Рішення адміністративного суду від 2022-10-18 00:00:00+03

В липні 2018 року Комунальне підприємство "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" (далі також - позивач, Підприємство) звернулося до суду з позовом до Міністерства юстиції України (далі також - відповідач, Мін`юст) про визнання протиправним та скасування наказу від 29.05.2018 № 1650/5 «Про скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації - Комунального підприємства "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації". Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржений наказ відповідача є невмотивованим, а отже таким, що прийнятий з порушенням норм законодавства, яке регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та вимог Порядку акредитації суб`єктів державної реєстрації та моніторингу відповідності таких суб`єктів вимогам акредитації. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.11.2018, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2019, позов задоволено. Так, судами встановлено, що у квітні 2018 року Міністерством юстиції України проведено камеральну перевірку КП «Миколаївське МБТІ» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за результатами якої складено довідку від 20.04.2018. Вказаною перевіркою встановлено ряд порушень вимог законодавства державними реєстраторами КП «Миколаївське МБТІ» Дахновою О.І. та Мардзявко Т.С . За результатами цієї перевірки також було запропоновано тимчасово заблокувати доступ вказаних державних реєстраторів до Державного реєстру строком на 4 (чотири) та 3 (три) місяці відповідно, а матеріали перевірки направити до постійно діючої комісії з питань акредитації суб`єктів державної реєстрації та моніторингу. 27.04.2018 наказом заступника Міністра юстиції №1293/5 тимчасово заблоковано доступ державних реєстраторів Дахнової О.І. та Мардзявко Т.С. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 4 та 3 місяці відповідно. У травні 2018 року спеціалістами Мін`юсту проведено камеральну перевірку в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державного реєстратора Підприємства Ботнаренко О.М. , за результатами якої складено довідку від 03.05.2018. Даною перевіркою встановлено порушення державним реєстратором Ботнаренко О.М. вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV (далі також - Закон №1952-IV) та запропоновано тимчасово заблокувати доступ цього державного реєстратора до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань строком на 2 (два) місяці, а матеріали перевірки направити до постійно діючої комісії з питань акредитації суб`єктів державної реєстрації та моніторингу. 05.05.2018 наказом заступника Міністра юстиції України №1431/5 було тимчасово заблоковано доступ державного реєстратора КП «Миколаївське МБТІ» Бондаренко О.М. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань строком на 2 місяці. 21.05.2018 позивачем на адресу відповідача були подані письмові пояснення щодо виявлених вказаними перевірками порушень закону, які отримані Мін`юстом в той же день. В подальшому, результати вищезазначених камеральних перевірок були розглянуті Комісією з питань акредитації суб`єктів державної реєстрації та моніторингу відповідності таких суб`єктів вимогам акредитації, яка, в свою чергу, ухвалила висновок від 22.05.2018, в якому за систематичні грубі порушення вимог порядку державної реєстрації державними реєстраторами позивача пропонувалося скасувати акредитацію останнього. 29.05.2018 заступник Міністра юстиції України з питань державної реєстрації прийняв наказ №1650/5, яким, у зв`язку з виявленням камеральними перевірками численних грубих порушень вимог порядку державної реєстрації державними реєстраторами, які перебувають у трудових відносинах з акредитованим суб`єктом державної реєстрації, скасував акредитацію КП «Миколаївське МБТІ». Не погоджуючись з таким наказом відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, висновки якого підтримав й апеляційний суд, виходив з того, що спірний наказ Мін`юсту не відповідає положенням ч.2 ст.37-1 Закону №1952-IV та нормам п.15 Порядку акредитації суб`єктів державної реєстрації та моніторингу відповідності таких суб`єктів вимогам акредитації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1130 (далі - Порядок №1130), оскільки не містить мотивів прийняття рішення про скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації. Вважаючи рішення судів першої та апеляційної інстанції такими, що прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування вимог касаційної скарги, вказує, зокрема, на безпідставність висновків судів попередніх інстанцій про невмотивованість оскарженого наказу Міністерства, оскільки такий виданий на підставі висновку Комісії з питань акредитації суб`єктів державної реєстрації та моніторингу відповідності таких суб`єктів вимогам акредитації, що виключає необхідність детального, повторного опису виявлених порушень позивача в тексті самого наказу. Підприємство у відзиві на касаційну скаргу проти доводів та вимог такої заперечило, вважаючи їх безпідставними, та просило рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів виходить із такого. Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Закон № 1952-IV регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. Статтею 37-1 Закону № 1952-IV передбачено порядок здійснення контролю у сфері державної реєстрації прав. Контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав. За результатами моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України проводить перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав. У разі якщо в результаті проведеної перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав виявлено прийняття такими державними реєстраторами чи суб`єктами державної реєстрації прав рішень з порушенням законодавства, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних та/або юридичних осіб, Міністерство юстиції України вживає заходів до негайного повідомлення про це відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів, а також заінтересованих осіб. За результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про: 1) тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав; 2) анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав; 3) притягнення до адміністративної відповідальності державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав; 4) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; 5) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації прав. Відповідно до частини четвертої статті 37-1 Закону № 1952-IV постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 № 990 затверджено Порядок № 990, який визначає процедуру здійснення Мін`юстом відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державна реєстрація). Пунктом 2 Порядку № 990 визначено, що контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації здійснюється шляхом розгляду скарг, поданих відповідно до Закону України "Про звернення громадян", і обґрунтованих подань територіальних органів Мін`юсту, а також моніторингу реєстраційних дій в реєстрах. У разі виявлення під час розгляду скарг відповідно до Закону України «Про звернення громадян» і обґрунтованих подань територіальних органів Мін`юсту чи моніторингу реєстраційних дій в реєстрах порушень порядку державної реєстрації контроль здійснюється шляхом проведення камеральної перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації з прийняттям обов`язкових до виконання рішень, передбачених Законами. Пунктом 5 Порядку № 990 встановлено, що за результатами моніторингу реєстраційних дій складається відповідний акт в письмовій формі, який засвідчується підписом посадової особи Мін`юсту, що проводила такий моніторинг. У разі виявлення на підставі акта моніторингу реєстраційних дій порушень порядку державної реєстрації проводиться камеральна перевірка державних реєстраторів та/або суб`єктів державної реєстрації. Згідно з пунктом 6 Порядку № 990 камеральна перевірка проводиться на підставі наказу Мін`юсту, яким утворюється комісія у складі не менше ніж трьох посадових осіб Мін`юсту. Камеральна перевірка проводиться у строк, що не перевищує 14 робочих днів. Наказ Мін`юсту про проведення камеральної перевірки в обов`язковому порядку розміщується на офіційному веб-сайті. Пунктом 7 Порядку № 990 також передбачено, що копія наказу Мін`юсту про проведення камеральної перевірки надсилається протягом трьох робочих днів з дня його прийняття разом із супровідним листом державному реєстратору та/або суб`єкту державної реєстрації. Відповідно до пункту 9 Порядку № 990 результати камеральної перевірки оформляються довідкою, яка підписується усіма членами комісії. За результатами проведеної камеральної перевірки Мін`юст на підставі довідки комісії приймає мотивоване рішення відповідно до Законів у формі наказу (пункт 10 Порядку № 990). Копії рішення, прийнятого за результатами проведеної камеральної перевірки, засвідчені в установленому законодавством порядку, надсилаються скаржнику (в разі розгляду скарги), державному реєстратору та/або суб`єкту державної реєстрації протягом трьох робочих днів з дня його прийняття (пункт 11 Порядку № 990). Відповідно до частини другої статті 37-1 Закону № 1952-IV за результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про, зокрема, тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав. Зі змісту вказаних норм вбачається, що однією з підстав призначення та проведення камеральної перевірки суб`єктів державної реєстрації прав є виявлення Мін`юстом за результатом моніторингу реєстраційних дій порушень законодавства у сфері державної реєстрації, які фіксуються в акті, складеному за результатом такого моніторингу. У свою чергу, камеральна перевірка призначається наказом Мін`юсту, у якому вказується склад комісії, період проведення перевірки та який в обов`язковому порядку розміщується на офіційному веб-сайті. За наслідками проведення камеральної перевірки складається довідка, яка підписується всіма членами комісії та у якій, крім іншого, міститься опис виявлених порушень порядку державної реєстрації (з посиланням на відповідні акти законодавства) із зазначенням підтвердних документів чи відомостей з реєстрів. Дана довідка є підставою для прийняття відповідного рішення щодо державного реєстратора, у тому числі щодо тимчасового блокування його доступу до Державного реєстру прав. З урахуванням наведеного, оскільки однією з підстав призначення та проведення камеральної перевірки суб`єктів державної реєстрації прав є виявлення Міністерством юстиції України за результатом моніторингу реєстраційних дій порушень законодавства у сфері державної реєстрації, які фіксуються в акті, складеному за результатом такого моніторингу, за встановлених у справі обставин Мін`юст мав законні повноваження для здійснення камеральної перевірки позивача. Стосовно правомірності оскаржуваного наказу Мін`юсту про скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації колегія суддів Верховного Суду зазначає наступне. Умови, підстави та процедуру проведення акредитації суб`єктів державної реєстрації, визначених Законами України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" і "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", моніторингу відповідності таких суб`єктів вимогам акредитації і перелік документів, необхідних для її проведення, визначено Порядком акредитації суб`єктів державної реєстрації та моніторингу відповідності таких суб`єктів вимогам акредитації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1130 (далі - Порядок №1130). У відповідності до п.13 Порядку №1130 у разі встановлення за результатами моніторингу порушення акредитованим суб`єктом державної реєстрації вимог, передбачених пунктом 8 та абзацом п`ятим пункту 12 цього Порядку, декларування у заяві чи повідомленні недостовірних відомостей, виявлених під час розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність відповідного акредитованого суб`єкта державної реєстрації, а також у разі отримання комісією матеріалів проведеної камеральної перевірки щодо акредитованого суб`єкта державної реєстрації та/або державного реєстратора, що перебуває у трудових відносинах з таким суб`єктом, комісія у строк, що не перевищує п`яти робочих днів з дня такого встановлення (отримання), ініціює розгляд справи щодо скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації. Оскільки, як вказано вище, підставою для розгляду справи про скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації є отримання постійно діючою комісією з питань акредитації суб`єктів державної реєстрації та моніторингу Мін`юсту матеріалів проведеної камеральної перевірки щодо державного реєстратора, що перебуває у трудових відносинах з акредитованим суб`єктом державної реєстрації (в даному випадку - підприємство "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації"), відповідач мав необхідні повноваження щодо прийняття оскаржуваного наказу від 29.05.2018 № 1650/5 «Про скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації - Комунального підприємства "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації". Згідно п.15 Порядку №1130 у разі прийняття комісією висновку про скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації Мін`юст у строк, що не перевищує п`яти робочих днів з моменту прийняття комісією висновку, приймає на його підставі мотивоване рішення про скасування акредитації такого суб`єкта у формі наказу. Мотивоване рішення - це рішення, прийняте на підставі належної оцінки фактів та доказів, з урахуванням усіх заявлених аргументів сторін, із подальшим застосуванням відповідних норм законодавства. Отже, Мін`юст, приймаючи рішення про скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації, зобов`язаний навести належні і достатні мотиви його прийняття. Водночас, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, спірний наказ відповідача не містить мотивування (мотивувальної частини) прийняття рішення про скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації. Відповідачем зазначено лише підставу прийняття наказу - висновок Комісії з питань акредитації суб`єктів державної реєстрації та моніторингу відповідності таких суб`єктів вимогам акредитації, при цьому, власної оцінки такому висновку Мін`юстом не надано. Окрім того, колегія суддів вказує, що висновок про скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації за своїм змістом і правовим визначенням має рекомендаційний характер, а, отже, не є обов`язковим для прийняття Мін`юстом наказу саме у відповідності до цього висновку. Колегія суддів наголошує, що застосування певного виду стягнення повинно відповідати загальним принципам законності, справедливості, індивідуальності, пропорційності. Визначаючи такий вид стягнення як скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації, відповідач повинен був врахувати характер порушення, його систематичність, сукупність з іншими порушеннями, наявність/відсутність негативних наслідків з відображенням цих обставин у спірному наказі про застосування заходу стягнення. Указане свідчить про те, що спірний наказ прийнято відповідачем з порушенням норм чинного законодавства. Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Колегія суддів вважає, що у цій справі Мін`юст, приймаючи спірний наказ, діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, а також необґрунтовано, у зв`язку із чим погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для його скасування. Наведене в контексті змісту встановлених фактичних обставин у цій справі свідчить про правильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, відсутність порушень норм процесуального права й необґрунтованість вимог касаційної скарги. Всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судами попередніх інстанцій, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено. Відповідно до ст. 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Результат розгляду: denied