Рішення адміністративного суду від 2022-02-23 00:00:00+02

Обставини справи У квітня 2020 року [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (далі - відповідач, ГУ ДМС України в Дніпропетровській області), в якому просила: визнати протиправною відмову ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в оформленні та видачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім`я [PERSON] без застосування безконтактного електронного носія персональних даних відповідно до постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-Х11 «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» (у редакції від 23.02.20007 № 719-V) без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру; зобов`язати ГУ ДМС України в Дніпропетровській області оформити та видати паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я [PERSON] без застосування безконтактного електронного носія персональних даних, засобів Єдиного державного демографічного реєстру та без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки її персональних даних відповідно постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-Х11 «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» (у редакції від 23.02.20007 № 719-V), із зазначенням особливої відмітки в паспорті, зокрема, відомостей про неповнолітню дитину. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 позов задоволено частково: скасовано рішення ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, викладене у формі листа від 21.10.2019 № П-3318/6/1201-19/1201.4.2/20326-19; зобов`язано ГУ ДМС України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву [PERSON] щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон без застосування безконтактного електронного носія персональних даних, засобів Єдиного державного демографічного реєстру та без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки її персональних даних та прийняти законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог чинного законодавства з врахуванням висновків суду; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДМС України в Дніпропетровській області на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 420,40 грн. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020 апеляційну скаргу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області задоволено частково. Апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 скасовано та прийнято нову постанову. Визнано протиправною відмову ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в оформленні та видачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім`я [PERSON] без застосування безконтактного електронного носія персональних даних відповідно постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-Х11 «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» (у редакції від 23.02.2007 № 719-V) без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру. Зобов`язано ГУ ДМС України в Дніпропетровській області оформити та видати паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я [PERSON] без застосування безконтактного електронного носія персональних даних відповідно постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-Х11 «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» (у редакції від 23.02.2007 № 719-V) із зазначенням особливої відмітки в паспорті - відомостей про неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . 08.07.2021 ГУ ДМС України в Дніпропетровській області звернулося до Третього апеляційного адміністративного суду із заявою про роз`яснення постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020, в якому просило роз`яснити порядок та спосіб виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020 у справі № 160/3964/20. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021 у задоволенні заяви ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про роз`яснення постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020 по справі за позовом [PERSON] до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено. Приймаючи таке рішення апеляційний суд виходив з того, що перед судом фактично поставлене питання про роз`яснення порядку та способу виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020, яке не може бути вирішене в порядку, передбаченому статтею 254 КАС України. Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги Не погоджуючись з ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021, відповідач звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду заяви ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про роз`яснення постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020. На обґрунтування касаційної скарги відповідач зазначає, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а саме: статті 6, 8, 19, 58 Конституції України, пункти 1, 5, 6, 7, 9, 11, 12 Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ (у редакції постанови Верховної Ради України від 23.02.2007 № 719-V), а також порушено норми процесуального права, а саме: статті 2, 3, 5, 7, 242, 254 КАС України. Разом з тим, скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Крім того, скаржник зазначає, що зі змісту мотивувальної та описової частини постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020 відповідачу не зрозуміло те, яким саме нормативно-правовим актом має керуватися ГУ ДМС України в Дніпропетровській області під час виконання даної постанови суду для забезпечення дотримання вимог законодавства щодо: правил і порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон без застосування безконтактного електронного носія персональних даних відповідно постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-Х11 «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» (у редакції від 23.02.20007 № 719-V); зразка паспорта громадянина України для виїзду за кордон без застосування безконтактного електронного носія персональних даних; порядку закупівлі бланку такого паспорту; переліку документів, які мають бути надані заявником (позивачем) для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон без застосування безконтактного електронного носія персональних даних; внесення до паспорта громадянина України для виїзду за кордон відомостей про ім`я особи (позивача) та відомостей про неповнолітню дитину. Також зазначає, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020 не вирішено питання щодо сплати державного мита за видачу [PERSON] паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Також наголошує на тому, що до набрання чинності Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-VI, питання оформлення та виготовлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, регулювалося Положенням про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, затвердженим постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, але не Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, на яке посилається суд апеляційної інстанції в своїй постанові від 02.12.2020. При цьому, звертає увагу на те, що Положенням про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, затвердженим постановою Верховної ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ (у редакції постанови Верховної Ради України від 23.02.2007 № 719-V та в подальших редакціях) не визначено правила та порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, не визначено перелік документів, які надаються заявником для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а також дане Положення не містить зразка паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Позиція інших учасників справи Позивачка у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення. Рух касаційної скарги 27.09.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ГУ ДМС України в Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2021 визначено склад колегії суддів, а саме: головуючого суддю (суддю-доповідача) Мельник-Томенко Ж. М., суддів Жука А. В., Мартинюк Н. М. для розгляду судової справи № 160/3964/20. Ухвалою Верховного Суду від 01.10.2021 відкрито касаційне провадження за скаргою ГУ ДМС України в Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021. Ухвалою Верховного Суду від 16.02.2022 закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження. Позиція Верховного Суду Джерела права та акти їхнього застосування. Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, Верховний Суд зазначає таке. За змістом частин першої та другої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Системне тлумачення положень вказаної статті дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому роз`ясненню підлягає рішення, яким справу вирішено по суті. Ухвалюючи рішення про відмову в роз`ясненні постанови від 02.12.2020, Третій апеляційний адміністративний суд виходив з того, що її текст труднощів для розуміння не викликає, суть її є зрозумілою та не двозначною. Водночас зі змісту заяви встановлено, що для ГУ ДМС України в Дніпропетровській області є незрозумілим порядок та спосіб виконання постанови суду апеляційної інстанції. Тобто, перед судом фактично поставлене питання про роз`яснення порядку та способу виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020, яке не може бути вирішене в порядку, передбаченому статтею 254 КАС України. Верховний Суд погоджується з такою позицією та констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви відповідача про роз`яснення судового рішення, правильно застосував положення статті 254 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права. Відтак, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваної ухвали, судом апеляційної інстанції було порушено норми процесуального права. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції виконано всі вимоги процесуального законодавства. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування ухвали суду апеляційної інстанції не встановлено. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін. Висновки щодо розподілу судових витрат Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Оскільки Верховний Суд не змінює судові рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.

Результат розгляду: denied