Рішення адміністративного суду від 2024-04-16 00:00:00+03

У червні 2023 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Харківській обл.), в якому просив з урахуванням уточнень: - визнати протиправними дії відповідача, які полягають у ненарахуванні та невиплаті йому щомісячної доплати до пенсії за вислугу років, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі Постанова №713) у розмірі 2000 грн. після проведеного перерахунку пенсії за вислугу років на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 по справі № 520/18920/2020; - зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому з 01.01.2023 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн. відповідно до Постанови № 713 до пенсії за вислугу років у повному обсязі, з урахуванням раніше виплачених сум. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській обл., які полягають у ненарахуванні та невиплаті [PERSON] щомісячної доплати до пенсії за вислугу років відповідно до Постанови 713 у розмірі 772,86 грн. після проведеного перерахунку пенсії за вислугу років на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 по справі № 520/18920/2020. Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській обл. нарахувати та виплатити [PERSON] з 01.01.2023 щомісячну доплату у розмірі 772,86 грн. відповідно до Постанови № 713 до пенсії за вислугу років, з урахуванням раніше виплачених сум. Стягнуто на користь [PERSON] за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській обл. судові витрати по оплаті судового збору в сумі 536,80 грн. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції в частині розміру щомісячної доплати відповідно до Постанови №713 ухвалити нове судове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги [PERSON] . \~ В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що протокол за пенсійною справою - 2010011805 (Державна прикордонна служба України) від 01.01.2023 та розрахунок пенсії за вислугу років, сформований станом на 01.01.2023, повністю ідентичні та не містять інформацію про виплату щомісячної доплати до 2000 грн. відповідно до ПКМУ № 713 від 14.07.2021. Звертає увагу, що Розділ технологічний не містить інформацію про складову грошового забезпечення премія розмір пенсії 70%, індексація базового ОСНП різні за змістом, та відрізняються за підсумками пенсії (надбавками) та цей розрахунок зі словами «технологічний» не є документом, яким підтверджується, що датою його формування є 01.07.2021, а відповідно не підтверджує, що позивачу з 01.07.2021 було встановлено щомісячну доплату до пенсії в розмірі 772,86 грн., що підтверджується листом ГУ ПФУ в Харківській обл. від 02.06.2023 №2000-0203-8/74183, наданим на адвокатський запит від 29.05.2023 (вхід. від 29.05.2023), в якому повідомлено, що з 01.07.2021 щомісячну доплату [PERSON] відповідно до Постанови 713 не встановлено. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного судового рішення, норм процесуального та матеріального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено обставини. [PERSON] перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській обл. та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закон №2262-ХІІ) до 01.03.2018. У серпні 2021 року відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача на виконання рішення суду від 11.02.2021 у справі № 520/18920/2020. Як вбачається з розрахунку пенсії від 23.06.2023, відповідачем припинено нарахування та виплату вищевказаної щомісячної доплати, оскільки розмір пенсії за перерахунком згідно рішення суду збільшився більш ніж на 2000 грн. Вважаючи дії відповідача, які полягають у не нарахуванні та не виплаті з 01.01.2023 щомісячної доплати до пенсії згідно із Постановою №713 в розмірі 2000 грн., протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом. Задовольняючи позов в частині, суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок пенсії позивача, проведений відповідачем на виконання судового рішення з метою усунення його порушеного права на належний розмір пенсії, призначеної до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії. Тому позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 772,86 грн відповідно до постанови № 713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття постанови № 713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018, та за таких обставин, дії ГУ ПФУ в Харківській обл. щодо відмови у встановленні та виплаті позивачу щомісячної доплати в розмірі 772,86 грн є протиправними. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон \~№2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист. Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, є положення ч. 3 ст. 43 та ст. 63 Закону № 2262-XII. Частиною 3 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ визначено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. Усі призначені за Законом №2262-ХІІ пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (ч. 4 ст. 63 Закону №2262-ХІІ). Відповідно до ст. 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України. З метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб Кабінет Міністрів України ухвалив постанову №713, пунктом 1 якої установив з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону №2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до ст. 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2000 грн., яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону. Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01.03.2018, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту. У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 грн. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 грн., щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру. Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01.07.2021. Відповідно до пояснювальної записки до проекту постанови №713 метою її ухвалення зазначено поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018, які мають місце після перерахунку пенсії. Прийняття постанови зумовлено тим, що в червні 2021 року в осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), яким пенсію призначено відповідно до Закону №2262-ХІІ, завершується період виплати частини коштів компенсації підвищеного розміру пенсії за 2016-2017 роки і підвищення розмірів пенсій з 2016 року для цієї категорії пенсіонерів не відбувалося. Сумарна виплата пенсії з цією доплатою з 01.07.2021 зменшилася до місячного розміру пенсії та середній розмір цієї виплати складає біля 2000 грн. Крім того, після перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям Збройних Сил України у 2018 році, їхні пенсії не індексувалися через відсутність відповідного механізму, а диспропорція у розмірах пенсій в залежності від часу їх призначення складає більше 70 відсотків. Мінімальні пенсійні виплати для військовослужбовців, зокрема складають близько 2000 2700 грн. Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01.07.2021 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону № 2262-ХІІ до 01.03.2018 було установлено щомісячну доплату в сумі 2000 грн., виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018. Водночас, аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом вказаної постанови №713 свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абз. 3 п. 1 Постанови №713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. до розмірів пенсій, визначених відповідно до ст. 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення постанови №713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.03.2023 у справі №600/870/22-а, від 04.04.2023 у справі №380/25987/21, від 18.04.2023 у справі №560/6528/22. Як вбачається з матеріалів справи, з 01.07.2021 відповідачем проведено перерахунок пенсії [PERSON] відповідно до Постанови №713. У серпні 2021 року на виконання рішення суду від 11.02.2021 по справі №520/18920/2020 головним управлінням здійснено перерахунок пенсії позивача, після виконання якого розмір пенсії збільшився більше ніж на 2000 грн., з 01.07.2021 щомісячну доплату відповідно до Постанови №713 не становлено. Враховуючи вище зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, а отже дії відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплати з 01.01.2023 доплати до пенсії відповідно до Постанови №713\~є протиправними. Суд першої інстанції виходив з того, що згідно з наявних у справі довідок з автоматизованої системи розрахунку пенсії позивача, щомісячна доплата до 2000 грн. відповідно до Постанови №713 була встановлена позивачу в розмірі 772,86 грн., а не в розмірі 2000 грн., відтак порушене право позивача на вказану виплату підлягає поновленню саме у вказаному розмірі 772,86 грн. Проте, колегія суддів, зазначає, що від наведених вище правових висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах у справах №420/2473/22, №600/870/22-а та №380/25987/21 палата, об`єднана палата або Велика Палата Верховного Суду у відповідності до ст. 346 КАС не відступала, а тому підстав для їх неврахування при вирішенні даного спору немає. З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що належним способом захисту прав позивача в спірних правовідносинах є зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській обл. здійснити [PERSON] нарахування та виплату щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. відповідно до Постанови № 713 з 01.01.2023, з урахуванням раніше виплачених сум. Отже доводи апеляційної скарги позивача є слушними та підлягають задоволенню. Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується\~ст. 322 КАС України,\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень. Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний\~з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6\~Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення. Відповідно до\~ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Згідно \~із п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 \~ч. 1 ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у \~відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм \~матеріального права. Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а \~рішення суду підлягає скасуванню, з прийняттям постанови, якою позов [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, судові витрати по сплаті судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 1073,60 грн., сплаченого згідно квитанції №СВ07471560/1 від 07.06.2023 (а.с.7), підлягають стягненню на користь позивача у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права колегія суддів \~прийшла до висновку про наявність підстав для задоволення \~вимог апеляційної скарги, та скасування рішення суду першої інстанції.

Результат розгляду: granted