Рішення адміністративного суду від 2022-01-18 00:00:00+02

[PERSON] звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом , в якому просила: - визнати протиправним та скасувати рішення тридцять другої сесії сьомого скликання Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області від 22.10.2020 "Про поділ земельних ділянок комунальної власності ", прийняте з врахуванням її заяви; - зобов`язати Чупахівську селищну раду Охтирського району Сумської області надати позивачці дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га, із земель сільськогосподарського призначення на території Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області (за межами населених пунктів) за результатами розгляду клопотання позивача від 18.05.2020. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення тридцять другої сесії сьомого скликання Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області від 22.10.2020 "Про поділ земельних ділянок комунальної власності". Зобов`язано Чупахівську селищну раду надати [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованої на території Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Чупахівської селищної ради на користь [PERSON] \~судові витрати, що складаються з оплати судового збору в сумі 908 грн, а також витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 800 гривень. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Чупахівська селищна рада оскаржила його в апеляційному порядку, оскільки вважає його таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не врахував, що земельна ділянка за кадастровим номером 5920355500:01:001:5518 знаходиться в постійному користуванні СФГ «Барздова» на підставі \~рішення господарського суду Сумської області \~і передання її у власність може відбуватися після надання погодження землекористувача на вилучення зазначеної земельної ділянки. При розгляді справи в суді першої інстанції відповідачем заявлялось клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи СФГ «Барздова», однак, ухвалою суду у його задоволенні було відмовлено у зв`язку з відсутністю обставин, які б свідчили що рішення суду може вплинути на права та обов`язки ФСГ «Барздова». Вважав, що з врахуванням вказаних обставин, селищною радою не може бути наданий дозвіл позивачці на розроблення проекту землеустрою саме на земельній ділянці з кадастровим номером 5920355500:01:001:5518, а тому, з метою недопущення прав позивача, на черговій сесії селищної ради було прийняте рішення про поділ вільної земельної ділянки з кадастровим номером 5920355500:01:001:5513 площею 5,6863 га та виділ позивачу та іншим 49 громадянам, які звернулися з відповідним заявами про безоплатне надання у власність земельних ділянок, земельної ділянки площею 0,10 га. Вважав, що нормами чинного законодавства не заборонено надавати громадянам земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства у меншому ніж \~2 га розмірі. Вказав, що \~позовні вимоги щодо зобов`язання Чупахівської селищної ради надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою є дискреційними повноваженнями \~відповідача, як органу місцевого самоврядування, і втручання суду у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень, є \~неприпустимим. Зауважив, \~що позивачем пропущено строк звернення до суду, однак, судом першої інстанції зазначена обставина залишена поза увагою. Просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити \~нове судове рішення, яким в позові відмовити повністю. Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає,\~що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Звертає увагу, що твердження відповідача, наведені у апеляційній скарзі, є хибними та спростовуються положеннями чинного законодавства України. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Відповідно до ст.ст.308, 311 КАС України, суд\~апеляційної\~інстанції\~розглядає справу\~в порядку письмового провадження за наявними\~у справі матеріалами. Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 18 травня 2020 року [PERSON] звернулася до Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Чупахівської селищної ради для ведення особистого селянського господарства. До клопотання було додано графічні матеріали, на яких зазначене бажане розташування та розмір земельної ділянки (кадастровий номер 5920355500:01:001:5518) та копія паспорту позивача (а.с. 11). Листом від 17.06.2020р. №524/02-15 Чупахівська селищна рада повідомила позивача бажана земельна ділянка є ділянкою комунальної власності та надана у постійне користування громадянам для ведення фермерського господарства. Не погоджуючись з фактичною відмовою відповідача у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, позивач звернулася з позовом до суду. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15.09.20 по справі №480/4783/20 визнано протиправною бездіяльність Чупахівської селищної ради щодо не розгляду у передбачений законодавством спосіб заяви [PERSON] про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області. Зобов`язано Чупахівську селищну раду повторно розглянути заяву [PERSON] \~про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства від 18.05.2020 та, за результатами її розгляду, прийняти рішення з урахуванням правової оцінки спірних правовідносин, наданої судом. Зазначене рішення набрало законної сили 16.10.20р. Рішенням тридцять другої сесії сьомого скликання Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області від 22.10.2020 "Про поділ земельних ділянок комунальної власності» , відповідач виділив позивачу земельну ділянку з кадастровим номером 5920355500:01:001:5513, орієнтовною площею 0,10 га (а.с. 10). Позивач, вважаючи, що відповідним рішенням Чупахівської селищної ради звужені її права щодо безоплатного отримання у власність земельної ділянки в межах встановленого законом розміру 2 га, \~звернулася до суду з цим позовом. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що рішення селищної ради \~від 22.10.2020 "Про поділ земельних ділянок комунальної власності» \~не містить обґрунтованих причин, з яких неможливо задовольнити заяву позивача у повному обсязі та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку площею саме 2,0 га та з метою захисту порушеного права позивача, обираючи ефективний та належний, за встановлених обставин, спосіб захисту порушених прав позивача, зобов`язав відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства. Надаючи оцінку спірним правовідносинам сторін та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке. Відповідно до частини другої\~статті 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема,\~Земельним кодексом України\~(по тексту -\~ЗК України) та\~Законом України "Про землеустрій". Згідно зі\~ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997\~за\~№ 280/97-ВР\~(далі - Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні") сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені\~Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Відповідно до пункту 34 частини 1\~статті 26 вказаного закону\~виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської Ради вирішуються відповідно до\~закону\~питання регулювання земельних відносин. Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень (ч. 1\~ст. 59 Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні"). Відповідно до\~ст. 12 Земельного кодексу України від 25.10.2001, № 2768-ІІІ\~(тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Земельний кодекс України) до повноважень сільських, селищних, \~у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього\~Кодексу. Вказані норми кореспондуються із частиною 1\~статті 122 Земельного Кодексу України, відповідно до якої сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. За змістом частин 1 - 3\~статті 116 ЗК України\~громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. У\~статті 121 ЗК України\~передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара (п. "б" ч. 1), для ведення садівництва - не більше\~0,12 гектара (п. "в" ч. 1). Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Відповідно до\~статті 118 ЗК України\~порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянам передбачає визначену земельно-правову процедуру, яка включає такі послідовні стадії: 1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність; 2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні); 3) після розроблення проекту землеустрою\~погодження такого проекту, зокрема, з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів\~статті 186-1 ЗК України; 4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі; 5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення. Аналіз наведених норм права, якими врегульовано процедуру безоплатного отримання земельних ділянок, свідчить про те, що всі дії відповідних суб`єктів земельно-правової процедури є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність. Згідно із частиною першою\~статті 118 ЗК України\~громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Зі змісту частини шостої\~статті 118 ЗК України\~слідує, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні, до якого додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. Водночас, частиною сьомою\~статті 118 ЗК України\~визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме: - невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів; - невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів; - невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому\~законом\~порядку. Отже, обов`язковим є прийняття відповідним органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови. У разі надання органом місцевого самоврядування особі відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою обов`язковим є зазначення конкретної підстави для такої відмови, що визначені у частиною сьомою\~статті 118 ЗК України. Зі змісту частини сьомої\~статті 118 ЗК України\~вбачається, що вона містить вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Водночас, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень\~статті 118 ЗК України. Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого "земельного" питання. У світлі вимог частини другої статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим. Як встановлено судовим розглядом, позивач звернулася до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з кадастровим номером 5920355500:01:001:5518 орієнтовною площею 2,0 га. Оскаржуваним рішенням відповідача позивачу виділено іншу земельну ділянку та в меншому розмірі, а саме з кадастровим номером 5920355500:01:001:5513, орієнтовною площею 0,10 га. Отже, спірне рішення відповідача стосується не бажаної позивачем, а іншої земельної ділянки, з іншим кадастровим номером та меншою площею, не містить обґрунтованих \~мотивів, які унеможливлюють надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення бажаної позивачем \~земельної ділянки і виділу \~бажаної площі. \~\~ Крім того, з рішення \~Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області від 22.10.2020 "Про поділ земельних ділянок комунальної власності" не вбачається, що воно прийняте \~саме за результатами розгляду заяви позивача від 18.05.2020 \~та на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 по справі №480/4783/20. \~ За таких обставин, колегія суддів вважає, що заява [PERSON] від 18.05.20 належним чином Чупахівською селищною радою не розглянута, оскільки відповідачем не надано доказів прийняття рішення сесії за наслідками розгляду вказаного звернення, отже, висновки суду першої інстанції про скасування вказаного рішення є законними та обґрунтованими. Доводи апеляційної скарги щодо \~не можливості надати позивачу земельну ділянку, згідно її заяви від 18.05.2020, оскільки вона перебуває у постійному користуванні іншої особи, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані обставини та докази не були покладені в основу оскаржуваного рішення та не були підставою відмови. З цих підстав також відхиляються доводи апеляційної скарги щодо не залучення судом першої інстанції до участі в справі ФСГ " Барздова". Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України \~в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Отже, оскільки заява позивачки від 18.05.2020 фактично не розглянута, відповідачем не прийнято жодного рішення щодо вирішення її по суті, а саме задоволення чи відмови, вимоги позивача про зобов`язання \~надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки \~є передчасними, а тому в їх задоволенні слід відмовити. В зв`язку з чим, судове рішення в цій частині підлягає скасуванню. Проте, суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини, та дійшов передчасного висновку \~в частині покладення на відповідача обов`язку надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою. Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. З урахуванням вищевказаного, колегія суддів вважає, що належним способом захисту прав позивача буде \~зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву [PERSON] від 18.05.2020 та прийняти відповідне рішення на сесії селищної ради . При повторному розгляді заяви позивача відповідач має здійснити додаткову перевірку наявності підстав для надання або відмови в наданні дозволу, з урахуванням наявних у нього документів, зокрема щодо наявності користувачів спірної земельної ділянки . Щодо доводів апеляційної скарги про пропуск строку звернення до суду з позовом, колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. За приписами ч.3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Відповідно до ч.1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Як вбачається з матеріалів справи, \~позивач оскаржуючи рішення \~Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області від 22.10.2020 "Про поділ земельних ділянок комунальної власності», звернулася до суду з цим позовом 31.05.21р. Також позивачем подану заяву про поновлення строку на звернення до суду, в якій, \~у якості поважності причин пропуску, зазначено не повідомлення позивача Чупахівською селищною радою про розгляд її заяви по суті. Зазначає, що \~\~спірне рішення було опубліковано на вебсайті ради наприкінці травня 2021 року, отже, саме з цього часу позивачка дізналася . Враховуючи, відсутність в матеріалах справи доказів надіслання позивачу \~рішення тридцять другої сесії сьомого скликання Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області від 22.10.2020 "Про поділ земельних ділянок комунальної власності», а також опублікування його на офіційному сайті раніше вказаної позивачем дати, \~колегія суддів вважає причини пропуску строку звернення до суду поважними, а доводи апеляційної скарги необґрунтованими. \~ Щодо розподілу судом першої інстанції судових витрат у справі, колегія суддів зазначає таке. Розподіл судових витрат здійснено судом першої інстанції в порядку\~ст. 139 КАС України\~та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області на користь позивача витрати зі сплати судового збору в сумі 908,00 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 800,00 грн. Апеляційна скарга не містить доводів щодо незгоди із судовим рішенням в частині вирішення питання відшкодування витрат на правову допомогу, а тому в цій частині колегія суддів погоджується з висновками суду. Відповідно\~ до ч. 1\~ ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Враховуючи, що суд першої інстанції, неповно з`ясував обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права, \~рішення суду підлягає скасуванню в частині зобов`язання Чупахівську селищну раду надати [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованої на території Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області з прийняттям нового часткове задоволення позову, та зобов`язання відповідача повторно розглянути звернення та прийняти рішення у відповідності до вимог законодавства. В іншій частині, судове рішення є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують. За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. \~

Результат розгляду: partial