Рішення адміністративного суду від 2022-08-04 00:00:00+03

в березні 2021 року [PERSON] звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення [PERSON] з 19.02.2020 розміру відсотку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 82% до 50% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки ТУ ДСА України в Хмельницькій області від 01.04.2020 №163 з розміром суддівської винагороди 104049,00 грн при проведенні перерахунку 23.02.2021; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці [PERSON] з 19.02.2020 в розмірі 82% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки ТУ ДСА України в Хмельницькій області від 01.04.2020 №163 з розміром суддівської винагороди 104049,00 грн. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року позов задоволено. Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що питання визначення розрахунку розміру відсотків \~вирішується відповідно до ч.3 ст.142 Закону №1402. Враховуючи, що [PERSON] має 15 років 0 місяців 04 дні роботи на посаді судді, розмір її щомісячного довічного грошового утримання склав 50%, а отже оскаржуване рішення є правомірним. Позивачка у відзиві на апеляційну скаргу заперечила проти її доводів і зазначила, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що [PERSON] з 15.12.2015 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, призначене постановою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 22.02.2016 у розмірі 82% суддівської винагороди, відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.10.2020 у справі №560/3154/20 визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Хмельницькій області від 08.04.2020 №968160155100 про відмову у перерахунку [PERSON] щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зобов`язано ГУ ПФУ у Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою ТУ ДСА в Хмельницькій області від 01.04.2020 №139, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020. На виконання рішення суду від 01.10.2020 у справі №560/3154/20 ГУПФУ у Хмельницькій області провело перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачки на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації України у Хмельницькій області від 01.04.2020 №139, починаючи з 19.02.2020. При перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді враховано збільшений розмір суддівської винагороди вказаний у довідці від 01.04.2020 №139, проте змінено відсоткове значення розміру довічного грошового утримання із 82% до 50% (рішення №968160155100 від 23.02.2021), у відповідності до припису частини 3 статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII, в силу якого, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Вважаючи дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення довічного грошового утримання протиправними, позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом у даній справі. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ч.3 ст.142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначає розмір щомісячного довічного грошового утримання, який \~\~виплачується судді у відставці при призначенні, і не застосовується при проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання. Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного. Відповідно до ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України. Згідно зі ст.130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій. Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначає Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VI). Відповідно до ч.1 ст. 142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року. Згідно з ч.2 ст.142 Закону №1402-VI суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до ч.3 ст.135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; В той же час "Прикінцевими та перехідними положеннями" Закону №1402-VIII були передбачені особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці. П. 22 розділу ХІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом. Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 року отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VI). Відповідно до п.23 розділу ХІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону №1402-VIII, до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону № 2453-VI . Законом України від 16 жовтня 2019 року № 193-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування", який набрав чинності 07.11. 2019 року, було виключено зазначені вище п.п.22, 23 розділу ХІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 1402-VIII. Відповідно до п. 24 розділу ХІІ "Прикінцевих та перехідних" положень Закону № 1402-VIII, розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у п.23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року: а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. П. 25 розділу ХІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 1402-VIII було передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону. Рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення пункту 25 розділу ХІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 1402-VIII зі змінами. Відповідно до ст. 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці. Відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.10.2020 у справі №560/3154/20, яке змінене відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2021, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Хмельницькій області від 08.04.2020 №968160155100 про відмову у перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зобов`язано ГУ ПФУ у Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою ТУ ДСА України в Хмельницькій області від 01.04.2020 №163, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020. На виконання вказаного рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України провело перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачки, виходячи з 50% від заробітної плати судді відповідного суду. Оцінюючи доводи апеляційної скарги про застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII, колегія суддів виходить з наступного. Відповідно до ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. При цьому ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII передбачає, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується, а не призначається судді у відставці. З урахуванням наведеного висновки суду першої інстанції про те, що вказана правова норма застосовується виключно при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суперечать Закону №1402-VIII. Ч.ч. 4-5 ст.142 Закону №1402-VIII передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. В обґрунтування позовної заяви та відзиву на апеляційну скаргу позивачка зазначає про те, що при призначенні розмір його щомісячного довічного грошового утримання складав 82% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. У зв`язку з цим позивачка вважає, що \~відсоткове значення, встановлене під час призначення вказаної виплати, не підлягає зміні при проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання. В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції посилається на рішення Конституційного Суду України \~№4-рп/2016 від 08.06.2016. Відповідно до рішення №4-рп/2016 від 08.06.2016 Конституційний Суд України, зокрема, визнав неконституційними положення ч.3 ст.141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII. Так, до визначеного у ч.3 ст.141 Закону № 2453 порядку нарахування щомісячного довічного грошового утримання внесено зміни Законом № 213, якими зменшено розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів та виключено положення про можливість здійснення його перерахунку. Визнаючи вказані зміни неконституційними, Конституційний Суд України дійшов висновку, що при зменшенні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді з 80 до 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, а також при виключенні положення, згідно з яким за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання судді збільшується на два відсотки від розміру його заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, відбулося зниження рівня матеріального забезпечення судді у відставці і як наслідок - гарантій незалежності такого судді, що може впливати на здійснення справедливого правосуддя та реалізацію права кожного на захист судом. Виключення положення щодо можливості перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі збільшенням грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, також знижує гарантії незалежності суддів. Водночас, у зв`язку з набранням законної сили Законом №1402-VIII одночасно зі встановлення відсоткового значення щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 50% значно збільшено грошове забезпечення суддів, які працюють на відповідній посаді. Отже, у разі перерахунку щомісячного грошового утримання, визначеного відповідно до Закону №2453-VI, за правилами, встановленими Законом №1402-VIII, рівень матеріального забезпечення судді у відставці не знижується. Крім того, в Законі №1402-VIII містяться норми про збільшення розміру щомісячного грошового утримання судді за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років та перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці. З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що висновки Конституційного Суду України, висловлені у рішенні \~№4-рп/2016 від 08.06.2016, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин у даній справі. Згідно з доводами та вимогами позовної заяви [PERSON] просить провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру суддівської винагороди працюючого судді, визначеної на підставі положень Закону №1402-VIII, однак із застосуванням відсоткового значення, визначеного відповідно до Закону України "Про судоустрій та статус суддів" № 2453-VI, чинного до набрання чинності Законом №1402-VIII. Колегія суддів вважає такі доводи позивача необґрунтованими, оскільки після визнання неконституційним п.25 розділу ХІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону №1402-VIII \~підстави для застосування положень Закону № 2453-VI відсутні. У постанові від 06 жовтня 2021 року у справі №380/5074/20 Верховний Суд дійшов правового висновку про те, що при перерахунку довічного грошового утримання судді слід застосовувати норму закону, яка визначає суддівську вислугу і є чинною на час виникнення спірних правовідносин. Крім того, у рішенні від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 Конституційний Суд України зазначив про те, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що визначення відсоткового значення щомісячного довічного грошового утримання позивачки у розмірі 82% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, за правилами, що діяли до набрання чинності Законом №1402-VIII, призводить до встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийшли у відставку до 30.09.2016, та суддів, які вийшли у відставку після 30.09.2016, що суперечить вказаним вище висновкам Конституційного Суду України. Таким чином, \~при проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивачки підлягають застосуванню положення одного нормативно-правового акта - Закону №1402-VIII, як в частині складових і розмірів суддівської винагороди працюючого судді, які враховуються при проведенні такого перерахунку, так і в частині обчислення відсоткового значення щомісячного довічного грошового утримання. Отже, доводи апеляційної скарги про те, що розрахунок розміру відсотків щомісячного довічного грошового утримання [PERSON] слід проводити відповідно до ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю підтверджуються встановленими у справі обставинами. Згідно з ч.2 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Оскільки під час розгляду даної справи суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме: не застосував до спірних правовідносин положення ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII, колегія суддів дійшла висновку про необхідність вийти за межі доводів та вимог апеляційної скарги з метою перевірки правомірності рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області \~№968160155100 від 23.02.2021. Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені\~Конституцією\~та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно з доводами позовної заяви \~ [PERSON] не заявляла доводів про те, що при проведенні перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання відповідач неправильно врахував її стаж на посаді судді. В той же час, під час перевірки правомірності рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №968160155100 від 23.02.2021 (а.с.12), суд зобов`язаний з`ясувати відповідність оскаржуваного рішення критеріям, встановленим ч.2 ст. КАС України. З урахуванням наведеного, оцінюючи правомірність визначення щомісячного довічного грошового утримання позивачки у розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, колегія суддів виходить з наступного. Відповідно до постанови Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 22.02.2016 у справі №686/1533/16-а, залишеної без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.08.2016, визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі у призначенні та виплаті [PERSON] щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі здійснити нарахування і виплату [PERSON] , починаючи з 15 грудня 2015 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 82 (вісімдесят два) відсотки грошового утримання судді згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області від 14 грудня 2015 р. № 655 без обмеження його граничного розміру. При цьому в межах розгляду справи №686/1533/16-а судом встановлено, що позивачка має стаж роботи судді 21 рік 8 місяців 23 дні, який дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання. Згідно з ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, обставини про те, що [PERSON] стаж роботи судді 21 рік 8 місяців 23 дні не підлягає доказуванню в межах розгляду даної справи. Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №968160155100 від 23.02.2021 застосовано загальний процент розрахунку пенсії від заробітку - 50 (а.с.12). Водночас, з урахуванням положень ч. 3 ст. 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання [PERSON] підлягає обчисленню у розмірі 52 відсотки суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (1 рік (стаж роботи понад 20 років) * 2% + 50% = 52%). Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що при прийнятті рішення \~№968160155100 від 23.02.2021 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області необґрунтовано визначило щомісячне довічного грошового утримання [PERSON] у розмірі 50% винагороди судді, який працює на відповідній посаді, у зв`язку з чим позовні вимоги слід задовольнити частково та зобов`язати відповідача провести позивачці перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 52% винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Отже, встановлені та перевірені обставини справи свідчать про те, що доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими. Водночас, висновки суду першої інстанції по суті спору частково не відповідають встановленим у справі обставинам, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 82% винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. \~

Результат розгляду: partial