Рішення адміністративного суду від 2022-07-27 00:00:00+03

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив: - визнати протиправною бездіяльність [INFO] щодо відмови в підготовці та наданні довідок до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відповідно до вимог пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 та ст.ст.43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» для подальшого перерахунку пенсії позивачу; - зобов`язати відповідача підготувати та надати дві довідки до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та безпосередньо позивачу станом на 29.01.2020 (2102,00 грн.) та на 01.01.2021 (2270,00 грн.) відповідно до вимог ст.ст.43, 63 Закону України №2262-ХІІ та положень пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 із урахування усіх видів грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткова надбавка за вислугу років, додаткові види грошового забезпечення (визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 Постанови Кабінету Міністрів України №704, та встановленого Законом України «Про Державний бюджет України» станом на 29.01.2020 та на 01.01.2021 у зв`язку із збільшенням прожиткового мінімуму для перерахунку та виплаті пенсії. Позовні вимоги було обґрунтовано тим, що позивач, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зазначає, що відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Із прийняттям Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» виникли підстави для проведення перерахунку пенсії позивача, оскільки станом на 01.01.2020 та на 01.01.2021 установлено нові розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з якого обраховуються посадові оклади військовослужбовців, що призвело до збільшення розміру грошового забезпечення відповідної категорії осіб. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Із рішенням суду не погодився позивач та подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, позивач просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що ним не заявлено позовних вимог про застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням, відсутні посилання на додатки 1, 12, 13, 14 до пункту 4 постанови № 704. Позовні вимоги ґрунтуються виключно на застосуванні прожиткового мінімуму як розрахункової величини для визначення розміру посадового окладу та інших складових грошового забезпечення для перерахунку пенсії. При цьому саме з 29.01.2020 р. (для набрання чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 р. в справі № 826/6453/18 щодо втрати чинності пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України № 103) складові грошового забезпечення слід визначати шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року. Відповідач своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористалися. Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України. Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Враховуючи те, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», позивач звертався до відповідача із заявами, в яких просив: підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії позивача станом на 29.01.2020 року та на 01.01.2021 року, для проведення перерахунку основного розміру пенсії, виходячи із збільшення розміру прожиткового мінімуму. Листами відповідача від 28.10.2021 № 3271/С та від 28.10.2021 № 3272/С позивачу відмовлено у задоволенні зазначених заяв з посиланням на те, що станом на день його звернення до відповідача розрахунок посадових окладів для військовослужбовців та пенсіонерів МО України не змінився. На сьогоднішній день жодних запитів від пенсійного органу або рішень суду щодо перерахунку пенсії позивача до відповідача не надходило. Не погоджуючись з такими відмовами відповідача, позивач звернувся до суду із позовом. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що з моменту набрання чинності Законом України від 06.12.2016 р. за №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» на законодавчому рівні встановлена заборона застосовувати мінімальну заробітну плату як розрахункову величину для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про існування підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, проте вважає за необхідне змінити рішення в частині обґрунтування висновків суду. Вирішуючи спір, суд першої інстанції неповно встановив підстави позову і не вірно застосував нормативно-правові акти, що регулюють спірні правовідносини. Спірним в цій справі є питання наявності підстав для видачі позивачу довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за вислугу років з 29.01.2020 та 01.02.2021 із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2020 року та 01 січня 2021 року відповідно, для проведення перерахунку основного розміру пенсії. Вирішуючи спірні правовідносини, колегія суддів виходить з наступного. Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України від 09.04.1992 р. № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ). Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-ХІІ) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Згідно із частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ). Статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначена правова норма (стаття 43 Закону № 2262-ХІІ) міститься в розділі V «Обчислення пенсії», тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18. Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Тобто, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розмірів складових грошового забезпечення для такого перерахунку. Кабінетом Міністрів України постановою від 13.02.2008 р. № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» затверджено Порядок № 45. Пунктом 1 Порядку №45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. 30.08.2017 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - постанова № 704), якою, зокрема, затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, додаткові види грошового забезпечення та розміри надбавки за вислугу років, у тому числі військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу. Ця постанова набрала чинності з 01.03.2018 року. Відповідно до пункту 4 постанови № 704 у редакції, чинній до 24.02.2018 р., розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. У свою чергу додатки 1, 12, 13, 14 до пункту 4 постанови №704 містили примітки, у яких в якості розрахункової величини зазначений розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року). 24.02.2018 р. набрала чинності постанова №103, якою пункт 4 постанови №704 викладено в новій редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.» Отже, з 24.02.2018 р. змінено розрахункову величину, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями, а саме замість «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)» передбачено використання «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року». Водночас, зміст приміток до Додатків 1, 12, 13 і 14 до постанови №704 не приведено у відповідність з положенням пункту 4 цієї постанови, такими примітками передбачено використання розрахункової величини, яка дорівнює розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року). Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 р. в справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 р., визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови №103 та зміни до пунктів 5 і додатка 2 Порядку №45. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 р. в справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови №103, яким внесено зміни до пункту 4 постанови №704. Відповідно до пункту 4 постанови №704, яка діяла до внесення змін та вимог пункту 1 приміток Додатку 1 та пункту примітки Додатку 14 до цієї постанови, розміри посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями з 29.01.2020 р. мають визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. Таким чином, пункт 4 постанови №704 визначено граничну нижню величину, яка береться для розрахунку посадового окладу, що складає розмір прожиткового мінімуму, встановленого на 1 січня відповідного року, але не менше 50% мінімальної заробітної плати станом на 1 січня відповідного року. Тобто, у випадку, коли у календарному році, в якому застосовується відповідна норма зазначеного підзаконного нормативно-правового акту, 50% розміру мінімальної заробітної плати перевищують прожитковий мінімум, 50% розміру мінімальної заробітної плати стають розрахунковою величиною для обрахунку посадових окладів та окладу за військовими (спеціальними) званнями. Водночас, пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII (далі - Закон №1774-VIII), який набрав чинності 01.01.2017 р., передбачено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017. Положення пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774-VIII були чинними як на дату прийняття постанови №704, так і станом на 29.01.2020 р., та неконституційними не визнавалися. Враховуючи юридичну силу законів та підзаконних нормативно-правих актів, яким є постанова №704, місце таких в системі нормативно-правових актів, колегія суддів приходить до висновку, що при розв`язанні колізії між нормами пункту 3 розділу ІІ Закону №1774-VIII та пункту 4 постанови №704, у редакції до внесення змін постановою №103, перевагу слід надати положенням Закону, як акту вищої юридичної сили з урахуванням принципу верховенства права, закріпленого у статті 8 Конституції України. Отже, згідно з постановою №704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такі ж правила діють при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби. Разом з тим, при вирішенні питання можливості при обчисленні грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії застосування як розрахункової величини для обчислення посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2020 р. та 01.01.2021 р., колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне. Як зазначено вище, частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-XII передбачено, що призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Тобто, законодавцем пов`язується право особи на перерахунок пенсії, призначеної за Законом № 2262-ХІІ, із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців. Військовослужбовцям не підвищувалось грошове забезпечення з 01.01.2020 та 01.01.2021, при розрахунку грошового забезпечення діючих військовослужбовців не застосовувалась така розрахункова величина для обрахунку посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням як прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений саме на 01.01.2020 та 01.01.2021. Крім того, відсутнє відповідне рішення Уряду про зміну посадових окладів відповідної категорії військовослужбовців. Відповідно, оскільки відповідачем не підвищувались посадові оклади та оклади за спеціальним (військовим) званням військовослужбовцям із застосуванням іншої розрахункової величини, що власне й є підставою для перерахунку пенсії такій категорії осіб, у відповідача відсутні підстави для видачі довідки позивачу із зазначенням розміру посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням із врахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 й 01.01.2021 та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти для перерахунку пенсії. Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Доводи позивача (стосовно не заявлення ним позовних вимог про застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням) частково враховуються колегією суддів при вирішенні справи, адже саме таке мотивування судом першої інстанції колегією суддів визнано помилковим. Інші доводи апелянта спростовані приведеними вище висновками суду. З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, та помилково застосовано норми матеріального права, що є підставою для зміни судового рішення.

Результат розгляду: denied