Рішення адміністративного суду від 2023-08-14 00:00:00+03

23 жовтня 2021 року набрало законної сили рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року у справі №420/13905/21, яким визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови [PERSON] в перерахунку та виплаті пенсії з 01.04.2019 року на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення від 09.06.2021 №Ю0108986, виданої [INFO], станом на 05.03.2019 року, з урахуванням зазначених в ній основних та додаткових видів грошового забезпечення. Також суд зобов`язав ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату основного розміру пенсії [PERSON] на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення від 09.06.2021 №Ю0108986, виданої [INFO], станом на 05.03.2019 року, з урахуванням зазначених в ній основних та додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням вже виплачених сум. 25 жовтня 2021 року ГУ ПФУ в Одеській області було проведено перерахунок основного розміру пенсії [PERSON] з 01.04.2019 на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення від 09.06.2021 №ЮО108986. Сума доплати за період з 01.04.2019 по 31.10.2021 з урахуванням фактично виплачених сум склала 214 997,46 грн., обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації та підлягала виплаті [PERSON] після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України. 11 травня 2023 року до суду від [PERSON] надійшла заява про заміну стягувача у виконавчому провадженні. Подана заява обґрунтована тим, що заявниця є дружиною [PERSON] , яка проживала з ним на день його смерті ( [INFO] ) та має право на одержання суми пенсії, що підлягали виплаті [PERSON] і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження по справі №420/13905/21 відмовлено. Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави для задоволення заяви, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні можлива лише при існуванні відкритого виконавчого провадження або при наявності виконавчого листа у разі необхідності заміни сторони у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. При цьому суд звернув увагу, що виконавчий лист у даній справі не видано. Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням [PERSON] подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржену ухвалу та постанови ухвалу, якою заяву про заміну сторони у виконавчому листі задовольнити. В обґрунтування поданої скарги зазначається, що у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання. ГУ ПФУ в Одеській області своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалося, що відповідно до статті 304 КАС України не перешкоджає апеляційному перегляду справи. Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів у разі, в тому числі, відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю. Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду колегія суддів дійшла таких висновків. Положення стосовно процесуального правонаступництва закріпленні у статті 52 КАС України, відповідно до якої у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив. Згідно з частиною першою статті 379 КАС України, яка кореспондує приписи частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина четверта статті 379 КАС України). З наведеного нормативного визначення слідує, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка його завершує. Ця стадія розпочинається з набрання судовим рішенням законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідного процесуального статусу, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені таким статусом сторони. Заміна сторони виконавчого провадження є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14 червня 2021 року у справі №2-а-1411/11, від 24 квітня 2018 року у справі №2а/0612/649/11, від 03 травня 2018 року у справі №2-а-1864/10, від 13 грудня 2018 року у справі №2-а-1710/11, від 29 січня 2020 року у справі №815/1303/17. Щодо наявності підстав для заміни сторони виконавчого провадження, то слід зазначити таке. Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Відповідно до частини першої статті 61 означеного Закону, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року у справі №420/13905/21 зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату основного розміру пенсії [PERSON] на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення від 09.06.2021 №Ю0108986, виданої [INFO], станом на 05.03.2019 року, з урахуванням зазначених в ній основних та додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням вже виплачених сум. На підставі судового рішення ГУ ПФУ в Одеській області було проведено перерахунок основного розміру пенсії [PERSON] , за результатом якого сума доплати за період з 01.04.2019 по 31.10.2021 з урахуванням фактично виплачених сум склала 214 997,46 грн. Станом на дату смерті [PERSON] ( [INFO] ) зазначена заборгованість з пенсії не виплачена. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] дружиною [PERSON] є [PERSON] (а.с. 50 звор.). Ураховуючи наведені обставини справи колегія суддів вважає, що [PERSON] , як дружина позивача, яка проживала разом із пенсіонером на день його смерті, має право на одержання сум пенсії, не отриманих пенсіонером, незалежно від того, чи забезпечується заявниця пенсією у разі втрати годувальника. Виходячи з наведеного та враховуючи, що виконання рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, колегія суддів суду погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість поданої заяви та наявність правових підстав для заміни стягувача його правонаступником. За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до незастосування ним положень статей 52, 379 КАС України за наявності відповідних передумов для цього та, як наслідок, постановлення незаконної ухвали. При розгляді даної справи судом апеляційної інстанції враховані висновки Верховного Суду, викладені в ухвалі касаційного суду від 19 червня 2023 року у справі №420/3445/22. Аналогічна правова позиція щодо застосування статей 52, 379 КАС України висловлена Верховним Судом в ухвалах від 6 вересня 2021 року у справі № 520/5612/19, від 7 вересня 2022 року у справі №520/19364/2020, від 31 жовтня 2022 року у справі №640/20737/20, від 26 січня 2023 року у справі №300/4435/21, від 20 березня 2023 року у справі №420/6747/21. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Відтак, апеляційна скарга [PERSON] підлягає задоволенню.

Результат розгляду: granted