Рішення адміністративного суду від 2022-09-20 00:00:00+03

Фізична особа-підприємець [PERSON] (далі - позивач, ФОП [PERSON] ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (далі - відповідач, Держпродспоживслужба), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія», Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Оболонська набережна 11», в якому просив скасувати припис ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві від 02 січня 2020 року №1 та рішення ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві від 02 січня 2020 року №1. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2022 року даний адміністративний позов залишено без задоволення. Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2022 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця [PERSON] задоволено, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2022 року скасовано та прийнято нову постанову, адміністративний позов задоволено. Скасовано припис ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві від 02 січня 2020 року №1 та рішення ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві від 02 січня 2020 року №1. 13 вересня 2022 року представником фізичної особи-підприємця [PERSON] подано заяву щодо вирішення питання про розподіл судових витрат після ухвалення рішення у справі, в якій представник позивача просив витрати по сплаті адвокатських послуг покласти на відповідача та надав докази понесених витрат. Дослідивши подані позивачем документи, колегія суддів вважає, що є підстави для прийняття додаткової постанови. Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що судом апеляційної інстанції при прийнятті постанови від 13 вересня 2022 року не було вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги. При цьому, позивач до закінчення судових дебатів у справі зробив заяву про подання доказів понесених витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Відповідно до ч. 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За правилами ч. ч. 1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Приписи ч. 3 статті 134 КАС України визначають, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому в силу положень ч. 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами ч. 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно ч. 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Згідно п.4 ч.1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч.1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч.1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо. Як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. З матеріалів справи вбачається, що між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та адвокатом Дешко М.М. укладено Договір про надання правової допомоги №17 від 22 січня 2018 року, відповідно до п. 5.й якого детальний переілк послуг, а також розмір та порядок оплати Клієнтом Адвокату гонорару та фактичних витрат, повязаних з виконанням даного догвору, окремо обумовлюється сторонами та може визначатися додатковою угодою до цього Договору. Також між [PERSON] та адвокатом Дешко М.М. укладено Додаткову угоду №5 від 09 січня 2020 року до Договору про надання правової допомоги №17 від 22 січня 2018 року, відповідно до якої сторони погодили наступний перелік послуг, вартість та порядок оплати гонорару Адвокату за надання правничої допомоги: підготовка позовної заяви та пакету документів для подачі в суд - 4000 грн, підготовка заяви про забезпечення позову - 3000 грн, написання процесуальних документів (відповідь на відзив на апеляційну скаргу, відповідь на заперечення, пояснень, доповнення та ін) - 3000 грн, участь у судових засіданнях (за 1 засідання) - 3000 грн. На підтвердження надання послуг у суді першої інстанції Виконавцем та Замовником складено Акт надання послуг від 05 жовтня 2020 року про те, що Виконавець підготував позовну заяву та пакет документів до заяви, підготував доповнення до позовної заяви та підготовив заяву про збільшення позовних вимог, а Замовник прийняв вказані послуги на суму 8000,00 грн. Вказана сума оплачена позивачем на рахунок адвоката із зазначенням відповідного призначення платежа згідно платіжного доручення №1753 від 12 жовтня 2020 року. Крім того, на підтвердження надання послуг у суді першої інстанції Виконавцем та Замовником складено Акт надання послуг від 26 серпня 2021 року про те, що Виконавець підготував клопотання про долучення документів до матеріалів та підготував заперечення проти клопотання про зменшення розміру, а Замовник прийняв вказані послуги на суму 4000,00 грн. Вказана сума оплачена позивачем на рахунок адвоката із зазначенням відповідного призначення платежа згідно платіжного доручення №2497 від 26 серпня 2021 року. Також між [PERSON] та адвокатом Дешко М.М. укладено Додаткову угоду №12 від 06 червня 2022 року до Договору про надання правової допомоги №17 від 22 січня 2018 року, відповідно до якої сторони погодили наступний перелік послуг, вартість та порядок оплати гонорару Адвокату за надання правничої допомоги: підготовка апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 травня 2022 року у справі 640/466/20 - 5000 грн, написання процесуальних документів (відповідь на відзив на апеляційну скаргу, відповідь на заперечення, пояснень, доповнення та ін) - 3000 грн, підготовка клопотань та/або адвокатських запитів - 2000 грн, участь у судових засіданнях (за 1 засідання) - 3000 грн. На підтвердження надання послуг у суді апеляційної інстанції Виконавцем та Замовником складено Акт надання послуг від 09 червня 2022 року про те, що Виконавець підготував апеляційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 травня 2022 року, а Замовник прийняв вказані послуги на суму 5000,00 грн. Вказана сума оплачена позивачем на рахунок адвоката із зазначенням відповідного призначення платежа згідно платіжного доручення №3176 від 09 червня 2022 року. Крім того, на підтвердження надання послуг у суді апеляційної інстанції Виконавцем та Замовником складено Акт надання послуг від 13 вересня 2022 року про те, що Виконавець підготував посьмові пояснення, а також взяв участь у двох судових засіданнях, а Замовник прийняв вказані послуги на суму 8000,00 грн. Вказана сума оплачена позивачем на рахунок адвоката із зазначенням відповідного призначення платежа згідно платіжного доручення №3430 від 13 вересня 2022 року. Також адвокатом Дешко М.М. долучило до справи свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, посвідчення адвоката, а також ордери. У додатковій постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року по справі №926/1795/18 зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на певних критеріях, які суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Крім того, згідно постанови Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, у разі недотримання вимог про співмірність суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не подавав. Судом проаналізовано зміст наданих позивачем документів щодо підтвердження обґрунтованості заявленого розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та визначено, що надані позивачем докази свідчать про відповідність заявленої до стягнення суми витрат встановленим ч. 5 статті 134 КАС України критеріям з огляду на складність, об`єм справи, а також суму платежу, визначену в оскаржуваному рішенні. У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V). У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). Колегія суддів враховує предмет спору, затрачений час в ході розгляду справи на підготовку документів, а також враховує інший витрачений адвокатом час під час надання позивачу правничої допомоги і доходить висновку, що вказана сума витрат є співмірною з наданою по справі правничою допомогою. Також з матеріалів справи встановлено, що за подання адміністративного позову [PERSON] було сплачено судовий збір в сумі 4206 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1237 від 03 січня 2020 року та №1248 від 09 січня 2020 року, а за подання апеляційної скарги рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2022 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 6306 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №3177 від 09 червня 2022 року та №3178 від 09 червня 2022 року. Відповідно до ч.6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. З урахуванням наведеного судова колегія дійшла висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] судових витрат у розмірі 35510 грн., понесення позивачем яких підтверджується наявними у матеріалах справи документами, а їх розмір видається пропорційним та обґрунтованим.

Результат розгляду: granted