Рішення адміністративного суду від 2023-03-01 00:00:00+02

Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі в розмірі 6193,43 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначено що заборгованість за відповідачем виникла у зв`язку з небажанням останнього продовжувати подальше проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення військового навчального закладу. Водночас відповідно до положень частини десятої статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачений обов`язок громадян, які відмовилися від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, відшкодувати витрати, пов`язані з їх утриманням відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2021 в задоволенні адміністративного позову Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного \~відмовлено. Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подала апеляційну скаргу , вважає , що ухвалюючи оскаржуване рішення судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, висновки викладені у ньому не відповідають обставинам справи. Зважаючи на те ,що підставою звернення із позовною заявою про стягнення з особи витрат, пов`язаних з її утриманням у вищому навчальному закладі є невиконання особою умов контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, укладеного між Міністерством оборони України в особі Начальника Національної академії та відповідачем, що, згідно умов Контракту та вимог чинного законодавства України, обумовлює обов`язок відшкодування витрат на утримання особи у закладі вищої освіти Національна академія має право звертатися до суду з позовом про стягнення з особи витрат, пов`язаних з її утриманням у вищому навчальному закладі. \~Вважає , що Національна академія є належним позивачем у справі та мала право звернутися з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат та не залучати як третю особу Міністерство оборони України. Посилаючись на обставини та обґрунтування , викладені в апеляційній скарзі , просить суд скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2021, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином.\~ Від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника. Разом з тим, працівниками УДППЗ "Укрпошта" повернуто поштове відправлення суду, яке надсилалося на адресу відповідача, із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».\~ Відповідно до п. 4 ч. 6\~ст. 251 КАС України\~днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно пунктів 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику за закінченням встановленого строку зберігання. Водночас до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб\~учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками\~за закінченням терміну зберігання,\~адресат вибув,\~адресат відсутній\~і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.10.2018 року у справі №821/818/16, від 16.12.2020 року у справі №120/4080/19-а. Судом вжито необхідні заходи щодо повідомлення позивача про апеляційний розгляд справи в в судовому засіданні. Згідно з ч.1 ст.308 КАС України \~суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,\~перевіривши доводи апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного є неналежним позивачем у справі відповідно до положень частини четвертої статті 5 КАС України і пункту 2 Порядку №964. Згідно із частиною четвертою статті 5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України. Відповідно до пункту 3 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою. На виконання пункту 3 Порядку №964 був виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, відповідно до якого у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу вищого навчального закладу. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу вищого навчального закладу. У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач вищого навчального закладу. Відшкодовані за утримання курсантів у вищому навчальному закладі кошти враховуються у кошторисних показниках спеціального фонду відповідних центральних органів виконавчої влади як власні надходження вищого навчального закладу та витрати на утримання курсантів. До того ж, відповідно до приписів Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170, право укладання від імені Міністерства оборони України контракту про навчання делегується керівнику військового навчального закладу. Колегія суддів вбачає за необхідне зауважити, що Міністерство оборони України є уповноваженим органом, який здійснює функції держави у спірних відносинах, а Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного є бюджетною установою та утримується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України. Витрати, які відшкодовані за утримання у вищому навчальному закладі, зараховуються до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок Академії виключно на утримання курсантів. Між Міністерством оборони України саме в особі начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного і відповідачем був укладений контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, відповідно до якого відповідач зобов`язувався, серед іншого, сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів та добровільно відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому військовому закладі, в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість. Отже, саме між Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного і [PERSON] виникли спірні правовідносини через невиконання останнім умов зазначеного контракту, тому у Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного є право звернутися до суду з позовом до відповідача про стягнення витрат за його утримання у навчальному закладі. До аналогічних висновків, в контексті цього питання, дійшов Верховний Суд в постановах від 19 листопада 2020 року в справі №560/1341/19, від 24 лютого 2021 року в справі №420/4661/19, від 01.10.2021 у справі\~№520/11992/19. Колегія суддів зауважує, що склалася стала практика щодо розгляду такої категорії справ як відшкодування витрат на навчання курсанта у навчальному закладі у разі, зокрема, його відмови від подальшого проходження військової служби, у якій саме вищий навчальний заклад, в якому навчався і проходив службу відповідач, є позивачем у справі, а кошти відшкодовуються саме на користь вищого навчального закладу (постанови Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі №2318/6529/12, від 16 жовтня 2020 року в справі №1.380.2019.002683). Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права про визнання Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного неналежним позивачем у справі. Також , спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, належить вирішувати у порядку адміністративного судочинства, оскільки такі спори пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних\~з утриманням у вищому навчальному закладі,\~навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року в справі №1.380.2019.001198 і у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року в справі №340/1019/19. Щодо заявлених позовних вимог по суті, колегія суддів зазнає наступне. Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ) урегульований порядок проходження громадянами України військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах. Зокрема, за змістом ст. 25 Закону №2232-ХІІ, підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів. Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України. З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 цього Закону. Курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 та підпунктів «д», «е», «є», «ж», «з» пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Механізм відшкодування витрат визначений Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 (далі - Порядок №964). Так, п. 2 Порядку №964 визначено, що витрати відшкодовуються, зокрема Міноборони. Згідно з п.п. 3, 4 Порядку №964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом із Мінфіном, МВС, Управлінням державної охорони, СБУ та Службою зовнішньої розвідки, - а саме спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах». Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Відповідно до п. 5 Порядку №964 витрати відшкодовуються у повному розмірі, зокрема курсантами, які вислужили встановлений законодавством строк строкової військової служби до вступу у заклад вищої освіти. Поряд з цим, п. 7 Порядку №964 передбачено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. Пунктом 8 Порядку №964 передбачено, що сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони. З матеріалів справи вбачається, що Наказом начальника Національної академії від 17 липня 2019 року № 39-КС (по особовому складу) [PERSON] було зараховано на перший курс навчання до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. З 17.07.2019 року [PERSON] зараховано до списків особового складу Національної академії та на всі види забезпечення, що підтверджується наказом начальника Національної академії від 17.07.2019 року №182 (по стройовій частині). 17.07.2019 року між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та солдатом [PERSON] укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу. Згідно з пунктом 1 вказаного контракту відповідач зобов`язувався, зокрема, продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання, відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані із його утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. 22.02.2021 року солдат [PERSON] подав рапорт про відрахування з числа курсантів Національної академії у зв`язку із достроковим розірванням контракту через відмову від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу. Також, у даному рапорті відповідач зазначив про свою обізнаність із обов`язком відшкодувати витрати, пов`язані із його утриманням у \~навчальному закладі, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 964 від 12 липня 2006 року «Про затвердження порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» та зобов`язався їх відшкодувати. Наказом начальника Національної академії від 16 березня 2021 року №14-КС (по особовому складу) із солдатом [PERSON] \~відповідно до частини 11 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пунктів 36, 195, 227 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, пункту 2.15 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та пункту 3.2 та 3.9 Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України, достроково розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, відраховано з числа курсантів у зв`язку із розірванням контракту через відмову від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення військового навчального закладу, увільнено від займаної посади та зараховано в розпорядження начальника Міжнародного центру миротворчості та безпеки для подальшого проходження строкової військової служби. Наказом начальника Національної академії від 18 березня 2021 року №76 (по стройовій частині) солдата [PERSON] виключено зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення, зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії за період з 17 липня 2019 року по 18 березня 2021 року в сумі 6605,93 грн. 18.03.2021 [PERSON] під підпис було ознайомлено із довідкою-розрахунком №20 про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в Національній академії, у сумі 6605,93 грн в, тобто він зобов`язується оплатити суму в касу або на рахунок Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до 18.04.2021. Згідно із довідкою-розрахунком Національної академії від 18 березня 2021 року №20 витрати на утримання відповідача у сумі 6605,93 грн. становлять: грошове забезпечення - \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~6605,93 грн. Тобто , у відповідності до вимог Порядку № 964 та Порядку №419 та довідки - розрахунку від 18.03.2021 року №20 відповідачу необхідно відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії в сумі 6605 грн. 93 коп., а саме: гошове забезпечення - \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~6605 грн. 93 коп. Вказана заборгованість підтверджується довідкою-розрахунком від 18.03.2021 гоку №20, розрахунком на утримання коштів за навчання та довідкою-розрахунком пдобово на курсанта [PERSON] . \~Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з триманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ. Таким чином, вищевказані документи підтверджують склад та розмір понесених позивачем витрат на утримання відповідача на час навчання в академії. При цьому, належних документальних доказів, які б спростували достовірність і правильність здійснених позивачем розрахунків витрат відповідач до суду не подав та про наявність таких доказі у третіх осіб суд не повідомив. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем добровільно було відшкодовано витрати лише у розмірі 412,50 грн, натомість заборгованість відповідача з відшкодування витрат на утримання у Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на час розгляду справи судом становить 6\~193,43 грн. За таких обставин колегія суддів , беручи до уваги обізнаність відповідача про обов`язок відшкодувати витрати на його утримання в Академії та відсутність добровільної сплати ним коштів в частині суми 6\~193,43 грн на користь позивача, наявні підстави для стягнення з відповідача вказаної суми коштів , тому позовні вимоги правомірні, підтверджені та підлягають задоволенню. Враховуючи наведене , суд першої інстанції при вирішенні спору припустився порушень норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. За приписами частини першої та частини другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Відтак, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню. Оскільки судове рішення ухвалюється на користь позивача, якій є суб`єктом владних повноважень, розподіл судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, у відповідності до статті 139 КАС України судом не здійснюється.

Результат розгляду: granted