Рішення адміністративного суду від 2022-07-28 00:00:00+03

Позивач, [PERSON] , звернувся 18.10.2021 до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області, в якому просив: - визнати протиправною бездіяльність Управління СБУ в Кіровоградській області, яка полягає у зменшені надбавки за вислугу років з 50% на 40%, а також у не підготовці та ненадані до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.92 №2262-ХІІ, статті 9 Закону України "Про соціальний і правовик захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.91 №2011-XII та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.20.17, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2021 основного розміру пенсії; - зобов`язати Управління СБУ в Кіровоградській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області нову довідку про розмір грошового забезпечення, станом на 01.01.2021, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.92 №2262-ХІІ, статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.91 №2011-ХІІ та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу, та окладу за військове звання визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2021 основного розміру пенсії, а також змінити надбавку за вислугу років з 40% на 50%. В обґрунтування позову позивач вказав, що він звільнений з військової служби та йому призначено пенсію за вислугу років яка становить 25 років. Після прийняття Шостим апеляційним адміністративним судом постанови від 29.01.2020 року в адміністративній справі №826/6453/18, якою визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", виникли підстави для перерахунку його пенсії з 01.02.2020 року, виходячи із грошового забезпечення, розрахованого відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (в редакції до змін, внесених пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб"). У зв`язку з цим позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив скласти та подати до ГУ ПФУ в Кіровоградській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення, обрахованого виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року, а також змінити розмір надбавки за вислугу років з 40% на 50% оскільки вислуга позивача складає 25 років. Однак відповідач безпідставно відмовив у складанні такої довідки. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що згідно Додатку 16 до постанова КМУ №704 ''розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу'' за вислугу років у розмірі 18 років 5 місяців 4 дні розмір надбавка відповідає 40% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням. Зазначив, що при обрахунку розміру надбавки до посадового окладу грошового забезпечення враховуються реальна кількість календарних місяців військової служби, натомість при обрахунку наявності права на призначення пенсії за вислугою років зараховується стаж військової служби із застосуванням пільгового обрахунку. Також зауважив, що посилання позивача на пункти 1-3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року ''Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб'' є помилковим, оскільки вказаною постановою визначено процедурні питання та порядок обрахунку вислугу років саме для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України ''Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб'' особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, зазначеним у пунктах ''б''-''д'', ''ж'' і ''з'' статті 1-2 такого Закону. Тобто, вказана постанова не регулює питання обрахунку розміру надбавки до посадового окладу за вислугу років. Отже, відсутні правові підстави для видачі оновленої довідки із збільшенням розміру надбавки за вислугу років з 40% до 50%, а відтак дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є необгрунтованими. Стосовно позовних вимог про зобов`язання видати оновлену довідки із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу тощо, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021 рік, суд зазначив, що підстав для застосування з 29.01.2020 року до спірних правовідносин, пов`язаних з визначенням розмірів посадових окладів та окладів за військовими званнями військовослужбовців, а також визначенням грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, норми пункту 4 постанови КМУ №704 в попередній редакції, яка діяла до 24.02.2018 року (тобто, до внесення Змін, затверджених постановою КМУ №103), немає. Також не можуть застосовуватися для регулювання спірних правовідносин тексти приміток до Додатків 1 та 14 до постанови КМУ №704, оскільки ці примітки не містять норм права. Вказав, що пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 року №1774-VIII, який набрав чинності 01.01.2017 року, установлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. Тому згідно з постановою КМУ №704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується. Такі ж правила діють при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби. Отже доводи позивача щодо необхідності застосування з 29.01.2020 року при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням за відповідною посадою, що враховуються для перерахунку його пенсії, розміру прожиткового мінімуму, для працездатних осіб, визначеного законом на 01.01.2021 року, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Також не може застосовуватися при розрахунку складових грошового забезпечення така розрахункова величина як мінімальна заробітна плата, оскільки це не узгоджуються з пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 року №1774-VIII. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити. Позивач вказує, що обрахунок вислуги років передбачено постаново КМУ №393, тому помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що вказана постанова передбачає обрахунок вислуги років виключно для призначення пенсії, оскільки на даний час не існує іншої постанови для обрахунку вислуги років, крім зазначеної вище. Також позивач зазначає, що починаючи з 29.01.2020 у нього виникло право на перерахунок пенсії з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим званням, який визначається шляхом застосування п.4 постанови №704 в первинній редакції. Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Позивачем подано відповідь на відзив, в якому просить апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі. Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. Судом першої інстанції встановлено, що [PERSON] проходив військову службу, з якої у 2009 році був звільнений у запас у званні підполковника. З 16.09.2009 року позивачу призначена пенсія за вислугу років на підставі статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 65 % відповідних сум грошового забезпечення. На підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 24 липня 2020 року, сума грошового забезпечення для обчислення склала 21498,28 грн., а до її складу включені такі види грошового забезпечення: посадовий оклад 5500 грн., оклад за військове звання 1340 грн., відсоткова надбавка за вислугу років 40% - 2736 грн., надбавка за особливості проходження служби 53% - 5075,28 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 825 грн., надбавка військовослужбовцям спец.операції по боротьбі з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників пр.органів 80% - 5472 грн., премія 10% - 550 грн. Після проведено перерахунку розмір пенсії позивача складає 13973,88 грн. (а.с.8, 45-47). У вересні 2021 року позивач звернувся до управління СБУ в Кіровоградській області, із заявою, у якій просив скласти оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку його пенсії з 01.02.2021 року, визначивши у ній розміри посадового окладу та окладу за військовим званням відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", шляхом множення відповідного тарифного коефіцієнту на розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений на 01.01.2021 року, а також вказати щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які враховуються при призначенні та перерахунку пенсії, за відповідною або аналогічною посадою, яку він займав на дату звільнення зі служби. Також зазначив про необхідність у довідці вказати розмір надбавки за вислугу років у розмірі 50% (а.с.63-64). На цю заяву управління СБУ в Кіровоградській області надана відповідь від 06.10.2022 року про відсутність підстав для складання такої довідки, з огляду на те, що календарна вислуга років складає 18 років 4 місяці 5 днів відповідно розмір вислуги становить 40%. Також у листі вказано про те, що розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями з 01.03.2018 і до цього часу діючим військовослужбовцям розраховується з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, тобто не змінювалися протягом усього часу дії Постанови №704 (надалі спірна відповідь, а.с.9-10). Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив. Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, норми «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VІІІ, норми Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704. Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України. Предметом даного спору є правомірність/протиправність дій відповідача щодо: - не видачі оновленої довідки про грошове забезпечення станом на 01.01.2021 року, - визначення розміру надбавки за вислугу років позивача - 40%. Матеріалами справи підтверджується, що позивач з вересня 2009 року одержує пенсійне забезпечення (а.с. 37). При цьому, згідно протоколу пенсійної справи 1102001608 від 29.08.2009 року надбавка за вислугу років склала 30% - 367,50грн. (а.с. 37). Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що в Грошовому атестаті Серія СБ №013952, який був виданий позивачу при звільненні зі служби (2009 рік), вказана надбавка за вислугу років 331,93 грн., при цьому, процентній розмір надбавки за вислугу років в Грошовому атестаті не зазначено (а.с.40). В подальшому відповідачем видавались оновлені довідки для перерахунку пенсії від 11.03.2918 року №61/17/100 та від 24.07.2020 року №61/17/15 у яких вказано надбавка за вислугу років в розмірі 40 % (а.с.56, 57). Згідно Скороченого послужного списку [PERSON] станом на день звільнення зі служби (28.08.2009) вислуга років складає: календарна 18 років 04 місяці 05 днів; пільгова - 07 років 03 місяці 08 днів; загальна 25 років 07 місяців 13 днів (а.с.60-61). Позивач вважає, що обрахунок надбавки за вислугу років має обраховуватись із загальної вислуги - 25 років 07 місяців 13 днів, що відповідно становить 50%. При цьому, це заперечується відповідачем, з огляду на що обрахунок вислуги років проведений із календарної вислуги років 18 років 04 місяці 05 днів та становить 40%. Вирішуючи спір, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що між сторонами відсутній спір щодо розрахунку років календарної, пільгової та загальної вислуги років позивача. Водночас, позивач зазначає, що у попередній довідці відповідач зменшив процент за вислугу років з 50% на 40%. На думку колегії суддів апеляційної інстанції вказане твердження позивача спростовується матеріалами справи. Так, у довідці пенсійного органу від 15.06.2020 року №160 вказано, що грошове забезпечення станом на 01.01.2008 року (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007ркоу №1294), що надбавка за вислугу років становить 30% (а.с.7). На час звільнення позивача з військової служби, згідно Додатку 29 до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 ''Розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), особам рядового і начальницького складу, визначено, що розмір надбавки, відскоків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням: - від 15 до 20 років становить 30%, - 25 і більше років становить 40% (а.с.61). Вислуга років позивача (календарна) становить 18 років 5 місяців 4 дні. Отже, відсутні підстави для застосування 50% розміру надбавки за вислугу років. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі постанова КМУ №704), яка набрала чинності з 01.03.2018 року. Постановою КМУ №704 зокрема затверджено: - розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу згідно з додатком 16. Так, згідно Додатку 16 до постанова КМУ №704 ''Розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу'' встановлено, що розмір надбавки, відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням: - від 15 до 20 років становить 40%; - 25 і більше років становить 50%. Оскільки календарна вислуга років позивача становить 18 років 5 місяців 4 дні, то відповідачем обґрунтовано зазначено розмір надбавки за вислугу ровів в розмірі 40% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням. Отже, у довідках про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії від 21.04.2018 року №62/17/100 та від 24.07.2020 року №61/017/15 правильно вказана надбавка за вислугу років у розмірі 40%. Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що поняття обрахунку стажу військової служби для визначення надбавки за вислугу років є відмінним від процедури обрахунку пільгового стажу військової служби для призначення пенсії за вислугою років. Так, при обрахунку розміру надбавки до посадового окладу грошового забезпечення враховуються реальна кількість календарних місяців військової служби, натомість при обрахунку наявності права на призначення пенсії за вислугою років зараховується стаж військової служби із застосуванням пільгового обрахунку. Посилання позивача на пункти 1-3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року ''Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб'' є помилковим, оскільки вказаною постановою визначено процедурні питання та порядок обрахунку вислугу років саме для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України ''Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб'' особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, зазначеним у пунктах ''б''-''д'', ''ж'' і ''з'' статті 1-2 такого Закону. Тобто, вказана постанова не регулює питання обрахунку розміру надбавки до посадового окладу за вислугу років. Отже, відсутні правові підстави для видачі оновленої довідки із збільшенням розміру надбавки за вислугу років з 40% до 50%, а відтак у цій частині позову слід відмовити. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої в цій частині. Стосовно позовних вимог про зобов`язання видати оновлену довідки із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу тощо, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021 рік, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України. Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ. Матеріалами справи підтверджується, що позивачу, у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 та Постанови КМУ №393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначена пенсія за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». В силу частини 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704 (Постанова №704) встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Пунктом 4 Постанови №704 в редакції, чинній на момент прийняття цієї постанови, визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Додатки 1 та 14 до Постанови №704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. Зокрема, у цих примітках наведена інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. При цьому, у цих примітках норми права не містяться. Згідно із приміткою 1 Додатку 1 до Постанови №704 посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що у подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб"(Постанова №103) до Постанови №704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови №704 було викладено у новій редакції, а саме: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.". Проте, зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704 не був приведений у відповідність до норми пункту 4 цієї ж постанови. Згідно з Постановою №704, в редакції Постанови №103, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується. Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, яким було внесено зміни до пункту 4 Постанови №704. Таким чином, з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/6453/18 (т.т. з 29.01.2020 року) діє редакція пункту 4 Постанови №704, яка була чинною до зазначених змін. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що порядок дій, який повинен вчинити відповідач, у зв`язку із втратою чинності положеннями пункту 6 Постанови №103 та змін до пункту 4 Постанови №704, не змінився. Колегія суддів апеляційної інстанціє, надаючи оцінку висновку суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову, бере до уваги Постанову Великої Палати Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі № 160/8324/19 (провадження № 11-20заі20). Так, у справі № 160/8324/19 Верховним Судом були розглянуті вимоги про визнання протиправними дії [INFO] Міністерства оборони України щодо відмови позивачу в підготовці та наданні до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 5 березня 2019 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Вказані позовні вимоги у зразковій справі рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.12.2019 року у справі № 160/8324/19 були задоволені. Задовольняючи позов, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду від 17.12.2019 року дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови у підготовці та наданні до Управління пенсійного фонду оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 5 березня 2019 року є неправомірними, а тому відповідача належить зобов`язати скласти та подати до Управління пенсійного фонду нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-XII та з урахуванням положень Постанови №704, з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 1 квітня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії позивача. Зокрема, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в рішенні від 17.12.2019 року у справі № 160/8324/19 вказав, що з 5 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому з цієї дати позивач має право на отримання пенсії виходячи з розміру складових, розрахованих за положеннями Постанови №704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ. При цьому, Постановою Великої Палати Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі № 160/8324/19 Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 грудня 2019 року залишено без змін. Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції враховує висновки Верховного Суду у справі №160/8324/19 щодо підготовки відповідачем та наданні до Управління пенсійного фонду оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача. За таких обставин колегія суддів апеляційної інстанції вбачає підстави для часткового задоволення позову, а саме слід зобов`язати відповідача підготувати та надати до відповідного управління Пенсійного фонду України нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 29.01.2020 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії позивача з 29.01.2020 року та станом на 1 січня 2021 року. При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що вимога позивача про розрахування грошового забезпечення шляхом множення відповідних тарифних коефіцієнтів його посадового окладу та окладу за військове звання на розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року та на 1 січня 2021 року - не підлягає задоволенню, оскільки зазначена деталізація є дискреційними повноваженнями відповідача та не є предметом даного спору щодо видачі нової довідки. Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що [PERSON] має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з чинною редакцією пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704. Разом з цим, до моменту отримання належної довідки від Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області у Пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача. Таким чином, в межах цього спору позовні вимоги правильно звернені до Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області. Посилання відповідача на відсутність прийняття Урядом нового Порядку, яким би регулювалось питання визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, не спростовує право позивача на перерахунок пенсії, оскільки неприйняття Урядом нового Порядку не впливає на функціональний обов`язок органу, в якому працював пенсіонер, по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ та не встановлює інших умов та порядку для такого перерахунку, аніж встановлені чинною Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704. Стосовно посилань відповідача на те, що не відбулось збільшення розміру посадового окладу позивача, а відтак відсутні підстави для видачі довідки та проведення перерахунку пенсії військовому пенсіонеру, суд апеляційної інстанції зазначає, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2018 складає 1762 грн, з 01.01.2020 - 2102 грн, з 01.01.2021 - 2270 грн. Отже, оскільки розрахункова складова грошового забезпечення (посадового окладу та інших видів забезпечення) була збільшена, тому достатніми є підстави для видачі довідки із розрахованими в бік збільшення складовими грошового забезпечення військовослужбовця для проведення перерахунку пенсії позивачу. Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд апеляційної інстанції робить висновок, що позовна заява підлягає частковому задоволенню (а саме щодо оновленої довідки). На думку колегії суддів апеляційної інстанції аналіз обставин та вищезазначених норм дають підстави для висновку про часткове задоволення позовних вимог (зокрема щодо зобов`язання відповідача підготувати та направити пенсійному органу оновленої довідки для здійснення перерахунку пенсії станом на 01.02.2021). Отже, рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову щодо зобов`язання відповідача видати оновлену довідки станом на 01.01.2021 рік - підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову в цій частині. На думку колегії суддів апеляційної інстанції оновлена довідка має бути сформована з урахуванням п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із зазначенням розміру грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років) та направлена відповідному пенсійному органу для проведення перерахунку пенсії позивача. Відповідно до положень ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем за подання позову сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. (квитанція №ТОМР-2КРТ-СЕНМ-91СТ від 12.10.2021) та за подання апеляційної скарги - 1362грн. (квитанція №Р8РА-АСК7-00НН-Н55Р від 10.06.2022), який у загальному розмірі складає 2270грн. Враховуючи результат апеляційного перегляду, підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 1135 грн. (2270:2) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Результат розгляду: partial