Прем`єр-міністр України. Частиною третьою статті 50 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» визначено, що проекти актів КМУ вносяться на розгляд КМУ Секретаріатом КМУ, міністерствами, центральними органами виконавчої влади (крім тих, діяльність яких спрямовується і координується КМУ через відповідного члена КМУ), державними колегіальними органами, місцевими державними адміністраціями. Відповідно до частини першої статті 51 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» постанови та розпорядження КМУ приймаються на засіданнях КМУ шляхом голосування більшістю голосів від посадового складу КМУ шляхом голосування більшістю голосів від посадового складу КМУ, визначеного відповідно до статті 6 цього Закону. Відповідно до пункту 16 Статуту КМУ як засновник приймає рішення про призначення на посаду та звільнення з посади голови правління і його заступників за поданням Держгеонадр, погодженим з Мінекоенерго. Листом Держгеонадр від 25 лютого 2020 року №2868/01/14-20 на виконання пункту 16 Статуту внесено подання до КМУ про припинення повноважень заступника голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» [PERSON] До листа додано проект розпорядження КМУ «Про припинення повноважень заступника голови правління Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» [PERSON]», який завізовано головою Державної служби геології та надр України. Вказаний вище проект розпорядження погоджено з Міністерством енергетики та захисту довкілля України (за підписом Міністра енергетики та захисту довкілля України [PERSON]). Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що у межах визначеного судом першої інстанції предмету спору у цій справі, позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування розпорядження Кабінету Міністрів України «Про припинення повноважень заступника голови правління Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» [PERSON]» від 03.03.2020 №182-р мають розглядатися в порядку адміністративного судочинства. В частині доводів позивача щодо звільнення в період непрацездатності судом встановлено, що звільнення [PERSON] відбулося 30 березня 2020 року за наказом ПАТ «НАК «Надра України» №66-к. При цьому період непрацездатності позивача відповідно до наданих листків непрацездатності обраховується з 02 по 04 березня 2020 року та з 07 по 27 березня 2020 року. Відтак, звільнення позивача 30 березня 2020 року відбулося після періоду тимчасової непрацездатності, а його доводи про порушення відповідачем частини третьої статті 40 КЗпП України не узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, і є необґрунтованими. В частині доводів апелянта стосовно порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме: не витребування від Кабінету Міністрів України доказів, з яких було б можливим встановити обставини дотримання або недотримання порядку та процедури його звільнення, колегія суддів зазначає, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 серпня 2020 року задоволено заяву [PERSON] про витребування доказів. Витребувано від КМУ звірені копії всіх документів, що стали підставою для розроблення, погодження, подання, підготовки та припинення повноважень заступника голови правління ПрАТ «НАК «Надра України» [PERSON] Матеріали справи містять документи та докази, надані як самим позивачем, так і відповідачем та третьою особою, які дозволяють розглянути справи по суті заявлених позовних вимог. Окрім того, позивач не був позбавлений права користуватися своїми процесуальними правами, передбаченими КАС України під час розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Виходячи з такого, доводи позивача щодо незаконності оскаржуваного розпорядження Кабінету Міністрів України з підстав, які покладені ним в основу позову, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, про що судом першої інстанції викладено у рішення правильні висновки, з якими погоджується й судова колегія апеляційного суду. Оскаржуване розпорядження КМУ від 03.03.2020 №182-р видано з дотриманням спеціальної процедури, визначеної чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавства, відповідає положенням частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав стверджувати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Згідно статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. За таких обставин колегія суддів не вбачає підтверджень наведеним позивачем аргументам в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно та всебічно розглянуто справу, надано оцінку кожному доводу позивача, у зв`язку з чим підстави для скасування рішення суду першої інстанції від 06 липня 2022 року відсутні. Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу [PERSON] залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2022 року - без змін.

Результат розгляду: denied