Рішення адміністративного суду від 2022-06-27 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з позовом до ВП №5 (м. Немирів) Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, поліцейської ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції Шмирко Зоряни Миколаївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Позовна заява мотивована тим, що 07.06.2022 постановою серія ЕАО №5456790 винесеної поліцейською ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майором поліції Шмирко Зоряною Миколаївною було притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн, за порушення п. 14.6 (г) ПДР, зокрема, [PERSON] порушив правила обгону на мосту на ділянці дороги із обмеженою оглядовістю. Позивач вважає вказане рішення посадової особи суб`єкта владних повноважень необґрунтованим, ухваленим з порушенням вимог КУпАП, зокрема без проведення розгляду справи, а формальною констатацією факту його винуватості, посадовою особою суб`єкта владних повноважень не було з`ясовано та не доведено обставин, які б свідчили про наявність в його діях ознак правопорушення, за яке передбачено адміністративну відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП, отож воно є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Вказане стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 17.06.2022 призначено розгляд\~справи в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без повідомлення\~(виклику)\~сторін та\~визначено відповідачу\~строк для\~подання відзиву\~на позов. Також було витребувано з ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] за ч.2 ст.122 КУпАП, у якій було винесено постанову серія ЕАО №5456790 від 07.06.2022. Сторони не\~подали до\~суду своїх\~заперечень проти\~розгляду справи в\~порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, однак повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи, що підтверджується відміткою про отримання 23.06.2022 ухвали суду від 17.06.2022 про відкриття провадження у справі. Відповідачі у визначений судом строк відзиву на позов не подали. За таких обставин суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, за відсутності клопотань будь-якої зі сторін, за наявними у справі матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. 07.06.2022 поліцейською ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майором поліції Шмирко Зоряною Миколаївною було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО №5456790, якою [PERSON] було притягнуто\~до адміністративної\~відповідальності за\~ч.2\~ст.122\~КУпАП та\~накладено адміністративне\~стягнення у\~виді штрафу\~в розмірі\~510 гривень. Із постанови встановлено, що 07.06.2022 о 10:35 годині в м. Іллінці по вул. Незалежності, [PERSON] керуючи транспортним засобом КІА SEPHIA реєстраційний номер [NUMBER] , порушив правила обгону на мосту на ділянці дороги із обмеженою оглядовістю, чим порушив п. 14.6 (г) ПДР України. У позові [PERSON] зазначив, що не згодний з накладеним стягненням, так як ніяких попереджувальних знаків про наявність попереду моста встановлено не було, моста також на його думку не було, крім того оглядовість при обгоні була видимою на 100% , і незважаючи на його пояснення, що він нічого не порушував, відповідач на це грубо проігнорував і виніс дану постанову. Позивач, не погодившись із рішенням посадової особи суб`єкта владних повноважень, вважаючи його незаконним, звернувся до суду із вищевказаним позовом. Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Згідно ст. 280 КУпАП обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Нормами ст. 251 КУпАП визначено поняття доказів у справі про адміністративне правопорушення. На виконання вимог ухвали суду від 17.06.2022 відповідачем не було надано відзиву, не надано матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] , у якій було винесено оскаржувану постанову, не надано жодних доказів на спростування обставин наведених в адміністративному позові. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП настає у разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до вимог п. 14.6 (г) Правил дорожнього руху обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості. Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених\~ст. 255\~КУпАП. Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку. Судом встановлено, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів, у тому числі у вигляді відеозаписів з камер закріплених на форменому одязі чи службових транспортних засобах, тощо на підтверджують факту порушення позивачем п.14.6 (г) ПДР, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП. При цьому, суд враховує позицію ВС викладену у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17, де зазначено, що для підтвердження порушення Позивачем Правил дорожнього руху України відповідач (Управління патрульної поліції), відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки із відповідними замірами відстані автомобіля від пішохідного переходу тощо. Посилання на оскаржувану постанову про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки\~саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.\~Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. З огляду на викладене, наведене розцінюється судом як не доведення правомірності прийнятого відповідачем як посадовою особою суб`єкта владних повноважень рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Суд дійшов до переконання, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 \~ст. 122 КУпАП\~ є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити за недоведеності висунутого позивачеві обвинувачення. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат керується ст. 139 КАС України, де зазначено, що у зв`язку із задоволенням позову особи, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Результат розгляду: granted