Рішення адміністративного суду від 2022-07-11 00:00:00+03

У травні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНРАНЗАЛІЗОБЕТОН" (далі - ТОВ "ЕНРАНЗАЛІЗОБЕТОН", товариство, позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - ГУ ДПС, відповідач), у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.02.2020 №0112261505 про збільшення товариству суми грошового зобов`язання за платежем ''орендна плата з юридичних осіб'' на 1' 817' 653,54 грн (в тому числі: за податковими зобов`язаннями - 1' 454' 122,83 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 363' 530,71 грн). Позов мотивовано тим, що висновки контролюючого органу, зроблені в акті перевірки щодо порушення товариством податкового законодавства (підпункт 271.1.1 пункту 271.1 статті 271, пункту 286.4 статті 286 Податкового кодексу України), є помилковими, тому прийняте за результатами перевірки податкове повідомлення-рішення - протиправне. Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 14.12.2020 в позові відмовив. Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 02.04.2021 скасував рішення суду першої інстанції та позов задовольнив: визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 19.02.2020 №0112261505. ГУ ДПС подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2021. У касаційній скарзі ГУ ДПС підставою касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції у цій справі зазначило пункти 3, 4 частини четвертої статті 328 та частини другої, третьої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Обґрунтовуючи касаційну скаргу, відповідач вказує на те, що суд розглянув цю справу за правилами спрощеного позовного провадження, тоді як вона підлягала розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, оскільки предметом спору було податкове повідомлення - рішення на загальну суму грошового зобов`язання 1' 817' 653,54 грн, що, відповідно, перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як ознаки адміністративної справи, яка відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 257 КАС України обумовлює обов`язковий розгляд справи в загальному позовному провадженні (пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України та пункт 2 частини другої статті 353 КАС України). Посилається відповідач і на пункт 3 частини третьої статті 353 КАС України щодо розгляду апеляційним судом справи лише на підставі письмових доказів без виклику сторін. Фактично, обґрунтовуючи наведені підстави касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції у цій справі, скаржник доводить, що суд апеляційної інстанції порушив процесуальне законодавство, розглянувши справу в порядку письмового провадження як таку, що була розглянута судом першої інстанції у спрощеному позовному провадженні, що не відповідає дійсності (справа розглядалась судом першої інстанції за правилами загального позовного провадження). Також ГУ ДПС наводить довід про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норми пункту 286.4 статті 286 Податкового кодексу України, пункту 5 Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 №489, за відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування цих норм у подібних правовідносинах (пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України). Верховний Суд ухвалою від 03.08.2020 відкрив касаційне провадження у справі на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України. У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити скаргу без задоволення як необґрунтовану та безпідставну. Верховний Суд перевірив наведені у касаційній скарзі доводи відповідача в межах підстави відкриття касаційного провадження, обґрунтування заперечень позивача щодо вимог касаційної скарги, правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню. Касаційний перегляд судових рішень здійснено в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, відповідно до частини першої статті 341 КАС України. Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Як установлено матеріалами справи з позовом до суду позивач звернувся у травні 2020 року. Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 №294-IX прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2020 встановлено у розмірі 2102,00 грн. Предметом позову у цій справі є правомірність податкового повідомлення - рішення на загальну суму 1' 817' 653,54 грн, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, справа №640/11562/20 підлягала розгляду виключно за правилами загального позовного провадження. Суд першої інстанції не порушив норми частини четвертої статті 12 КАС України, якими встановлено перелік адміністративних справ, які розглядаються виключно у загальному позовному провадженні. Розгляд справи здійснено за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні за участю представників позивача та відповідача. Своєю чергою суд апеляційної інстанції ухвалою від 09.03.2021 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства на рішення суду першої інстанції, встановив строк для надання відзиву на апеляційну скаргу до 25.03.2021 та окремою ухвалою від 09.03.2021 призначив справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 26.03.2021. Право суду апеляційної інстанції здійснювати судовий розгляд справи в порядку письмового провадження регламентовано статтею 311 КАС України. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Отже, процесуальним законом надано суду право розглянути справу без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи лише за наведених підстав, перелік яких є вичерпним. Як установлено матеріалами справи апеляційна скарга містить клопотання позивача про розгляд справи за його участі, однак суд апеляційної інстанції розглянув справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами. Мотивуючі розгляд справи без участі сторін в порядку письмового провадження суд апеляційної інстанції в постанові від 02.04.2021 послався на положення норми пункту 3 частини першої статті 311 КАС України (подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження)) та зазначив, що у даному випадку безпосередня участь сторін у судовому засіданні є необов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин. При цьому, як вже було зазначено вище, розгляд цієї справи здійснено судом першої інстанції за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні за участю представників позивача та відповідача, що виключає підстави для застосування приписів норми пункту 3 частини першої статті 311 КАС України. Враховуючи межі перегляду справи судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС, Колегія суддів висновує, що вказана відповідачем підстава касаційного оскарження знайшла підтвердження, що суд апеляційної інстанції, розглядаючи справу в порядку письмового провадження, допустив порушення норм процесуального права. Відповідно до пункту 3 частини третьої, частини четвертої статті 353 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто адміністративними судами за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції. За встановлених порушень процесуального права, допущених апеляційним судом, Колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2021 з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, під час якого суду необхідно врахувати висновки, зроблені у цій постанові, забезпечити рівні права учасників процесу, зокрема виконати обов`язок щодо належного повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час і місце судового розгляду.

Результат розгляду: partial