Рішення адміністративного суду від 2022-05-12 00:00:00+03

У липні 2020 року [PERSON] (далі - [PERSON] , позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.05.2020 №0028353-5033-0911 та №0028354-5033-0911 про визначення податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (об`єкти нежитлової нерухомості) за 2019 рік в сумах 37 861,63грн та 2 290,98 грн відповідно. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 позов [PERSON] задоволено. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Цінівської сільської ради «Про встановлення ставок та пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2019 рік» від 22.06.2018 №107/13-2018 всупереч статті 57 Конституції України, частини п`ятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 12 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», статті 22 Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації» не було оприлюднено в офіційних друкованих засобах масової інформації, у зв`язку з чим не набуло чинності. Застосувавши норми підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України, суд зробив висновок, що оскільки умовою запровадження місцевого податку, зокрема податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є офіційне оприлюднення відповідного рішення місцевої ради, суми податкових зобов`язань позивачу визначені неправомірно. Суд виснував, що розміщення нормативно-правового акту на дошці оголошень (Цінівська сільська рада в судовому процесі заявила, що інформація про зазначене рішення була оприлюднена на інформаційній дошці сільської ради) не здатне зафіксувати дату його офіційного оприлюднення, що, у свою чергу, унеможливлює визначити початок дії нормативно-правового акту. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2021 рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 скасовано, а в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Апеляційний суд визнав помилковим висновок суду першої інстанції, що рішення Цінівської сільської ради «Про встановлення ставок та пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2019 рік» від 22.06.2018 №107/13-2018 не набуло чинності. Відсутність у справі доказів оприлюднення проєкта зазначеного рішення (при цьому апеляційний суд застосував частину третю статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та частину одинадцяту статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні») суд апеляційної інстанції розцінював в контексті порушення процедури прийняття нормативно-правового акта, яке не породжує його нечинність. Позивач не оскаржив зазначене рішення сільської ради до суду, а за відсутності рішення суду про визнання цього рішення нечинним відповідач правомірно застосував його, приймаючи спірні податкові повідомлення-рішення. В касаційній скарзі [PERSON] просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2021, залишити в силі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом, зокрема статті 57 Конституції України, статей 4, 24, 59, 69 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статей 5, 6, 14, 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», статті 22 Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні» за відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування цих норм у подібних правовідносинах щодо чинності нормативно-правового акту, який не оприлюднено в установленому законом порядку, та щодо визнання такого нормативно-правового акту нечинним судом як підстави для його незастосування. Ухвалою Верховного Суду від 29.07.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою [PERSON] на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2021 на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС). Головне управління ДПС в Івано-Франківській області та Цінівська сільська рада не реалізували право надати заперечення на касаційну скаргу. Верховний Суд перевірив обґрунтованість наведених у касаційній скарзі доводів, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права та дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню. Статтею 57 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право знати свої права і обов`язки. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними. В розвиток цих конституційних положень частиною п`ятою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) (в редакції, чинній на час дії спірних правовідносин, далі - так само) визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки (абзац перший частини одинадцятої зазначеної статті). Відповідно до положень пунктів 24, 28 частини першої статті 26 Закону №280/97-ВР встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України, прийняття рішень щодо надання відповідно до чинного законодавства пільг по місцевих податках і зборах, а також земельному податку є компетенцією сільської, селищної, міської ради з вирішенням цих питань виключно на пленерному засіданні ради. Згідно з підпунктом 12.3.1 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України (далі - ПК) сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів. Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом. Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (підпункт 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК). Офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті (пункт 12.5 статті 12 ПК). Отже, прийняті на пленарних засіданнях органу місцевого самоврядування (сільської, селищної, міської ради, ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад; далі - місцева рада) рішення про встановлення місцевих податків та зборів набувають статусу нормативно-правового акта (набирають чинності) після їх офіційного оприлюднення в установленому законом порядку з дня офіційного оприлюднення, якщо таке мало місце до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період), і якщо орган місцевого самоврядування, який прийняв таке рішення, не встановив пізнішу, ніж дата офіційного оприлюднення, дату набрання чинності рішенням. Якщо рішення про встановлення місцевих податків та зборів було офіційно оприлюднено після 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період), то його норми застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. Якщо рішення про встановлення податків та зборів не було офіційно оприлюднено в установленому законом порядку, то воно не набрало чинності (є нечинним) відповідно до норми частини третьої статті 57 Конституції України і не підлягає застосуванню, зокрема судом при вирішенні адміністративної справи. Враховуючи установлення конституційною нормою, як нормою прямої дій, нечинності нормативно-правового акта, яким встановлені права та обов`язки громадян (рішення про встановлення місцевих податків та зборів є таким нормативно-правовим актом), в разі коли він не був оприлюднений в установленому законом порядку, визнання такого акта нечинним судом не потребується. Питання оприлюднення рішення місцевої ради про встановлення місцевих податків (зборів) вже вирішувалося Верховним Судом. Так, у постанові від 10.12.2021 у справі №0940/2301/18 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду зробив висновок, що рішення органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, яке приймається на підставі, за правилами й на виконання відповідних приписів ПК та оприлюднюється у встановленому цим Кодексом порядку. Вказані рішення не належать до регуляторних актів у розумінні Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», у зв`язку з чим дія цього Закону не поширюється на такі рішення. У цій постанові також зазначено, що як у ПК, так і в Законі України «Про місцеве самоврядування в Україні», або будь-якому іншому акті законодавства немає норм, якими б був визначений спосіб оприлюднення рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків та зборів, не встановлено обов`язок опубліковувати ці рішення у офіційних друкованих виданнях та/або у друкованих засобах масової інформації відповідних рад, у місцевих друкованих засобах масової інформації. Підстав для відступу від такого висновку колегія суддів не вбачає. Суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин норми Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» та зробив хибний висновок, що рішення Цінівської сільської ради «Про встановлення ставок та пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2019 рік» від 22.06.2018 №107/13-2018 не набрало чинності як таке, що не було оприлюднено в офіційному друкованому засобі масової інформації. При цьому суд першої інстанції не визнав такою, що не відповідає дійсності, інформацію в заяві Цінівської сільської ради, що зазначене рішення було оприлюднено на інформаційній дошці ради. Іншого факту суд першої інстанції не встановив, так само, як й апеляційний суд, який помилково набрання чинності зазначеним рішенням пов`язував з оприлюдненням в офіційних друкованих засобах масової інформації його проєкта, що також свідчить про поширення судом апеляційної інстанції на спірні правовідносини норм Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Слід зважити й на ту обставину, що в рішенні від 22.06.2018 №107/13-2018 його оприлюднення зазначено розміщення на інформаційній дошці сільської ради. Враховуючи наведене, довід позивача, що вказане рішення не було оприлюднено, не відповідає обставинам у справі. Як вже зазначено, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» не встановлено, в який спосіб підлягає оприлюдненню рішення органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів. Тому рішення Цінівської сільської ради «Про встановлення ставок та пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2019 рік» від 22.06.2018 №107/13-2018 підлягало виконанню як нормативно-правовий акт, зокрема і ГУ ДПС при визначенні позивачу сум податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік. Інших доводів щодо правомірності податкових повідомлень-рішень, окрім як оспорювання набрання чинності рішенням від 22.06.2018 №107/13-18, позивач не наводить. Суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку щодо результату розгляду спору між сторонами, хоча й вмотивував цей висновок за неправильного застосування норм матеріального права. Відповідно до частин першої та четвертої статті 351 КАС підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Результат розгляду: partial