Рішення адміністративного суду від 2022-01-28 00:00:00+02

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ У травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах; зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 із зарахуванням до стажу роботи, який дає право на пенсію згідно пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи з 05.12.1985 по 02.12.1990 у Монгольській Народній Республіці на посаді монтажника сталевих та залізобетонних конструкцій, з 21.01.1991 по 06.09.1994 у Черкаському БМУ монолітного будинкобудівництва на посаді монтажника п`ятого розряду сталевих та залізобетонних конструкцій, з 1998 по 2005 у Російсько-Монгольській будівельній компанії «Мастер Хайндс» на посаді монтажника сталевих та залізобетонних конструкцій. ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до довідки Всесоюзного виробничого об`єднання по будівництву об`єктів за кордоном ВПО «Зарубежстрой» від 14.12.1990 №23-48 року позивач перебував у закордонному відрядженні в МНР та працював з 05.12.1985 по 02.12.1990 на посаді монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних виробів. (а.с. 10) Згідно довідки компанії «Зарубежстрой в Монголии» №241 від 04.06.2005 позивач дійсно перебував у закордонному відрядженні у Монголії з 11.12.1985 по 27.11.1990, працював на ВПО «Зарубежстрой» на посаді монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних виробів повний робочий день, посада передбачена Списком №2 №1173 (підрозділ 2290000а-14612) та стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, складає 4 роки, 11 місяців, 15 днів. (а.с. 12) Довідка видана на підставі книг наказів, наказів про прийняття та звільнення з роботи, особової картки форми Т-2, табелю робочого часу та розрахункових відомостей по заробітній платі. Згідно довідки №7/06 від 01.07.2005 позивач перебував в закордонному відрядженні в Монголії в якості спеціаліста та працював в Російсько-Монгольській компанії «Мастер Хайндс» на посаді монтажника сталевих та залізобетонних конструкцій з 1998 по 2005 рік, звільнений у зв`язку з закінченням терміну дії трудового договору. (а.с. 11) Відповідно до довідки компанії «Зарубежстрой в Монголии» від 20.07.2005 №43 позивач отримував заробітну плату на підприємстві у період з грудня 1985 року по листопад 1990 рік. (а.с. 13) Відповідно до архівної довідки Архівного відділу Департаменту управління справами Черкаської міської ради від 01.10.2012 №2251, виданої за документами Черкаського спеціалізованого будівельно-монтажного управління монолітного домобудування, з 1994 року перейменованого в Орендне підприємство «Черкасимонолітбуд», що знаходяться на зберіганні в архівному відділі, позивач працював у підприємстві. Наказом від 21.01.1991 №7-к прийнятий монтажником-бетонником 4 розряду з 21.01.1991, наказом (розпорядженням) від 06.09.1994 №35 звільнений за власним бажанням з 06.09.1994. Табелі обліку робочого часу на зберігання до архівного відділу не надходили. Згідно з передмови до опису, підписаної керівником ДП «Укрмонолітспецбуд»: «...Всі працівники протягом 1990-1997 рр. працювали повний робочий день». Книги обліку роботи працівників у шкідливих умовах та документи про атестацію робочих місць праці на зберігання до архівного відділу не надходили, місцезнаходження їх невідоме. У відомостях нарахування заробітної плати працівникам позивач значиться монтажником-бетонником. (а.с. 22) Відповідно до архівної довідки Архівного відділу Департаменту управління справами Черкаської міської ради від 01.10.2012 №2252, виданої за документами Черкаського домобудівного комбінату тресту «Черкасжитлобуд» комбінату «Черкаспромбуд», з травня 1988 року перейменованого у Проектно-будівельне об`єднання «Черкасжитлобуд», з листопада 1991 року - в Орендне підприємство «Черкасжитлобуд», з лютого 1996 року - у Відкрите акціонерне товариство «Черкаський домобудівний комбінат», що знаходяться на зберіганні в архівному відділі, позивач працював у підприємстві. Наказом від 19.01.1982 №8-к позивач прийнятий бетонником 2 розряду потоку № 3 з 18.01.1982, наказом від 27.11.1985 №262-к виключений зі спискового складу комбінату та направлений на роботу у Монгольську Народну Республіку з 27.11.1985. 25.04.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки має стаж роботи монтажником по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій 15 років 7 місяців та 13 днів, що дає йому право на призначення такої пенсії, та 24.09.2012 досяг 55-річного віку. (а.с. 6) Листом від 12.05.2016 року №95/Б-10 відповідач відмовив позивачу у призначенні пільгової пенсії за віком відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з тим, що надані ним копії довідок не відповідають зразку довідки, яка передбачена п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, а також немає даних після 21.08.1992 про проведення атестації робочого місця. (а.с. 7) Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачем протиправно не зараховано спірні періоди до його пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки такі періоди підтверджуються записами трудової книжки та пільговими довідками. Крім того, посилається на те, що законодавцем покладено обов`язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її непроведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком. КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.06.2016, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.03.2017, позов задоволено. Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах. Зобов`язано відповідача призначити позивачу з 25.04.2016 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 із зарахуванням до стажу роботи, який дає право на пенсію згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоду роботи з 05.12.1985 по 02.12.1990 у Монгольській Народній Республіці на посаді монтажника сталевих та залізобетонних конструкцій з 21.01.1991 по 06.09.1994 у Черкаському БМУ монолітного будинкобудівництва на посаді монтажника п`ятого розряду сталевих та залізобетонних конструкцій з 1998 по 2005 у Російсько-Монгольській будівельній компанії "Мастер Хайндс" на посаді монтажника сталевих та залізобетонних конструкцій. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у призначенні пільгової пенсії, позивач має пільговий стаж на посаді монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних виробів 15 років 7 місяців та 13 днів, що дає підстави для призначення пенсії на пільгових умовах на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Пільговий стаж роботи позивача підтверджений належними та допустимими доказами, а відсутність відомостей про атестацію робочого місця не може бути підставою для відмови працівнику у призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки обов`язок атестації робочого місця покладений на роботодавця, а не на працівника. Суди виходили з безпідставності посилань відповідача на те, що надані позивачем довідки не відповідають Порядку №637, оскільки відповідно до пункту 1 цього Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на те, що надані позивачем копії довідок не відповідають зразку довідки, яка передбачена Порядком №637, а також немає даних після 21.08.1992 про проведення атестації робочого місця. Просив скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ Згідно пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Відповідно до статті 62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Згідно пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92. Згідно Списку №2 виробництв, робіт, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах від 22.08.1956 №1173 та від 26.01.1991 №10 професія монтажника по монтажу сталевих і залізобетонних конструкцій передбачена у розділі XXIX Будівництво будівель та споруд: промислових, енергетичних, гідротехнічних, дорожньо-мостових, транспорту та зв`язку, житлових та культурно-побутових, а також надземних будівель та споруд шахт, рудників та комунікацій (пункту «а» робітники; №1173) та підрозділу 2290000а-14612 (№10). В ході розгляду справи судами встановлено, що протягом спірних періодів позивач працював на посадах зі шкідливими та важкими умовами праці, робота на яких дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, такі обставини підтверджені даними пільгових довідок, архівних довідок та відомостями про заробітну плату, позивач відповідає умовам призначення пенсії за віком на пільгових умовах за пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тому суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано дійшли висновку про зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача та прийняли рішення про задоволення позову. Покликання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на відсутність відомостей про проведення на підприємстві атестації посади позивача є безпідставними, оскільки Верховним Судом у зразковій справі №520/15025/16-а викладено правовий висновок, відповідно до якого непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник. В іншій частині доводи касаційної скарги також не спростовують правильності висновків судів попередніх інстанцій, а їх зміст зводиться до додаткової перевірки доказів, що, в силу положень частини другої статті 341 КАС України, знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Результат розгляду: denied