Рішення адміністративного суду від 2022-08-26 00:00:00+03

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.06.2020 задоволено частково позов [PERSON] , пред`явлений до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не здійснення перерахунку пенсії [PERSON] з 01.01.2018 на підставі довідці, виданої Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 23.09.2019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії [PERSON] з 01.01.2018 на підставі довідки, виданої Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, від 23.09.2019 з урахуванням посадового окладу у сумі 5060,00 грн., окладу за військовим (спеціальним) званням у сумі 1410,00 грн. та виплатити утворену заборгованість (з урахуванням раніше виплачених сум) з компенсацією витрати частини доходів. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести [PERSON] виплату пенсії з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року. Рішення суду набрало законної сили 07.07.2020. 29 липня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду\~ надійшла заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у цій\~ справі. Заява мотивована тим, що відповідач свідомо ухиляється від виконання рішення суду, яке набрало законної сили і є обов`язковим для виконання на всій території України. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.08.2021 у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відмовлено. Суд першої інстанції виходив з того, що відповідач частково виконав рішення суду, обставин, які б свідчили про недобросовісність дій відповідача під час виконання рішення суду, його умисне невиконання або ухилення від його виконання судом не встановлено. Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.\~ Позивач посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що рішення суду першої інстанції від 05.06.2020 є невиконаними, а відповідач в свою чергу ввів в оману суд, що стало наслідком прийняття протиправного рішення. Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів\~ ст.311 КАС України. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. В абз. 1 пп. 3.2 п. 3 рішення Конституційного Суду України № 16-рп/2009 від 30.06.2009 \~\~\~\~зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина. Виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової. У Рішенні у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19.03.1997 заява № 18357/91, п. 40, \~Європейський суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні Гарантії, що надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції. Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. (ч.3 ст.14 КАС України). Виходячи в наведеного, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством. Згідно із \~ч. 1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Вказана \~правова норма, як правильно зазначено судом першої інстанції,\~ \~\~має на меті забезпечення належного виконання судового рішення і підставами її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із невиконанням судового рішення в цій справі. В даному випадку, підставою для відмови в задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю стали встановлені \~судом першої інстанції обставини, що свідчать про часткове виконання рішення суду \~у цій справі, а саме: здійснення перерахунку пенсії. Стосовно виплати позивачеві перерахованої пенсії відповідач повідомив листом від 23.04.2021 № 13630-8173/Т-01/а-0400/1, що спірна доплата буде виплачена при виділенні відповідних коштів. За висновком суду першої інстанції наведене не є свідченням недобросовісності \~дій відповідача під час виконання рішення суду, його умисне невиконання або ухилення від його виконання. Суд апеляційної інстанції \~погоджується з висновком судом першої інстанції, \~оскільки лише наявність достатніх сумнівів у належному виконанні суб`єктом владних повноважень свого конституційного обов`язку виконання судового рішення надає право суду встановлювати судовий контроль. Також суд апеляційної інстанції враховує висновки Верховного Суду України (справи № 21-66а14, № 21-199а15, №21-1044а15, №21-2630а15, №21-5118а15, №804/5081/13-а), що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат. З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, і як наслідок, про відмову у задоволені заяви про встановлення судового контролю. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Результат розгляду: denied