Рішення адміністративного суду від 2023-06-01 00:00:00+03

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У листопаді 2022 року Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Західного офісу Держаудитслужби (далі по тесту відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати висновок відповідача про результати моніторингу процедури закупівлі UА-2021-12-17-017246-с від 02.11.2022 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З рішенням суду першої інстанції не погодився Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги обґрунтував тим, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, суд порушив норми матеріального та процесуального права. \~Апелянт зазначав, що органом державного контролю недотримано вимоги ч.2 ст.8 Закону України «Про публічні закупівлі», ч.1 ст.5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», що призводить до визнання моніторингу незаконним та відсутності правових наслідків за результатами \~та є достатньою і самостійною підставою для скасування висновку. Апелянт зазначав, що згідно з п.4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.10.2016 року №710 «Про ефективне використання державних коштів» (в редакції від 16.22020 року №1266) органам місцевого самоврядування рекомендовано забезпечити оприлюднення обґрунтування технічних та якісних характеристик предмета закупівлі, його очікуваної вартості та/або розміру бюджетного призначення на власному веб-сайті. Апелянт зазначав, що ним не порушено п.19 ч.2 ст.22 Закону України «Про публічні закупівлі», зазначав, що наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 15.04.2020 року №710 затверджено Перелік формальних помилок, однак чинне законодавство не передбачає у якому саме вигляді мають відображатися у тендерній документації приклади формальних (суттєвих) помилок. Апелянт зазначив, що замовником фактично наведено приклади формальних (несуттєвих) помилок шляхом посилання у тендерній документації на наказ від 15.04.020 року №710. Апелянт вважав, що відсутність чітких, конкретних і зрозумілих приписів на адресу підконтрольного суб`єкта є порушенням вимог законодавства в частині змісту висновку, як акта індивідуальної дії. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що \~за результатами моніторингу процедури закупівлі UA-2021-12-17-017246-с Західним офісом Держаудитслужби 02.11.2022 року було складено висновок про результати моніторингу процедури закупівлі, згідно якого встановлено порушення пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України №710 від 11.10.2016 року «Про ефективне використання державних коштів»; порушення вимог п.19 ч.2 ст.22 Закону України «Про публічні закупівлі».

Результат розгляду: partial