Рішення адміністративного суду від 2023-06-29 00:00:00+03

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Управління патрульної\~поліції в\~Тернопільській області\~Департаменту патрульної\~поліціїпро скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАР № 6062810 від 22.10.2022, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), за порушення п.2.9 в ПДР України (керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком) та накладено адміністративне стягнення у розмірі 850 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09.05.2023 на його мобільний телефон прийшло електронне повідомлення з банку «Monobank» про те, що Відділом Державної виконавчої служби у м. Тернополі на його рахунку заблоковано 2\~152,00 грн, а рахунок арештований. Цього ж дня, він звернувся у Відділ ДВС у м. Тернополі із заявою про надання інформації та копії документів щодо відкритого виконавчого провадження. З отриманих 17.05.2023 матеріалів вбачається, що державним виконавцем Баляк О. Б. Відділу ДВС у м. Тернополі щодо позивача 24.01.2023 відкрито виконавче провадження згідно постанови серії EAP № 6062810 від 22.10.2022 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі складеної капралом поліції Управління патрульної поліції в Тернопільській області Куликом Н. О. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 6 ст. 121 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. Стверджує, що у даній постанові капралом поліції [PERSON] неправильно вказано адресу його проживання [ADDRESS] замість правильної вул. Новий Світ, 36/31, м. Тернопіль. Всі документи виконавчого провадження та сама постанова про адміністративне правопорушення направлялися на помилкову адресу, відповідно копії документів він не отримував, в мобільний додаток "Дія" також не надходила інформація, що до наявного виконавчого провадження. Вказує, що згідно оскаржуваної постанови, він 22.10.2022 близько 21 год. 00 хв. рухався по вул. Микулинецькій в м. Тернополі на автомобілі марки ОPEL ASTRA, державний реєстраційний номер [NUMBER] , у якому у темну пору доби був неосвітлений державний номерний знак, чим порушив вимоги п. 2.9 (в) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст. 121 KУпАП. Пояснює, що дійсно, в цей день його було зупинено патрульним поліції, який повідомив позивача, що в автомобілі не освічувався задній номерний знак. Позивач зазначає, що він відповів, що виїхав на справному автомобілі та проїхав шлях від с. Ковалівка Монастириської громади до м. Тернопіль. На даній ділянці проїзна частина вкрита вибоїнами і на одній з таких, після тряски автомобіля міг відійти контакт та внаслідок непередбачених обставин перестала світити підсвітка номерного знаку. Вийшовши з автомобіля, він поворушив ліхтарем підсвітки номерного знаку і лампа загорілась, тобто на момент винесення постанови усунув неполадки на місці. Однак, вказує, що патрульним поліцейським була винесена постанова, про яку він не знав та копія якої позивачу під розписку вручена не була. В тексті постанови відсутній його підпис, не відображені дійсні обставини справи, а тому спірна постанова винесена з грубими порушенням. Копію оскаржуваної постанови він також не отримав поштовою кореспонденцією, так як капралом поліції [PERSON] неправильно було зазначено адресу проживання. З огляду на викладене, просить поновити процесуальний строк на звернення до суду із позовом про оскарження вищевказаної постанови, а також вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, докази вини відсутні, а тому постанова підлягає скасуванню, оскільки на місці зупинки він усунув несправність та не мав умислу порушувати ПДР і застосоване стягнення не відповідає характеру правопорушення. Ухвалою судді від 29.05.2023 відкрито провадження у вищевказані справі за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно відзиву на позов, Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції позову не визнає, заперечує проти нього та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки при складанні спірної постанови інспектор діяв виключно на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та Законами України. Крім того, представник відповідача вказує, що водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України. Стверджує, що позивачем у позовній заяві визнано вчинення інкримінованого йому правопорушення, а пояснення [PERSON] про те, що він рухався по ділянці дороги з вибоїнами, в результаті чого перестала світити підсвітка номерного знаку, не звільняє позивача від відповідальності, оскільки водій несе відповідальність за технічний стан транспортного засобу в дорозі. За наведених обставин, просить у задоволенні позову відмовити. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, пояснив, що після зупинки працівниками поліції усунув вказану в постанові технічну несправність на місці її виявлення, після чого продовжив рух транспортним засобом. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, у відзиві на позовну заяву заперечив щодо задоволення позовних вимог, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника відповідача. Щодо поновлення строків звернення до адміністративного суду, то суд виходить з наступного. Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 286 КАС України. Відповідно до частини другої вказаної статті позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів із дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). Строки на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності також визначені статтею 289 КУпАП Відповідно до указаної статті скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів із дня винесення постанови, а щодо постанов у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), протягом десяти днів із дня набрання постановою законної сили. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. Частиною другою статті 291 КУпАП передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення. Аналіз норм статті 289 КУпАП і частини другої статті 291 КУпАП свідчить, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, може бути оскаржена протягом десяти днів після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення. Аналогічна правова норма закріплена також у частині другій статті 286 КАС України, відповідно до приписів якої позовну заяву щодо оскарження рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). Отже, при вирішенні питання пропуску строку звернення з позовом до суду щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, суди повинні з`ясувати дату отримання цієї постанови. Із встановлених судом обставин вбачається, що позивач оскаржувану постанову в день її прийняття фактично не отримував, оскільки у постанові наявна відмітка про те, що [PERSON] від отримання копії відмовився. Також, в оскаржуваній постанові місце проживання позивача вказано не вірно, що унеможливило отримання ним копії постанови поштовим відправленням. 09.05.2023 позивачем було подано заяву до Відділу ДВС у м. Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про направлення копії документів на підставі яких державним виконавцем винесено постанову про арешт майна. У відповідь на вказану заяву 17.05.2023 супровідним листом № 51699 позивачу було надано серед іншого копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР № 6062810 від 22.10.2022. 19.05.2023 в десятиденний термін з дня отримання копії спірної постанови [PERSON] звернувся до суду з позовом про скасування постанови в справі по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР № 6062810 від 22.10.2022. Відтак, зваживши на ці обставини, суд вважає поважними причини пропуску строку звернення [PERSON] до суду та поновлює такий строк. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6062810 від 22.10.2022, позивач [PERSON] 22.10.2022 о 21 год. 01 хв. по вул. Микулинецькій, 30 у м. Тернополі керував транспортним засобом «Opel Astra», н. з. [NUMBER] у якому не освітлювався державний номерний знак, чим порушив п.2.9 в) ПДР та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП. Вказаною постановою на позивача [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. За приписами частини першої статті 8 ЗаконуУкраїни «Про Національну поліцію» (далі Закон №580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Тобто, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення. За змістом пунктів 3, 8, 11 частини першої статті23 Закону №580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Згідно з пунктом 2.3 «а» ПДР перед виїздом водій зобов`язаний перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу. Відповідно до пункту 2.9 (в) ПДР водієві забороняється: керувати транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий. Частиною шостою\~статті 121\~КУпАП (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим. Згідно з статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. До цього ж, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 у справі № 463/1352/16-а зазначено, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Як встановлено судом, позивач не заперечував факт керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби на момент виявлення зазначеного порушення патрульним поліцейським. Разом з цим, позивач в судовому засіданні пояснив, що автомобіль в той день був у справному стані, а державний номерний знак освітлювався, однак під час руху транспортного засобу по автодорозі з незадовільним покриттям перестала світити підсвітка номерного знаку. Зазначив, що вказану технічну несправність він усунув на місці її виявлення, після чого продовжив рух транспортним засобом. Згідно з п. 31.5 ПДР, у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил. Таким чином, беручи до уваги вищевикладене та враховуючи твердження позивача про те, що він усунув технічну несправність транспортного засобу на місці її виявлення, після чого продовжив подальший рух транспортним засобом, суд дійшов висновку, що в діях [PERSON] відсутній склад адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП, а тому оскаржена позивачем постанова серії ЕАР № 6062810 від 22.10.2022 підлягає скасуванню, з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до вимог частини 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Суд зазначає, що в даному випадку, з огляду на положення ст. 286 КАС України, належним та ефективним способом захисту прав позивача є скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення. Приписами ч. 1 ст. 143 КАС України визначено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішення, постанові або ухвалі. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 536,80 грн. На підставі наведеного,

Результат розгляду: granted