Рішення адміністративного суду від 2023-04-03 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 07.02.2023 № 109. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що 04.01.2023 працівником ДОП СДОП Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №051566, згідно якого 04.01.2023 о 18 год. 15 хв., гр. [PERSON] в магазині «Шмель» по вул. 9-б, котрий є продавцем , здійснив продаж алкогольного напою, а саме: пива об`ємом 1 л гр. [PERSON] , чим порушив вимоги наказу Запорізької обласної державної адміністрації № 92 від 30.06.2022, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 156 КУпАП. 07.02.2023 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради винесено постанову № 109 у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800.00 грн, яку позивачем отримано поштою 07.03.2023, що підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» трекінг відправлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення №6912600906780. Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на відсутність події та складу адміністративного правопорушення. На переконання позивача, наказ Запорізької обласної державної адміністрації № 92 від 30.06.2022, порушення якого ставиться позивачеві в провину, є нечинним, оскільки не доведений до відома населення (не оприлюднювався). В матеріалах справи відсутні докази вини позивача у вчинені інкримінованого їй адміністративного правопорушення. Крім того, позивач зазначає, що матеріли адміністративної справи не містять доказів того, що [PERSON] є працівником суб`єкта господарювання магазину «Шмель», що саме він здійснив продаж алкогольного напою у місці та у час зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржувані й постанові. З наведених підстав, позивач просить суд скасувати оскаржувану постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити. Ухвалою судді від 21.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268272, 286 КАС України, призначено судове засідання, надано учасникам справи строк для подання заяв по суті справи та роз`яснено наслідки їх неподання, визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду та поновлено позивачу строк звернення з позовом до адміністративного суду, витребувано у відповідача засвідчені належним чином копії доказів, за результатами дослідження яких відповідачем встановлено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. 27.03.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву та копії витребуваних судом у відповідача доказів. У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти задоволення позову [PERSON] посилаючись на те, що відповідач при винесені оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наявні у справі про адміністративне правопорушення докази доводять винуватість позивача у вчинені інкримінованого йому адміністративного правопорушення поза розумним сумнівом. Наказом Запорізької державної обласної адміністрації від 30.06.2022 № 92 заборонено на території Запорізької області на час введення воєнного стану в Україні торгівлю алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі з 18:00 до 10:00\~всім суб`єктам господарювання, окрім закладів ресторанного господарства; з 21:00 до 10:00\~закладам ресторанного господарства. Щодо доводів позивача про не оприлюднення зазначеного наказу, відповідач зазначає, що надання оцінки діям Запорізької державної обласної адміністрації не входить до компетенції адміністративної комісії. Крім того, доводи позивача що він не є суб`єктом господарювання, а саме працівником магазину « [INFO] » не заслуговують на увагу, оскілки під час складання протоколу про адміністративне правопорушення [PERSON] перебував на робочому місці за прилавком у магазині «Шмель», та не заперечував акт трудових відносин з ФОП [PERSON] , якій здійснює свою господарську діяльність у магазині « [INFO] », у зв`язку з чим представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи та відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта справу розглянуто у письмовому проваджені. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 07.02.2023 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради винесено постанову №109 у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. З мотивувальної частини оскаржуваної постанови вбачається, що 04.01.2023 працівником Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №051566, згідно якого 04.01.2023 о 18 год. 15 хв., [PERSON] , в магазині «Шмель» по вул. 9-б, котрий є продавцем , здійснив продаж алкогольного напою, а саме: пива об`ємом 1 л гр. [PERSON] , відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 156 КУпАП. Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Так, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Вказані критерії одночасно є вимогами для суб`єктів владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність. Відповідно до ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 1 ст. 7 КАС України). Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені\~Конституцією\~та законами України (ч. 2 ст. 7 КАС України). Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад. Адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 2 ст. 156 КУпАП (ч.1 ст.218 КУпАП). Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Діяння визнається адміністративним правопорушенням за наявності чотирьох ознак: суспільної шкідливості, протиправності, вини та адміністративної караності. Протиправність означає, що дію чи бездіяльність прямо заборонено адмінстративно-правовими нормами. Протиправність діяння є основною ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення. Частина 2 статті 156 КУпАП встановлює відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби. Зазначена норма є бланкетною, що вимагає встановлення не тільки факту вчинення певного діяння, а також встановлення факту порушення цим діянням певних положень рішенням відповідного органу місцевого самоврядування. З оскаржуваної постанови вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення наказу Запорізької обласної державної адміністрації № 92 від 30.06.2022. Оглядом офіційного веб-сайту Запорізької обласної державної адміністрації встановлено, що зазначений сайт не містить ані тексту наказу Запорізької обласної державної адміністрації від 30.06.2022 № 92, ані інформації щодо його видання чи оприлюднення. Відповідно до\~приписів ст.\~6\~Закону України\~«Про місцеві\~державні адміністрації»\~голова місцевої\~державної адміністрації\~в межах\~своїх повноважень\~видає розпорядження,\~а керівники\~структурних підрозділів\~-\~накази. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами. Відповідно до ст. 57 Конституції України кожному гарантується право знати свої права і обов`язки. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними. Зазначене право людини та громадянина не може бути обмежено навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (ст. 64 Конституції України). З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що наказ Запорізької обласної державної адміністрації № 92 від 30.06.2022, за порушення якого позивача притягнуто відповідачем до адміністративної відповідальності, є нечинним в силу приписів ст. 57 Конституції України. Відповідачем не надано суду доказів того, що рішенням органу місцевого самоврядування або військового командування разом із відповідною військовою адміністрацією було заборонено здійснювати торгівлю алкогольними напоями в день та час, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові, що є підставою для задоволення позову. Інші доводи позивача, викладені у позовній заяві, не є істотними для правильного вирішення цієї справи. Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради є протиправною та підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, п. 1 ст. 247 КУпАП, а позов [PERSON] підлягає задоволенню. Приписами ч. 1 ст.\~139\~КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Згідно зі статтею 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи те, що за результатами судового розгляду суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради судові витрати зі сплату судового збору в розмірі 536,80 грн. Доказів понесення позивачем інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, позивачем суду не надано.

Результат розгляду: granted