Рішення адміністративного суду від 2022-10-05 00:00:00+03

Короткий зміст позовних вимог. 04 січня 2022 року Приватне підприємство «ТОПРАК АГРО» (далі ПП «ТОПРАК АГРО») звернулось до суду першої інстанції з позовом в якому просило: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області №3234846/39796211 від 12.10.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної від 22.09.2021 №6 на загальну суму 1 819 999,97 грн, в тому числі сума ПДВ 223 508,77 грн в Єдиному державному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) ; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~зобов`язати Державну податкову службу України (далі ДПС України) зареєструвати податкову накладну за №6 від 22.09.2021 в ЄРПН днем її фактичного надходження. Також позивач просив зобов`язати ДПС України подати протягом 10-ти днів, з дня набрання чинності рішення суду, звіт про виконання судового рішення, в разі ухвалення судового рішення на користь позивача. Обґрунтовуючи вимоги платник податків зазначає, що надав первинні документи, які підтверджували здійснення господарської операції, яку було проведено в межах тих видів економічної діяльності, що зареєстровані в ЄДР та тих угод, які були укладені між позивачем та його контрагентами. Первинні документи відповідають вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Позивач указує, що в спірному рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної не підкреслено та не зазначено, яких саме первинних документів не вистачає для позитивного прийняття рішення, враховуючи, що позивач надав відповідні пояснення та первинні документи, які відображають господарську операцію. За таких обставин, ПП «ТОПРАК АГРО» наголошує, що оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості актів індивідуальної дії та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень. Короткий зміст рішення суду першої інстанції. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2022 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, позов ПП «ТОПРАК АГРО» задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував рішення Комісії ГУ ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 12.10.2021 №3234846/39796211 про відмову у реєстрації податкової накладної від 22.09.2021 №6, виписаної ПП «ТОПРАК АГРО» на загальну суму 1 819 999,97 грн, в тому числі сума ПДВ 223 508,77 грн та зобовязав указану Комісію повторно розглянути питання щодо реєстрації в ЄРПН податкової накладної №6 від 22.09.2021, складеної ПП «ТОПРАК АГРО», з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні. В іншій частині позовних вимог суд відмовив. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що при зупиненні реєстрації податкової накладної, податковий орган не навів конкретного переліку документів, які необхідно надати позивачу на підтвердження інформації зазначеної в податковій накладній. Оскаржуване рішення містить лише загальне твердження: «ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/ придбання товарів/ послуг, зберігання та транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних», проте не вказано яких конкретно документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Тому, суд першої інстанції вважав, що, за усталеною практикою Верховного Суду, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності. Щодо зобов`язальної частини позову, то суд першої інстанції вважав, оскільки під час розгляду справи встановлено протиправність рішення про відмову в реєстрації податкової накладної лише через недотримання форми складання рішення, то вимога про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №6 від 22.09.2021 днем її надходження не підлягає задоволенню. Тому, на думку суду першої інстанції, в даному випадку належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області повторно розглянути питання щодо реєстрації в ЄРПН податкової накладної №6 від 22.09.2021, складеної ПП «ТОПРАК АГРО», з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні. Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суд першої інстанції вважав, що підстав для задоволення такої вимоги немає, оскільки позивач не навів аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і ненадав доказів на підтвердження наміру суб`єкта владних повноважень на ухилення від виконання судового рішення. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ГУ ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтування доводів апеляційної скарги зводяться до того, що спірне рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, прийняте виключно в межах діючого законодавства та з дотриманням усіх необхідних критеріїв. Скаржник наполягає на тому, що обов`язок довести реальність господарської операції та підтвердити її належними документами покладається виключно на позивача. Первинні документи мають відповідати стандартам бухгалтерського обліку та вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції, що позивачем в підтвердження реальності відображених у податковій накладній господарських операцій не було надано жодного бухгалтерського документа (наприклад, оборотно-сальдових відомостей, аналізів або карток по субрахункам 10, 15, 30, 31, 36, 66, 90, 93 тощо Плану рахунків бухгалтерського обліку (або їх аналогів відповідно до спрощеного плану рахунків), які б свідчили про зміну активів та пасивів підприємства, внаслідок проведення зазначених господарських операцій, що б сприяло підтвердженню настання реального економічного ефекту для позивача від господарських операцій, відображених у податкових накладних. До того ж, скаржник акцентує увагу, що позивачем до суду надано копії документів, які не надавались на розгляд комісії регіонального рівня. Також апелянт вважає, що відсутні правові підстави для зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну, оскільки така вимога є передчасною, адже належним способом захисту порушеного права є зобов`язання контролюючого органу повторно розглянути питання щодо реєстрації податкової накладної. ПП «ТОПРАК АГРО» правом подання відзиву не скористалось. Фактичні обставини справи. ПП «ТОПРАК АГРО» зареєстровано в ЄДР 20.05.2015, є платником податку на додану вартість, видами діяльності є: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 01.41 Розведення великої рогатої худоби молочних порід; 01.46 Розведення свиней; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин. Для виконання робіт на орання під час посівної кампанії ПП «ТОПРАК АГРО» придбало дизельне пальне у ТОВ «АЛВА» за договором №11 від 01.03.2020. Засоби захисту рослин та насіння позивач придбав у ТОВ «Адаммаріс». Восени 2020 року ПП «ТОПРАК АГРО» посіяло під врожай 2021 року соняшник. Зібране насіння соняшнику в кількості 100 тон на загальну суму 1 819 999,97 грн. 22.09.2021 відвантажено по видатковій накладній №14 покупцю ТОВ «Компанія Прометей» за договором поставки №60095 від 22.09.2021. У зв`язку з цим, 22.09.2021 ПП «ТОПРАК АГРО» надало на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну №6 для отримувача ТОВ «Компанія Прометей» на загальну суму 1 819 999,97 грн., в тому числі сума ПДВ 223 508,77 грн. Згідно отриманої квитанції від 23.09.2021 контролюючий орган повідомив ПП «ТОПРАК АГРО», що документ прийнято, реєстрація податкової накладної зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Останьому запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної. 06.10.2021 ПП «ТОПРАК АГРО» складено повідомлення №17 про подання пояснень та копій документів щодо ПН/РК, реєстрацію яких зупинено з додатками у кількості 28 документів. В поясненнях ПП «ТОПРАК АГРО» зазначило, що весною 2021 року відбірним нассіням соняшнику засіяно 209 га. землі. Зібраний врожай відвантажено для збереження на склади ТОВ «ГРВ СТОК» м. Арциз, а в подальшому \~реалізовано підприємству ТОВ «Компанія Прометей» згідно договору №60095, що підтверджується \~видатковою накладною №14 від 22.09.2021. також наголошено, що \~на рахунок ПП «ТОПРАК АГРО» зараховано 86% суми від реалізації. Рішенням голови регіональної Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 12.10.2021 №3234846/39796211 відмовлено в реєстрації податкової накладної №6 від 22.09.2021 з підстав ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити). Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції. Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке. Надаючи оцінку доводам апеляції про те, що спірне рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, прийняте виключно в межах діючого законодавства та з дотриманням усіх необхідних критеріїв, колегія суддів керується наступним. Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку, на дату виникнення податкових зобов`язань, зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий Порядок був затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246). Відповідно до пункту 2 Порядку №1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України(далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації. Згідно з пунктом 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом\~ 192.1 статті 192\~ та пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України ; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту\~ 201.1 статті 201 Податкового кодексу України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів\~ 200-1.3\~ і 200-1.9 статті 200-1 Податкового кодексу України\~ (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту\~ 201.16 статті 201 Податкового кодексу України; дотримання вимог\~ Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Аналогічні приписи наведені у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно з якими реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України. Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначено постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі Порядок № 1165). Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №1165, у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/ розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі. Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3). У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/ розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/ розрахунку коригування зупиняється. Так, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку №1165). Додаток 1 до Порядку №1165 визначає критерії ризиковості платника податку на додану вартість. Пунктом 8 цих критеріїв передбачено, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. Наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019 , зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 за №1245/34216, затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №520), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 2-4 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС. Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Податкового Кодексу України. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Реєстрі. Пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження/розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством. Пунктами 6, 7 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)). Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог\~ Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «;Про електронні довірчі послуги»\~ та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Відповідно до п. 11 Порядку №520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. Пунктом 13 Порядку №520 визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку. Аналіз фактичних обставин справи підтверджує позицію суду першої інстанції, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної позивача, податковим органом не вказаний конкретний перелік документів, який платник податків має надати для обґрунтованого рішення щодо реєстрації податкової накладної в ЄРПН. В оскаржуваному рішенні від 10.06.2021 контролюючим органом також не було обґрунтовано, які саме документи надані платником складені з порушенням законодавства, чому документи платника не є достатніми для прийняття комісією ДПС рішення про реєстрацію податкової накладної та які документи платник податків має надати для обґрунтованого рішення щодо реєстрації податкової накладної. Оскаржуване рішення містить лише загальне твердження: «ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/ придбання товарів/ послуг, зберігання та транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних», проте не вказано, які саме документи не подані при реєстрації податкової накладної та яких документів не вистачає для прийняття рішення про її реєстрацію. Водночас, можливість надання платником податків необхідних документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Однак, у даному випадку, неконкретизація переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, зумовила перебування позивача у стані правової невизначеності, що позбавило його можливості надати контролюючому органу необхідний у розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створилися передумови для можливого прояву негативної дискреції прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 червня 2021 року по справі №2040/7098/18. Слід зазначити, що оскаржуване рішення комісії ГУ ДПС в Одеській області про відмову в реєстрації податкової накладної є актом індивідуальної дії. Так, правовий акт індивідуальної дії це виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, який не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків лише чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому (яким) він адресований. Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством. У свою чергу, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.04.2019 року по справі №822/1878/18, від 03 червня 2021 року по справі №2040/7098/18. Незважаючи на відсутність конкретизації про те, яку первинну документацію необхідно надати платнику податків для проведення реєстрації податкової накладної, позивач надав письмові пояснення з відповідними копіями первинних документів, які підтверджують реальність здійснення господарської операції. Проте, ГУ ДПС в Одеській області прийняло рішення про відмову в реєстрації податкової накладної позивача в ЄРПН, не зазначивши, які саме документи не надані платником податків, які були б достатніми для прийняття позитивного рішення. Наступним доводом апеляційної скарги є те, що позивач, в підтвердження реальності відображених у податковій накладній господарської операції, не надав жодного бухгалтерського документа, а також те, що до суду надано копії документів, які не надавались на розгляд комісії регіонального рівня. Оцінюючи такий довід скаржника, колегія суддів вважає його необґрунтованим, позаяк оскаржуване рішення не містило в собі конкретний перелік документів, які підприємству слід надати для позитивного прийняття рішення. Слід також зазначити, що в доводах апеляційної скарги ГУ ДПС в Одеській області указує на те, що відсутні правові підстави для зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну, оскільки така вимога є передчасною, адже належним способом захисту порушеного права є зобов`язання контролюючого органу повторно розглянути питання щодо реєстрації податкової накладної. Відповідаючи на такий довід колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не зобов`язував ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №6 від 22.09.2021, оскільки в задоволенні такої вимоги було відмовлено. Поряд з цим, суд першої інстанції зобов`язав Комісію регіонального рівня розглянути питання щодо реєстрації в ЄРПН податкової накладної №6 від 22.09.2021, з урахуванням висновків суду. Тому, відповідний довід апеляційної скарги є необґрунтованим. Підсумовуючи викладене та враховуючи те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є всі підстави, відповідно до статті 316 КАС України, для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього\~ Кодексу\~ позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково. Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Результат розгляду: denied