Рішення адміністративного суду від 2023-05-18 00:00:00+03

Адвокат Валюх Ю.В. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до Державної екологічної інспекції у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № 015757 від 20 квітня 2023 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 65 КУпАП, винесену державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Деуленко Тетяною В`ячеславівною, про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, розміром 510 грн., а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, а також стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Сумській області суму сплаченого судового збору у розмірі 536 грн. 80 коп. та витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 4000 грн. 00 коп., всього 4536 грн. 80 коп. Позовні вимоги мотивує тим, що 20 квітня 2023 року на 10 год.00 хв. його викликали до кабінету № 75-а, п`ятий поверх, вул. Магістратська, 29, м. Суми, де знаходиться Державна екологічна інспекція у Сумській області. Державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Деуленко Тетяна В`ячеславівна склала на нього протокол про адміністративне правопорушення № 015757 від 20 квітня 2023 року та винесла постанову № 015757 від 20 квітня 2023 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, розміром 510 грн. за порушення вимог ст. 65 КУпАП. Копія протоколу та копія вищевказаної постанови [PERSON] були вручені 20 квітня 2023 року про що він поставив на оригіналах цих документів свій підпис. З вищевказаною постановою категорично не згодний, вважає її незаконною, необгрунтованою та такою, що не відповідає дійсним обставинам, винесена з грубим порушенням вимог КУпАП, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав: 1. \~ \~ \~ \~В оскаржуваній постанові № 015757 від 20 квітня 2023 року зазначено, що він, [PERSON] 06 березня 2023 року, близько 13 години 00 хвилин здійснив незаконний поруб молодих насаджень, а саме: здійснив самовільний поруб одного сиро ростучого дерева породи дуб у кварталі 47 виділ 48 ДП Лебединський Агролісгосп, що підтверджується матеріалами кримінального провадження. З такою позицією погодитись не можливо, адже ні в кримінальному провадженні ні у справі про адміністративне правопорушення експертиза по дереву не проводилася і ніхто із спеціалістів не визначав яке було дерево сухе чи сиро ростуче. Про те, що дерево було сиро ростуче це припущення слідчого, який є зацікавленою особою у кримінальному провадженні. Він не пиляв сиро ростуче дерево породи дуб, а збирав сухі дрова в лісі і перепилював довгі гілки, які лежали на землі і не влазили до причепа трактора. Все, що я назбирав знаходилося на причепі, коли його затримали працівники поліції, там не було жодного сиро ростучого дерева породи дуб. За таких обставин, фабула адміністративного правопорушення у справі про адміністративне правопорушення не відповідає дійсним обставинам, та не підтверджена належними і допустимими доказами. 2. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.2 ст. 242-1 КУпАП, від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право Головний державний інспектор України з охорони навколишнього природного середовища та його заступники, старші державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя та їх заступники, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Чорного і Азовського морів та їх заступники, старші державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій. В даному випадку справа про адміністративне правопорушення розглянута державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Сумської області. Ця особа ніяким чином не підтвердила своє законне право на розгляд таких справ. Відповідно до вищевказаних норм чинного законодавства, на рівні областей такі справи мають право розглядати виключно головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя та їх заступники. Інші особи, не зазначені в ч.2 ст. 242-1 КУпАП не мають право розглядати дані справи. Деуленко Тетяна В`ячеславівна є державним інспектором, а не головним державним інспектором. І вона не перебуває на посаді заступника головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумської області. Таким чином, він вважає, що оскаржувана постанова № 015757 від 20 квітня 2023 року, винесена не уповноваженою особою. 3. В протоколі і в постанові зазначено, що його притягнуто до відповідальності по ст. 65 КУпАП. Але ст. 65 КУпАП має дві частини. За якою частиною його притягнуто до відповідальності у протоколі і в оскаржуваній постанові не зазначено. В цих документах, де зазначається частина певної статті стоїть прочерк. Відповідно до вимог ст. 283 КУпАП в постанові зазначається нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення. В даному випадку цей нормативний акт не зазначено (зазначено не в повному обсязі), а відповідно, юридична кваліфікація моїх дій не визначена. За таких обставин постанова державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Деуленко Тетяни В`ячеславівни є неконкретна та незаконна. Ухвалою від 8 травня 2023 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник відповідача - Державної екологічної інспекції у Сумській області подав до суду відзив у якому вимоги вважає необґрунтованими, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з тих підстав, що 13 квітня 2023 року Державна екологічна інспекція у Сумській області отримала Постанову Відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського районного управління в Сумській області про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023200590000057 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 Кримінального Кодексу України від 31 березня 2023 року, у зв`язку з встановленням відсутності в діях гр. [PERSON] складу вказаного кримінального правопорушення та вирішення питання про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, зазначеною постановою про закриття кримінального правопорушення було встановлено, що позивач 06.03.2023 року на території кварталу 47 виділу 48 лісового фонду ДП «Лебединський агролісгосп» здійснив самовільний поруб 1 (одного) дерева породи дуб без ! отримання спеціального дозволу на його вирубку. Вказана постанова про закриття кримінального правопорушення від 31.03.2023 року набрала законної сили та не оскаржувалася сторонам, яких вона стосується. Частиною 3 ст. 1 Лісового Кодексу України встановлено, що усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Частинами 1, 4 статті 69 Лісового Кодексу України передбачається, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. На виділених лісових ділянках можуть використовуватися лише ті лісові ресурси і лише для цілей, що передбачені виданим спеціальним дозволом. Позивачем не було надано до позовної заяви жодних підтверджуючих документів на право здійснення ним спеціального використання лісових ресурсів в кварталі 47 виділу 48 лісового фонду ДП «Лебединський агролісгосп», що в свою чергу є порушенням вимог ст. 69 Лісового кодексу України. Відповідно до вимог ст. 105 Лісового Кодексу України, порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Факт вчинення позивачем незаконного порубу 1 (одного) дерева породи дуб на території кварталу 47 виділу 48 лісового фонду ДП «Лебединський агролісгосп» крім постанови про закриття кримінального провадження від 31.03.2023 року, підтверджується протоколом огляду місця події від 06.03.2023 року, протоколами допиту свідків від 30.03.2023 року та поясненнями гр. [PERSON] від 06.03.2023 року в яких останній підтвердив факт видалення ним 1 (одного) дерева породи, що спростовує його доводи про зворотнє. Твердження представника позивача, що відсутність висновку експертизи по визначенню стану незаконного видаленого дерева на лісовій ділянці (сироростуче чи сухостійне) впливає на правильність кваліфікації дій його клієнта не відповідає вимогам чинного законодавства України та матеріалам справи. У змісті оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення зазначається, що гр. [PERSON] порушив вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 65 КУпАП та порушив вимоги ст. ст. 17, 69 Лісового Кодексу України, а відповідальність зокрема, передбачена ст. 105 Лісового Кодексу України, що спростовує позицію представника позивача про не зазначення нормативно-правового акту, який встановлює відповідальність. Відповідно до вимог ст. 242 Кодексу України про адміністративні правопорушення, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 47 - 50, частиною першою статті 52 , статтями 53, 53-1, 54, 59 - 77-1, статтею 78 (крім порушень санітарних норм), статтями 78-1,79, 79-2, статтями 80-83 (крім порушень санітарних норм), частинами першою і третьою статті 85, статтями 86- 1, 87, статтею 89 (щодо диких тварин), статтею 90-1 (крім порушень санітарних норм), статтями 91-1 - 91-4, статтею 95 (крім порушень санітарних норм та норм ядерної безпеки), статтею 153, статтею 167 (щодо реалізації нафтопродуктів, екологічні показники яких не відповідають вимогам стандартів, норм та правил) і статтею 188-5 цього Кодексу. Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право Головний державний інспектор України з охорони навколишнього природного середовища та його заступники, старші державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя та їх заступники, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Чорного і Азовського морів та їх заступники, старші державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій. Відповідно до вимог ч.2 ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 244-21 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів. Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Деуленко Т.В. відносно гр. [PERSON] була розглянута адміністративна справа № 015757 від 20.04.2023 року по факту вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 65 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що відповідає її повноваженням та вимогам встановленим Кодексом України про адміністративні правопорушення та не враховано представником позивача. Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність. Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості. Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення». Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 року у справі №813/1790/18. З урахуванням вище викладеного відповідач вважає, що не зазначення в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення за ст. 65 КУпАП частини при фактичному винесені мінімальної суми накладення адміністративного стягнення в межах санкції встановленої частиною 1 ст. 65 вказаного Кодексу не порушує жодним чином прав позивача та його охоронюваних законним інтересів та відповідно не може впливати на правомірність винесеної оскаржуваної постанови Суд, вивчивши матеріали справи, оцінюючи зібрані і надані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 20 квітня 2023 року Державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Деуленко Тетяна В`ячеславівна склала відносно позивача [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення № 015757, у протоколі зазначено, що [PERSON] 06 березня 2023 року, близько 13 години 00 хвилин здійснив незаконний поруб молодих насаджень, а саме: здійснив самовільний поруб одного сиро ростучого дерева породи дуб у кварталі 47 виділ 48 ДП Лебединський Агролісгосп, що підтверджується матеріалами кримінального провадження №12023200590000057 від 07.03.2023, що є порушенням ст. 15, 69 Лісового Кодексу України та здійснив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 65 КУпАП. 20 квітня 2023 року Державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Деуленко Тетяна В`ячеславівна розглянула справу про адміністративне правопорушення на підставі зазначеного протоколу та винесла постанову, якою притягнула [PERSON] до відповідальності по ст. 65 КУпАП до штрафу 510 грн. Другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення та копія постанови [PERSON] були вручені 20 квітня 2023 року. 31 березня 2023 року слідчий слідчого відділення відділення поліції №3 (м. Лебедин) Сумського районного управління поліції ГУНИ в Сумській області Пономаренко Сергій Олександрович, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023200590000057 від 07.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України виніс постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленою відсутністю в діянні [PERSON] складу кримінального правопорушення а копію постанови та копії з матеріалів кримінального провадження № 12023200590000057 від 07.03.2023 постановлено направити начальнику Державної екологічної інспекції у Сумській області, для притягнення [PERSON] , [INFO] до адміністративної відповідальності. Постанова мотивована тим, що досудовим розслідуванням по вказаному кримінальному провадженню встановлено, що 06.03.2023 близько 13 год. представниками ДП «Лебедипський. агролісгосп» в с. Василівка, Лебединської ОТГ. Сумської області було виявлено гр. [PERSON] , [INFO] який самовільно здійснював поруб у кварталі 47 виділ 48 на земельній ділянці площею 2,2 га. У період часу з 14 год. 20 хв. 06.03.2023 по 15 год. 50 хв. 06.03.2023 було проведено огляд місцевості в лісовому масиві, квартал 47 виділ 48. який розташований неподалік с. Василівка, Лебединської ОТГ. Сумського району. Сумської області, під час якого було виявлено та вилучено: \~ \~ \~ \~трактор «Лшпа 244» д.н.з [NUMBER] з причепом з деревиною, власником транспортного засобу з причепом є [PERSON] , бензопилу «Stihl M'S 440», бензопилу «Foresta FA-48 S». бензопилу «Goodluck super SAW GCS 52-3.7». власником яких є [PERSON] . Крім того, на вище вказаній місцевості було виявлено одне спиляне дерево породи дуб та пеньок від нього діаметром 48 см. В ході досудового розслідування даного кримінального провадження було допитано в якості свідків представників ДП «Лебсдинський агролісгосп» [PERSON] та [PERSON] , які повідомили, що 06.03.2023 вони виїхали з рейдом до с. Василівка, Лебединської ОТГ, Сумської області з метою охорони лісу. В цей час в районі лісового масиву на виїзді з с. Василівка виявили трактор з причепом, який частково був заповнений деревиною, а також не відомого чоловіка, який в подальшому представився [PERSON] , біля якого були бензопили та який грузив деревину до вище вказаного ТЗ. При цьому ніяких документів на дану деревину [PERSON] не надав та пояснив, що він мас право пиляти ліс. так як він належить громадянам України. В подальшому представники ДП «Лебсдинський агролісгосп» про дану подію повідомили оператора «102». Також в порядку ст. 93 КПК до Державної екологічної інспекції у Сумській області було направлено запит з метою встановлення розміру шкоди, завданої лісу, що перебуває у володінні «Лебединського агролісгоспу». Відповідно до висновку про орієнтовний розмір шкоди, заподіяної лісу внаслідок незаконної рубки дерев на землях лісового фонду в кв. 47 вид. 48 ДП «Лебединський агролісгосп» сума шкоди внаслідок незаконного рубки дуба сироростучого діаметром 48 см становить 13 643. 59 грн. У справах про злочини, відповідальність за які передбачена ст. 246 КК, шкода визнається істотною, коли: були знищені певні види дерев у тій чи іншій місцевості; погіршилися породний склад, якість, захисні, водоохоронні й інші, екологічні властивості лісу; виникли труднощі у відтворенні заліснення у певній місцевості; знизилась якість атмосферного повітря: змінились ландшафт місцевості, русло річки; сталась ерозія грунту, тощо. Шкода, заподіяна незаконною порубкою лісу, визначається вартістю незаконно зрубленого дерева і чагарника, їх екологічною цінністю, а також розміром шкоди, за-подіяної довкіллю. Шкода, заподіяна незаконною порубкою лісу, обчислюється за таксами, затвердженими постановами КМУ. При цьому істотною шкодою вважається така шкода, яка у 20 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, що станом па 2023 рік становить 26840 гри. Відповідно до висновку про орієнтовний розмір шкоди, заподіяної лісу внаслідок незаконної рубки дерев на землях лісового фонду в кв. 47 вид. 48 ДП «Лебединський агролісгосп» сума шкоди становить 13 643, 59 гривень. Якщо внаслідок незаконної порубки дерев, чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях істотна шкода не настала, винна особа за наявності до того підстав несе відповідальність за статтями 64-67 КУпАП. За таких обставин суд визнає доведеним факт скоєння [PERSON] адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 65 КУпАП. В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Суд відзначає, що згідно ст.77 КАС України в даній справі обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача. Суд доходить висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення була складена, а постанова була винесена з порушенням вимог ст.ст. 256, 283 КУпАП. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, а зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП, зокрема нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Ст. 65 КУпАП має дві частини, ч. 1 передбачає відповідальність за незаконну порубку і пошкодження дерев або чагарників; перевезення, зберігання незаконно зрубаних дерев або чагарників; знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розсадниках і на плантаціях, а також молодняка природного походження і самосіву на площах, призначених під лісовідновлення; ч. 2 передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті. За таких обставин суд доходить висновку, що у протоколі про адміністративне правопорушення і постанові у справі про адміністративне правопорушення не зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, оскільки відповідальність передбачена окремо кожною частиною ст. 65 КУпАП, статті мають різний склад адміністративного правопорушення, а також різні міри адміністративного стягнення. Доводи відповідача про те, що не зазначення в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення за ст. 65 КУпАП частини при фактичному винесені мінімальної суми накладення адміністративного стягнення в межах санкції встановленої частиною 1 ст. 65 вказаного Кодексу не порушує прав позивача та відповідно не може впливати на правомірність винесеної оскаржуваної постанови суд знаходить необґрунтованими. З огляду на вказане, суд відзначає, що факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 65 КУпАП є доведеним, але протокол про адміністративне правопорушення та постанова у справі про адміністративне правопорушення не зазначають нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а тому існують підстави для скасування постанови про адміністративне правопорушення, натомість відсутні підстави для закриття провадження у справі, оскільки судом не встановлено підстав для закриття провадження передбачених ст. 247 КУпАП у тому числі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, у частині скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. З урахуванням задоволення позову та відповідно до статті 139 КАС України, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Сумській області на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. Стосовно відшкодування 4000 грн. витрат на правничу допомогу, суд зазначає, що у розумінні ч.1 ст.132 та п.1 ч.3 ст.132 КАС України витрати на професійну правничу допомогу є витратами, пов`язаними із розглядом справи, і тому входять до складу судових витрат. Частиною 4 ст.132 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Окрім вимоги про підтвердження витрат належно оформленими письмовими документами, згідно з ч.5 ст.132 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; а відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. При цьому з огляду на приписи ч.5 ст.242 КАС України суд вважає за необхідне взяти до уваги правову позицію постанови Верховного Суду від 17.09.2019р. по справі №810/3806/18 (адміністративне провадження №К/9901/11333/19, №К/9901/12479/19), де указано, що за положеннями ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012р. №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015р. у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006р. у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004р. у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Суд доходить висновку, що стороною позивача на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, угода про надання правничої допомоги №24-23-А від 27 квітня 2023 року (а.с.8), ордер про надання правничої правової допомоги, адвокатом Валюхом Ю.В. (а.с.9), довідка про розмір та отримання гонорару (а.с.10). За таких обставин суд вважає зазначені витрати документально підтвердженими та доведеними. Тому, підсумовуючи викладені вище міркування, беручи до уваги складність справи, розгляд справи у порядку спрощеного провадження без виклику сторін, суд доходить до переконання про те, що у даному конкретному випадку справедливим і співмірним відшкодуванням витрат заявника на професійну правничу допомогу буде сума у розмірі 1000 грн.

Результат розгляду: partial