Рішення адміністративного суду від 2022-01-19 00:00:00+02

У вересні 2020 року [PERSON] звернулася з адміністративним позовом до Комунального некомерційного підприємства "Рокитнівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" Рокитнівської районної ради (далі - КНП "Рокитнівський РЦПМСД"), в якому просила: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення записів про державні нагороди у її трудову книжку, невиплати їй коштів, виданих на відрядження у травні-грудні 2017 року та у 2018-2019 роках, при звільненні з роботи, а також щодо невиплати їй середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку; зобов`язати відповідача внести відомості про заохочення в її трудову книжку та виплатити кошти, видані на відрядження у травні-грудні 2017 року та у 2018-2019 роках; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 357573,15 грн, матеріальну шкоду в розмірі 6259,88 грн та моральну шкоду в розмірі 26486,94 грн. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року, провадження у справі закрито з тих мотивів, що цей спір виник з трудових відносин, тому його не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. У касаційній скарзі [PERSON] , посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ухвалені ними рішення про закриття провадження у справі. За доводами позивачки, цей спір є публічно-правовим та повинен розглядатися за правилами адміністративного судочинства. Відзиву на касаційну скаргу відповідачем не подано. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, колегія суддів виходить з такого. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] працювала на посаді заступника головного лікаря з економічних питань КНП "Рокитнівський РЦПМСД". Спірні правовідносини виникли у зв`язку із звільненням позивачки з цієї посади на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України та стосуються оформлення її трудової книжки і проведення належних виплат при звільненні. У частині першій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства названо справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Згідно з частиною першою статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1); спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункт 2). Суб`єктом владних повноважень, у розумінні пункту 7 частини першої статті 4 КАС України, є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. Публічною службою є діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини першої статті 4 КАС України). З аналізу вказаних норм вбачається, що юрисдикція адміністративних судів поширюється не на будь-які трудові спори, а лише ті, які пов`язані з перебуванням особи на публічній службі, до якої, зокрема, віднесено службу в органах державної влади або органах місцевого самоврядування. За змістом статті 1 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави. Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби. Відповідно до статті 1 Закону України від 07.06.2001 №2493-III "Про службу в органах місцевого самоврядування" служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом. Статтею 3 цього Закону обумовлено, що посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України. Відповідно до пункту 1.1 Статуту КНП "Рокитнівський РЦПМСД", затвердженого рішенням Рокитнівської районної ради від 24.07.2019 №453 (далі - Статут), КНП "Рокитнівський РЦПМСД" (далі - Підприємство) є закладом охорони здоров`я - комунальним некомерційним підприємством, що надає первинну медичну допомогу та здійснює управління медичним обслуговуванням населення Рокитнівського району, вживає заходи з профілактики захворювань населення та підтримання громадського здоров`я. Згідно з пунктом 1.2 Статуту Підприємство створене за рішенням Рокитнівської районної ради (далі - Засновник) від 16.02.2018 №301 відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" шляхом перетворення Комунального закладу охорони здоров`я "Рокитнівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" Рокитнівської районної ради Рівненської області у комунальне некомерційне підприємство. У пункті 1.4 Статуту встановлено, що засновником, власником та органом управління майном Підприємства є територіальні громади сіл та селищ Рокитнівського району в особі Рокитнівської районної ради. Підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним Засновнику. У пункті 4.2 Статуту визначено, що Підприємство є юридичною особою публічного права. Управління Підприємством здійснює Рокитнівська районна рада (Засновник). Поточне керівництво (оперативне управління) Підприємством здійснює генеральний директор (керівник підприємства), який призначається на посаду Засновником (уповноваженим органом) відповідно до діючого законодавства. Строк найму, права, обов`язки і відповідальність генерального директора, умови його матеріального забезпечення, інші умови найму визначаються контрактом (пункти 7.1, 7.2 Статуту). У силу пунктів 7.4.10 і 7.4.12 Статуту керівник Підприємства: приймає рішення про прийняття на роботу, звільнення з роботи працівників Підприємства, а також інші, передбачені законодавством про працю рішення в сфері трудових відносин, укладає трудові договори з працівниками Підприємства; призначає на посаду та звільняє з посади своїх заступників і головного бухгалтера Підприємства. Статтею 169 Цивільного кодексу України передбачено, що територіальні громади діють у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Територіальні громади можуть створювати юридичні особи публічного права (комунальні підприємства, спільні комунальні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом. За змістом статті 81 Цивільного кодексу України підприємства, установи та організації, які створюються розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, є юридичними особами публічного права. Згідно з частиною третьою статті 8 Господарського кодексу України господарська компетенція органів державної влади та органів місцевого самоврядування реалізується від імені відповідної державної чи комунальної установи. Безпосередня участь держави, органів державної влади та органів місцевого самоврядування у господарській діяльності може здійснюватися лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. З огляду на викладене суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що КНП "Рокитнівський РЦПМСД" не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, а робота заступника головного лікаря цього комунального підприємства не належить до публічної служби, визначеної КАС України. Таким чином, суди правильно виходили з того, що позивачкою пред`явлено позов не у сфері публічно-правових відносин, що згідно зі статтею 19 КАС України є необхідною ознакою для віднесення справи до юрисдикції адміністративного суду. Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема із трудових, правовідносин. Отже, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли мотивованого висновку, що спір, який виник у зв`язку із звільненням працівника з роботи, не пов`язаної з проходженням публічної служби, має вирішуватись за правилами цивільного судочинства. За таких обставин та виходячи з приписів пункту 1 частини першої статті 238 КАС України, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, правильно закрив провадження в адміністративній справі та роз`яснив, що порядок розгляду цього спору здійснюється за правилами цивільного судочинства. Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав уважати, що судові рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права.

Результат розгляду: denied